ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 червня 2007 р.

№ 364/16-2006

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Муравйова О. В. -головуючого
Полянського А. Г. Фролової Г. М.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Закритого акціонерного товариства
"Аграрник"

на постанову

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 16.04.2007 року

у справі

№ 364/16-2006 господарського суду
Київської області

за позовом

Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Розаліївський"

до

Закритого акціонерного товариства
"Аграрник"

про

стягнення 10 105,14 грн.

В С Т А Н О В
И В

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХП1 Господарського процесуального кодексу України з
таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті
111  Господарського  процесуального кодексу України касаційна
скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.
Від імені юридичної особи -скаржника, касаційна скарга підписується керівником.
У разі підписання скарги іншою, ніж керівник, посадовою особою, її повноваження
мають підтверджуватись відповідним наказом за підписом керівника, установчими
документами чи довіреністю.

Від імені Закритого акціонерного
товариства "Аграрник" касаційну скаргу підписано його
представником  за довіреністю -
Григор"ян І.І. Проте додана до касаційної скарги незасвідчена ксерокопія
довіреності від 26.03.2007 року не є належним доказом уповноваження
Григор"ян І.І. на підписання касаційної скарги від імені скаржника,
оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 28
Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних  осіб
можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються
довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за
підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Крім того, відповідно до пункту 4
частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у
встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 6 Декрету
Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 “Про державне мито”
державне мито, яке справляється із апеляційних та касаційних скарг на рішення
та постанови господарських судів, сплачується за місцем розгляду та оформлення
документів і зараховується до Держаного бюджету України на рахунки, що відкриті
в управліннях Державного казначейства за місцем знаходження господарських
судів.

Додане до касаційної скарги
платіжне доручення про сплату держмита № 117 від 17.04.2007 року не може
слугувати доказом сплати державного мита у встановленому порядку, оскільки
одержувач платежу зазначений невірно. Одержувачем платежу має бути зазначено
УДК у Печерському районі міста Києва.

Разом з тим, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2,
3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати
касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

Враховуючи  викладене, керуючись статтями 86, 111,
пунктами 1, 4 частини 1 статті 1113 Господарського  процесуального  кодексу
України,  Вищий  господарський
суд України, -

У Х В А Л И
В  :

Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Аграрник" на постанову Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 16.04.2007 року у справі №
364/16-2006 господарського суду Київської області повернути скаржнику без
розгляду.

Головуючий
О.
Муравйов

Судді
А. Полянський

Г. Фро