ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 12”  червня  2007 року                                                                              справа № 7/94

Суддя            Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ?Українська академія  геральдики, товарного знаку та логотипу?

03056, м. Київ, вул.. Борщагівка, 143Б

До відповідача :Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма ?Продагро?
17000, м. Носівка, вул.. Б.Хмельницького, 50

Про  стягнення 4532,62 грн.

Представники сторін:

Від позивача : не з'явився

Від відповідача  :  не з'явився

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 2304,60 грн. боргу по неоплаті вартості робіт, виконаних позивачем  згідно договору ХХЧ № 70-90 від 28.10.2003 р., 2108,16 грн.  пені за прострочення  виконання зобов'язання  та 119,86 грн. інфляційних за період з 15.12.2003 р. по 15.06.2004 р.

В судовому засіданні 10.05.2007 р. представником позивача надано  письмове уточнення  позовних вимог,  в якому просить зменшити позовні вимоги на 28,13 грн. інфляційних і на 23,04 грн. пені.

Відмова прийнята судом.

Провадження  у справі в частині стягнення 28,13 грн. інфляційних та 23,04 грн.  пені підлягає припиненню за відмови позивача від позовних вимог.

В судовому засіданні 10.05.2007 р.  представником позивача  подано клопотання про  подальший розгляд справи  без участі  представника позивача.

Клопотання задоволено судом.

Від  позивача на адресу суду  надійшло обґрунтування  суми позовних вимог в частині інфляційних та пені.

Так, згідно наданого обґрунтування позивач просить стягнути 159,28 грн. пені за період з 15.12.2003 р. по 15.06.2004 р.,  і не підтримує  позовні вимоги в решті  суми по стягненню пені, що  розцінюється судом  як відмова від позову  в цій частині вимог.

Відмова в частині 1925,84 грн. пені  прийнята судом.

Провадження  у справі  в частині стягнення 1925,84 грн. пені  підлягає припиненню.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 2304,60 грн. боргу, 91,73 грн. інфляційних за період  з грудня 2003 р.  по червень 2004 р., 159,28 грн. пені за прострочення  виконання грошових зобов'язань за період з 15.12.2003 р. по 15.06.2004 р.

Від відповідача на адресу суду надійшло  письмове пояснення   по предмету позовних вимог в яких він проти позовних вимог заперечив, посилаючись на  відсутність актів  прийняття виконаних робіт як підстави для оплати, оскільки  угода  ХХЧ  № 70-90 від 28.10.2003 р. це не  документ для нарахування.

Крім того,  відповідач  просить застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що  28.10.2006 р.  минуло три роки з  дня підписання угоди, отже, термін позовної давності  минув.

Розглянувши матеріали справи,   суд

Встановив:

Між сторонами 28.10.2003 р. укладено договір ХХЧ № 70-90 на виконання якого  позивач зобов'язувався  забезпечити видання книги  тиражем 5 тис. екземплярів  не пізніше четвертого кварталу 2004 р., підготувати та розмістити  оплачену  відповідачем  інформацію або рекламу  в книзі  в узгодженому з ним розділі, затвердити  у відповідача  ескізний макет інформації або реклами, що розміщується у книзі, а відповідач зобов'язувався  оплатити  в повному обсязі  і в установлені строки  вартість  інформації або реклами в книзі.  Загальна  договірна вартість  склала 3304,60 грн.

Відповідно  до п. 5.2. договору  відповідач зобов'язувався оплатити  договірну вартість  в 2 етапи: 50% вартості  до 15.11.2003 р. і залишок –до 15.12.2003 р.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.. 161 Цивільного кодексу УРСР, ст.. 526 Цивільного кодексу України), в установлений строк . Якщо  у  зобов'язанні  встановлений  строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.. 165 Цивільного кодексу УРСР , ст.. 530 Цивільного кодексу України).

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання , що  підтверджується матеріалами справи, а саме витягами з  книги ?Хто є хто на Чернігівщині?.

Відповідач частково виконав свої зобов'язання по оплаті з порушенням строків оплати. Так, відповідачем сплачено 500 грн. 30.12.2003 р. , 500 грн. 22.05.2005 р., що підтверджується виписками з банку.

Борг відповідача відповідно до  акту звірки розрахунків станом на 04.04.2007 р., підписаного сторонами,  становить 2304,60 грн.

Відповідно до п.3.3. договору  в разі несвоєчасної оплати  послуг позивачу  відповідач сплачує пеню в розмірі 0,5%  від суми договору  за кожний день прострочки.

Позивачем нараховано та пред’явлено до стягнення з врахуванням подвійної облікової ставки НБУ 159,28 грн. пені за період з 15.12.2003 р. по 15.06.2004 р.

З 01.01.2004 набрали чинності Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються до тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями (п. 4 Прикінцевих положень ГК України).

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України  правила  Цивільного  кодексу  України про позовну давність застосовуються до позовів,  строк пред'явлення яких,  встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у  три роки. Статтею 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік  застосовується,  зокрема,  до вимог     про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до  ст.. 76 Цивільного кодексу УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права  на позов. Отже, право на позов про стягнення боргу  настало 16.12.2003 р.

Станом на 01.01.2004 р. строк позовної давності  про стягнення боргу, пені  та інфляційних, нарахованих за період до 01.01.2004 р. не закінчився.

Як передбачено ч.1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається  вчиненням особою дій, що  свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку . Матеріалами справи  підтверджується  вчинення  відповідачем таких дій, що свідчить про визнання  боргу –оплата 500 грн. 22.05.2005 р. Таким чином,  у відповідності  до ч.1 та ч.3 ст. 264 Цивільного кодексу України після переривання перебіг позовної давності  починається заново з 22.05.2005 р. На день підписання  акту звірки розрахунків (станом на 04.04.2007 р.) строк позовної давності  по стягненню боргу в сумі 2304,60 грн. не сплив. Отже, враховуючи дії відповідача  про визнання боргу, перебіг позовної давності  було перервано  з 04.04.2007 р. –з дня  підписання  акту звірки розрахунків.

Відповідач не надав  доказів  сплати 2304,60 грн. боргу на день прийняття  рішення судом.

Виходячи з обставин справи  позовні вимоги  про стягнення 2304,60 грн. боргу підлягає задоволенню.

Заперечення  відповідача  щодо відсутності  актів  виконаних робіт як підстави для оплати  не можуть бути взяті до  уваги судом як доказ для відмови  в позові, оскільки складання  цих актів договором не передбачено. Сторони  в договорі  чітко визначили термін виконання  платіжного зобов'язання відповідачем.

Матеріалами справи  не підтверджується  вжиття відповідачем  дій  про визнання  обов'язку про  сплату інфляційних нарахувань за період з 16.12.2003 р. по 20.04.2004 р. в сумі 67,50 грн.

Отже, судом застосовується за заявою відповідача  позовна давність до вимоги про стягнення 67,50 грн. інфляційних, нарахованих  за визначений період.

За період  прострочки оплати  2304,60 грн.  боргу з 20.04.2004 р. по 20.04.2007 р. , оскільки позов подано  20.04.2007 р., строк позовної давності  по стягненню  інфляційних  не сплив. Отже,  позовні вимоги про стягнення  24,23 грн.. інфляційних нарахованих  відповідно до ст.. 625 Цивільного кодексу України підлягають задоволенню.

З аналогічних підстав, спливу строку позовної давності , не підлягають  задоволенню позовні вимоги про стягнення 159,28 грн. пені.

Судові витрати  покладаються на відповідача в межах задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.. ст..76,161,165,332 Цивільного кодексу УРСР,  ст.ст.256,257,258,261,264,267 526,530,625,901 Цивільного кодексу України,   ст.. 49,   п.4 ст. 80 , ст.. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Припинити   провадження в частині стягнення 1948,88 грн. пені та 28,13 грн. інфляційних за відмовою позивача від позовних вимог.

2. Стягнути  з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми ?Продагро?, м. Носівка, вул.. Б.Хмельницького, 50 (р. 1 відділ Ощадбанку № 3261 м. Ніжин, МФО 343202, код 31082790) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю ?Українська  академія геральдики, товарного знаку та логотипу?, м. Київ, вул.. Борщагівка, 143 Б (р. 3701 в Солом'янській філії АКБ ?Київ? м. Київ, МФО 300681, код 31174561) 2304,60 грн. боргу, 24,23 грн. інфляційних, 92,95 грн. державного мита, 107,53 грн. витрат  з інформаційно –технічного забезпечення розгляду у судах.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Суддя                                                                                 Н.О. Скорик