ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 р.
№ 17/391-15/363-7/5

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.

розглянувши
касаційну скаргу

ВАТ “Запорізький арматурний завод”, м. Запоріжжя

на ухвалу
від 02.02.2006 р. господарського суду Запорізької області

у справі
№ 17/391-15/363-7/5 господарського суду Запорізької області

за позовом
АТ “Наш банк”, м. Запоріжжя

до
1.          ВАТ “Запорізький арматурний завод”, м. Запоріжжя;
2.          ТОВ “Спецрембудпроект”, м. Запоріжжя

третя особа
1.          Національний банк України;
2.          Громадська організація “Вкладники банку “Наш Банк”,
м. Запоріжжя

про
звернення стягнення на заставлене майно

представники сторін в судове засідання не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

АТ “Наш банк” звернулося до суду з позовною заявою до ВАТ “Запорізький арматурний завод” та ТОВ “Спецрембудпроект” про звернення стягнення на заставлене майно.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.02.2006 р. (судді: Кутіщева Н.С. –головуючий, Нечипуренко О.М., Дьоміна А.В.) залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Громадську організацію “Вкладники банку “Наш Банк” та зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ВАТ “Запорізький арматурний завод” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.02.2006 р.

На думку заявника касаційної скарги, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема ст. ст. 27, 79 ГПК України.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги АТ “Наш банк” до відповідачів ґрунтуються на підставі договору застави № 10/2002 від 14.06.2002 р.  та додаткових угод до нього, в т.ч. і додаткової угоди № 3 від 25.06.2003 р., якою внесено зміни до договору застави.

Втім, відповідач (І) у справі подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв’язку з порушенням провадження у справі № 22/32пд/06 про визнання недійсною зазначеної додаткової угоди № 3 від 25.06.2003 р.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суду зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Приписи зазначеної норми є імперативними, тобто за наявності вказаних у цій нормі обставин господарський суд зобов’язаний зупинити провадження у справі.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства зупинив провадження  у справі з огляду на неможливість розгляду даної справи до вирішення безпосередньо пов'язаною з нею іншої справи.

Разом з тим, колегія суддів відмічає, що у даному випадку відповідач (І) оскаржує зупинення провадження у справі, яке було здійснено за його ж клопотанням.

Крім того, статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Чинним законодавством не передбачено можливості оскарження ухвали про залучення інших осіб до участі у справі.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 13.09.2005 р. у справі № 5/21.

Таким чином, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, виключає можливість його перегляду в апеляційному або касаційному порядку та винесення за наслідками перегляду постанови.

На підставі  викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана  ухвала в частині зупинення провадження у справі підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає приписам чинного законодавства, а касаційне провадження в частині ухвали суду першої інстанції щодо залучення третьої особи до участі у справі –припиненню.

Враховуючи вказане та керуючись ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. ст. 27, 79, 1115, 1117, 1119 –11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ “Запорізький арматурний завод” на ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.02.2006 р. в частині зупинення провадження у справі № 17/391-15/363-7/5 залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.02.2006 р. в частині зупинення провадження у справі № 17/391-15/363-7/5 залишити без змін.

3.          Касаційне провадження за касаційною скаргою ВАТ “Запорізький арматурний завод” на ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.02.2006 р. в частині залучення третьої особи до участі у справі № 17/391-15/363-7/5 припинити.

Головуючий                                                                                 Б.М. Поляков

Судді                                                                                                 Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко