ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.07.07р.

Справа № 12/133-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дом "Марінель",

м. Дніпропетровськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Поле", м. Дніпропетровськ

Треті особа : Дніпропетровська міська рада, м. Дніпропетровськ

про спонукання виконати умови договору та визнання права власності.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі - пом.  судді Конєва С.О.

Представники:

Від позивача Бузіна Г.Є. довіреність № 12/13 від 13.12.2006р.

Відвідповідача Короленко О.Є. довіреність від 01.04.2007р.

Від третьої особи Коптілова Ю,В. довіреність № 4/11-82 від 01.02.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить спонукати відповідача укласти договір купівлі-продажу майна, на умовах, обумовлених попереднім договором купівлі-продажу майна від 13 жовтня 2006р. ( реєстровий  № 9693) укладеного між відповідачем та позивачем, та на умовах, визначених листуванням між цими сторонами листами від 17.10.2006р. та листом-відповіддю від 24.10.2006р.; визнати за позивачем право власності на об’єкти нерухомого майна за тимчасовою адресою м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, 2Б, а саме: літ. А-1 –будівля відділу кадрів загальною площею 36,1 кв.м.; літ. а –ганок загальною площею 2,2 кв.м.; літ. а1–ганок площею 2, 2 кв.м.; позиція І –мощення загальною площею 15,3 кв.м.; позиція № 1 –під’їзна залізнична колія загальною  довжиною  1544 метрів, що примикає до станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці без додаткових актів введення в експлуатацію.

25.06.2007р. позивач надав доповнення до позовної заяви в якій просить спонукати відповідача укласти договір купівлі-продажу майна на умовах, обумовлених попереднім договором купівлі-продажу майна від 26.02.2007р. укладеного між відповідачем та позивачем; визнати за позивачем право власності на об’єкти нерухомого майна за тимчасовою адресою м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, 2Б, а саме: літ.А-1 –будівля відділу кадрів загальною площею 36, 1 кв.м.; літ. а –ганок загальною площею 2,2 кв.м.; літ. а1 –ганок площею 2,2 кв.м.; позиція І –мощення загальною площею 15,3 кв.м.; позиція № 1 –під’їзна  залізнична колія загальною довжиною 1544 метрів, що примикає до станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці без додаткових актів введення в експлуатацію.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач в порушення умов  попереднього договору купівлі-продажу від 26.02.2007р. відмовляється укладати з позивачем основний договір купівлі-продажу посилаючись на те, що у позивача відсутні документи, що підтверджують  його право власності на нерухоме майно, що є предметом продажу  за попереднім договором купівлі-продажу майна від 26.02.2007р., що є порушенням ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України та не відповідає дійсності, оскільки позивач  є власником під’їзної залізничної колії загальною довжиною 1544 метрів, що примикає до станції Нижньордніпровськ Придніпровської залізниці, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.02.2000р.  В процесі користування та розпорядження зазначеним майном  в безпосередній близькості від  залізничної колії  позивачем було збудовано будівлю відділу кадрів –нежитлове приміщення площею 36,1 кв.м., ганків до нього та мощення навколо цих об’єктів. Дане будівництво  є самочинним, оскільки здійснювалось на земельній ділянці,  що не була спеціально відведена для даної мети та без належного дозволу і належно затвердженого проекту. Позивач вважає, що у відповідності зі ст. ст. 328, 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором  або законом  та право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково. У відзиві  на позов просить в частині визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. Каспійська, 2Б вирішити відповідно до вимог чинного законодавства, а в частині спонукання відповідача до укладення договору купівлі-продажу майна на умовах обумовлених попереднім договором купівлі-продажу майна від 26.02.2007р. відмовити посилаючись на те, що  попередній договір купівлі-продажу є нікчемним згідно ст. 220 ЦК України, оскільки  при його укладенні сторонами не додержано вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, що у відповідності до ст. 215, 216 ЦК України тягне за собою наслідки недійсності правочину. Вважає, що  умови  даного  попереднього договору купівлі-продажу не мають для сторін жодних правових наслідків з  чого слідує необгрунтованість позовної вимоги щодо спонукання до виконання умов попереднього договору купівлі-продажу.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову не заперечував, у письмових поясненнях  просить прийняти рішення згідно вимог діючого законодавства та на підставі матеріалів, наявних в матеріалах справи, оскільки позовні вимоги позивача не зачіпають інтересів міської ради.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши  представників сторін,  господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

26.02.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дом “Марінель” та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство “Поле” було укладено попередній договір купівлі-продажу майна.

