СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 13/331-АП-07
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Закуріна М. К. при секретаріФінаровій
О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
до Великолепетихської міжрайонної
державної податкової інспекції,
за участю представників:
про визнання нечинним рішення №
НОМЕР_1 від  12 березня 2007 р. про
застосування штрафних санкцій,
Відповідно до позовної заяви вимоги
ґрунтуються на незаконності прийнятого спірного рішення з тих підстав, що
відповідачем не враховано факту безпосереднього знаходження акцизних марок біля
плашки з алкогольними напоями, які не були приклеєними, у зв'язку із
самостійним відклеюванням марок від пляшок.
Відповідачем зазначені вимоги не
визнаються з посиланням на законність прийнятого рішення, оскільки позивачем не
дотримано вимог статті 11 Закону України „Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів” (надалі Закон № 481/95-ВР), а саме ним зберігались та
здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного збору.
Відповідно до частини 2 статті 124
Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Кодекс адміністративного судочинства України визначає
повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної
юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення
адміністративного судочинства.
За змістом статті 2 вказаного
Кодексу, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
Згідно до визначення наданого у
пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа
адміністративної юрисдикції -переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства,
в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Виходячи з вищевикладеного суд
приходить до висновку що за юридичною природою даний спір має публічно-правовий
характер та на нього поширюється просторова сфера дії Кодексу адміністративного
судочинства України. А тому, враховуючи суб'єктний склад оспорюваних
правовідносин та нормативно-правовий припис пункту 6 Прикінцевих та Перехідних
положень КАС України, за яким до початку діяльності окружного адміністративного
суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються
відповідним господарським судом за правилами КАС України, даний спір
підвідомчий господарським  судам України.
З матеріалів справи слідує, що 25
лютого 2007 року Великолепетихською міжрайонною державною податковою інспекцією
проведена перевірка магазину „Пасаж”, розташованого по АДРЕСА_1, та належного
позивачу, з питань контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового обігу, за результатами якої складено відповідний акт перевірки  № НОМЕР_2 від 25 лютого 2007 року.
Під час проведення цієї
перевірки  податковим органом серед
іншого виявлено, що позивачем допущені порушення статті 11 Закону № 481/95-ВР,
а саме зберігалися та здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без марок
акцизного збору, зокрема 2-х пляшок вина „Портвейн 999”, місткістю 0,7 л.
На підставі даного акту перевірки
та виявлених порушень відповідачем до позивача застосовані фінансові санкції в
розмірі 1700 грн згідно до рішення № НОМЕР_1 від 12 березня 2007 року.
Основні засади функціонування та
діяльності державної податкової служби в Україні визначені Законом України „Про
державну податкову службу в Україні” (надалі Закон № 509-ХІІ).
Зокрема, статтею 1 названого Закону
встановлено, що до системи органів державної податкової служби належать:
Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в
Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні
податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах
Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 8 Закону № 509-ХІІ Державна податкова адміністрація України серед іншого
виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій
та державних податкових інспекцій, пов'язану із здійсненням контролю за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку, а також роботу пов'язану із проведенням боротьби
з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів
імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових виробів; застосуванням у випадках, передбачених
законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за
порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.  Крім того, за пунктом 2 частини 1 статті 11  даного Закону здійснення такого контролю
віднесено до прав органів державної податкової
Крім того, за змістом Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (надалі Закон
№ 481/95-ВР) ним визначаються основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і
тютюнових виробів на території України.
За статтею 16 Закону №
481/95-ВР  контроль за дотриманням його
норм здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами України.
Таким чином, на підставі викладених
правових позицій слідує висновок про наявність у податкових органів права на
проведення перевірок, які можуть носити плановий або позаплановий характер,
щодо контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), а також дотримання норм обігу
алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Основні засади державної політики
щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і
тютюнових виробів на території України встановлені Законом України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.
Зокрема, згідно до статті 11 цього
Закону алкогольні напої, які виробляються в Україні, а також такі, що
імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку,
визначеному законодавством.
В свою чергу згідно статті 17
названого Закону до суб'єктів господарювання за зберігання, транспортування,
реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка
застосовуються штрафні санкції в розмірі 100 відсотків вартості товару, але не
В даному випадку під час перевірки
податковим органом було встановлено саме таке порушення, а саме зберігання та
реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного збору,  у зв'язку з чим нарахування штрафної санкції
в розмірі 1700 грн є правомірним.
З приводу доводів позивача про
знаходження марок акцизного збору поряд з плашками алкогольних напоїв судом
констатується, що постановою Кабінету Міністрів України № 567 від 23 квітня
2003 року „Про запровадження марок акцизного збору нового зразка з
голографічними захисними елементами для маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів” затверджено Положення про виробництво, зберігання, продаж
марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування
алкогольних напоїв та тютюнових виробів. За змістом пунктів 19, 20, 21, 22
Положення маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється
виробниками цієї продукції. Марки наклеюються виробниками на кожну пляшку,
пачку (упаковку) у такий спосіб, щоб вони розривалися під час відкупорювання
(розкривання) виробів. Алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з
відхиленням від вимог цього Положення або марками, що не відповідають виду
продукції та місткості тари та/або не видавалися безпосередньо виробнику
(імпортеру) зазначеної продукції, вважаються немаркованими. Для прикріплення
марок повинен використовуватися клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає
змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті
пляшок для повторного їх використання. Марки наклеюються на пляшку П - чи
Г-подібним способом через горловину.
У зв'язку з викладеними положеннями
судом не приймаються доводи позивача про знаходження акцизних марок поряд з
ляшками з алкогольною продукцією, оскільки такі марки повинні в любому випадку
бути приклеєними до пляшок.
За таких обставин позовні вимоги
задоволенню не підлягають.
Приймаючи до уваги, що позовні
вимоги безпідставні сплачене позивачем державне мито покладається на нього.
На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями
158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,
1.В задоволенні позовних вимог
2.Роз'яснити сторонам, що дана
постанова набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Дата
підпису постанови -31 липня 2007 року.

Суддя
М.К. Закурін