Відповідно до п.1.1 попереднього договору  продавець та покупець  зобов’язувалися у термін до 02.04.2007р. укласти договір купівлі-продажу під’їзної залізничної колії довжиною 1544 кв.м., що примикає до станції Ниждньодніпровськ Придніпровської залізниці (згідно з планом технічного паспорту на залізничну колію), будівлі відділу кадрів –нежитлове приміщення Літ. А-1 площею 36, 1 кв.м., ганку літ. а - площею 2,2 кв.м., ганку літ. а1 -  площею 2, 2 кв.м. та мощення (позиція І) площею 15,3 кв.м. (визначення та площа об’єктів вказані згідно технічного паспорту від 16.02.2007р.).

22.03.2007р. за вих. № 115 позивач направив на адресу відповідача листа в якому просив уточнити дату і місце укладення основного договору купівлі-продажу на умовах зазначених в попередньому договорі купівлі-продажу від 26.02.2007р. та  до цього листа додав документи, що підтверджували  право власності позивача на під’їзну  залізничну колію та  нежитлового приміщення, які були предметом попереднього договору купівлі-продажу.

30.03.2007р. відповідач за вих. № 184 надіслав на адресу відповідь на вказаний вище лист позивача  в якому  відмовляється від укладення основного договору купівлі-продажу посилаючись на те, що позивач не являється власником майна без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 24.02.2000р. та без реєстрації об’єктів нерухомого майна в Бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи договору купівлі-продажу,  за яким позивач придбав  під’їзну залізничну колію,  його було укладено 24.02.2000р.  На момент укладення зазначеного договору купівлі-продажу діяв Цивільний кодекс УРСР (1963р.)  нормами якого  не передбачалося  обов’язковість нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу між юридичними особами.

Отже, дана відмова відповідача є необгрутованою та такою, що порушує  умови попереднього договору, норми чинного законодавства.

Пунктом 1.4 попереднього договору встановлено, що у разі необгрунтованого ухилення однієї із сторін від укладення договору купівлі-продажу майна в обумовлений цим договором термін, інша сторона має право звернутися до суду з вимогою про спонукання укласти договір купівлі-продажу майна на обумовлених даним попереднім договором умовах.

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання ) (ст. 610 ЦК України).

Так, встановлено, що відповідач зобов’язувався у строк до 02.04.2007р. укласти з позивачем основний договір купівлі –продажу майна на умовах попереднього договору купівлі-продажу майна від 26.02.2007р.

Однак, відповідач взяті на себе зобов’язання не виконав та відмовився  виконати умови попереднього договору необгрунтовано.

Згідно ст. 526 зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Виходячи з того, що попереднім договором купівлі-продажу  майна від 26.02.2007р., а саме п. 1.4.  передбачено спонукання на укладення договору купівлі-продажу майна на обумовлених  попереднім договором умовах, то у відповідності зі ст. 526, 629 ЦК України позовні вимоги позивача щодо спонукання відповідача укласти договір  купівлі-продажу майна на умовах, обумовлених в попередньому договорі підлягають задоволенню

Посилання відповідача на те, що при укладенні  сторонами попереднього договору купівлі-продажу не дотримано порядку нотаріального посвідчення у зв’язку з чим договір є нікчемним та не породжує для сторін жодних юридичних наслідків є безпідставним, оскільки  ст. 220 ЦК України не містить обов’язковості щодо нотаріального посвідчення саме попередніх договорів купівлі-продажу. Також не містить таких застережень і ст. 635 ЦК України при укладенні попереднього договору між юридичними особами. Крім того, статтею 793 ЦК України договір укладений строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Як видно зі змісту попереднього договору від 26.02.2007р. його укладено до 02.04.2007р., тобто на два місяці, а отже такий договір не підлягає нотаріальному посвідченню так як його укладено менше чим на один рік.

Позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на нерухоме майно за тимчасовою адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, 2 Б, а саме : літ.А-1 –будівля відділу кадрів загальною площею 36, 1 кв.м.; літ. а –ганок загальною площею 2,2 кв.мл.; літ. а1 –ганок площею 2,2 кв.м.; позиція І –мощення загальною площею 15,3 кв.м.; позиція № 1 –під’їзна  залізнична колія загальною довжиною 1544 метрів, що примикає до станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці без додаткових актів введення в експлуатацію також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу від 24.02.2000р. укладеного між Підприємством міського об’єднання ветеранів Афганістана “Енерго” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Комплекс”   останнє придбало у власність під’їзну залізничну колію  загальною довжиною 1544 метрів, що примикає до станції Нижньодніпровськ.

За п.1.1 Статуту позивача зі змінами  до установчих документів від 01.09.2006р.  Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дом “Марінель” є правонаступником усіх прав та обов’язків Товариства з обмеженою відповідальністю “Комплекс”.

16.02.2007р. за заявою позивача КП “Дніпропетровське МБТІ” було проведено технічну інвентаризацію за результатами якої було складено технічний паспорт на зазначене вище майно.

Згідно технічного паспорту складеного КП “Дніпропетровським МБТІ” під час проведення інвентаризації встановлено, що будівля відділу кадрів  загальною площею 36, 1 кв.м.; літ. а –ганок загальною площею 2,2 кв.м.;  а1 –ганок площею 2,2 кв.м.; позиція І –мощення загальною площею 15,3 кв.м є самочинним будівництвом.

Таким чином, судом встановлено, що позивач в період  користування та розпорядження під’їзною залізничною колією  на земельній ділянці на якій вона знаходиться в безпосередній близькості від неї розпочав та завершив будівництво будівлі відділу кадрів – нежитлового приміщення площею 36,1 кв.м., ганків до нього та мощення навколо цих об’єктів, що є самочинним будівництвом, оскільки  дані приміщення збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, будівництво проведено без належного дозволу та належно затвердженого проекту.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійдснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Так, з листа позивача № 13/01 від 02.09.2006р.  надісланого на адресу  міського голови м. Дніпропетровська видно, що позивач звернувся з проханням про надання земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі відділу кадрів по вул. Каспійська, 2 Б, та  згідно з листа Дніпропетровської міської ради № 565 АР від 03.07.2007р. дані документи прийнято відповідними службами міськради до розгляду.

Крім того, представник третьої особи –Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні не заперечували проти визнання за позивачем права власності на зазначене вище нерухоме майно.

За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, згідно до ст. 331 України  право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на  новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна).

З висновку № 070022-8   складеного інститутом “Дніпроагропроект” обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій будівлі відділу кадрів по вул. Каспійська, 2Б в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська  вбачається, що на підставі результатів обстеження встановлено, що конструкції будівлі відділу кадрів (Літера А-1) знаходяться у нормальному і задовільному стані. У відповідності з нормативною класифікацією конструкцій відносяться до категорії К-1 і К-2, Ганки (Літера а; а’) знаходяться в нормальному стані і відповідають категорії К-1. Можлива експлуатація будівлі відділу кадрів за функціональним призначенням.

Таким чином,  з урахуванням зазначених висновків, суд находить підстави достатніми для  визнання права власності на зазначене вище нерухоме майно за позивачем без додаткових актів введення в експлуатацію.

Керуючись  ст.ст. 328, 331, 376, 526, 635,793 ЦК України, ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги позивача задовольнити.

1.          Спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю  Науково-виробниче підприємство “Поле” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. 40-річчя ВЛКСМ, 133, п/р № 1239 в Першому Українському міжнародному банку м. Запоріжжя, МФО 313623, ) –укласти договір купівлі-продажу майна на умовах, обумовлених попереднім договором купівлі-продажу майна від 26 лютого 2007р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство “Поле” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дом “Марінель”.

2.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дом “Марінель” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 6, п/р № 5364 ДФ АКБ “Форум”, МФО 306878, ) –право власності на об’єкти нерухомого майна за тимчасовою адресою м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, 2Б, а саме:

Літ. А-1 будівля відділу кадрів загальною площею 36,1 кв.м.;

Літ. а –ганок загальною площею 2,2 кв.м.;

Літ. а1 - ганок площею 2,2 кв.м.;

Позиція І –мощення загальною площею 15,3 кв.м.;

Позиція № 1 –під’їзна залізнична колія загальною довжиною 1544 метрів, що примикає до станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці без додаткових актів введення в експлуатацію.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  Науково-виробниче підприємство “Поле” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. 40-річчя ВЛКСМ, 133, п/р № 1239 в Першому Українському міжнародному банку м. Запоріжжя, МФО 313623, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дом “Марінель” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 6, п/р № 5364 ДФ АКБ “Форум”, МФО 306878, ) –витрати по сплаті державного мита в сумі 170 (сто сімдесят) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 30.07.2007р. відповідно до ст. ст. 84, 85 ГПК України.