ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.03.07р.

Справа № 31/111-07

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Стаханівський завод феросплавів”, м. Стаханов, Луганської області

До: Закритого акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк”, м. Дніпропетровськ

Про: зобов’язання вчинити дії

Суддя      Мороз В.Ф.

Представники:

Від позивача
Нестерук О.І., дов. від 16.01.07 р.

Від відповідача
Троян О.І., дов. від 16.12.04 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про зобов’язання  відповідача  зняти з контролю  імпортну операцію з поставки  обладнання за контрактом №09-06 від 09.06.2006 р., укладеного між  позивачем та фірмою „БОБСТ СА” Швейцарія.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачем, як  уповноваженим банком, незважаючи на подання позивачем необхідних та достатніх документів, неправомірно було не знято  з контролю імпортну операцію в порушення вимог Інструкції про порядок  здійснення контролю  і отримання ліцензій за  експортними, імпортними  та лізинговими операціями, затв. постановою Правління НБУ №136 від 24.03.1999 р.

Відповідач згідно відзиву зазначає, що позивачем для зняття операції з валютного контролю не було надано усі необхідні документи, а саме ВМД, а також відсутня інформація  про цю операцію у реєстрі  ВМД.  Отже  у банку були відсутні підстави для  зняття  з контролю цієї операції. Підтвердженням правомірності дій відповідача є лист НБУ №42-312/433-858 від 03.02.04 р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до контракту №09-06 від 09.06.2006 р. (надалі також - контракт), укладеного  між ВАТ  „Стаханівський завод феросплавів” та фірмою „БОБСТ СА” Швейцарія, останній поставляє позивачу  обладнання  для виробництва  упаковки з  гофорокартону Flexo 160/SPO 160 Vision/ In-line.  Відповідно до розділу 4 контракту  вартість обладнання (товару) у розмірі 2 510 761,00 швейцарських франків оплачується покупцем продавцю наступним чином: 15% від вартості контракту, що складає 376 614,00  швейцарських франків протягом  14 банківських днів з дати отримання покупцем банківської гарантії повернення  авансового платежу, що випущена першокласним банком;  85% вартості контракту, що становить  2 134147,00 швейцарських франків, оплачуються  за безвідкличним документарним акредитивом на підставі пред’явлених  документів, згідно переліку  у п. 5 контракту). У відповідності до наданих платіжних документів першу суму за контрактом було сплачено  13.07.2006 р., друга –11.10.2006 р.

Порядок здійснення уповноваженими банками контролю за дотриманням  резидентами  встановлених законодавством  строків  розрахунків  за експортними, імпортними  та лізинговими операціями і отримання ліцензій НБУ на перевищення цих строків визначено  Інструкцією про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій  за  експортними,  імпортними  та лізинговими операціями, затв. постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 р. N 136 (надалі також -  Інструкція).

Уповноваженим банком відповідно до вказаної Інструкції за імпортною операцією за контрактом є відповідач, який здійснив  авансовий платіж на користь нерезидента (продавця) у розмірі 15% від вартості контракту та який є  банком-емітентом  безвідкличного документарного акредитиву, у формі якого здійснюється оплата 85% вартості контракту.

У відповідності до  п. 3.3. Інструкції у редакції станом на час виконання контракту банк знімає імпортну операцію резидента з контролю після пред'явлення останнім документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг. Якщо цим документом є ВМД, то банк знімає операцію з контролю за наявності інформації про цю операцію у реєстрі ВМД.

Згідно п. 7.8 Інструкції якщо  клієнт  не   подав   банку   документи,   потрібні останньому для з'ясування стану розрахунків за експортною, імпортною або лізинговою операціями цього клієнта (пункт 6.1 цієї Інструкції), то банк у довільній формі повідомляє про це податковий орган.

Позивачем  з метою зняття  відповідачем імпортної операції з поставки  товару  згідно контракту  було надано  товаротранспортні накладні (СМR) №5386/А, №5386/В на товар з відбитком  штампу  Ізмаїльської митниці „під митним контролем” від 18.09.2006 р..

У відповідності до п. 1 контракту  продавець продає обладнання на умовах DDU,  Ізмаїл, Україна (Інкотермс 2000). Згідно статті А.4. терміну DDU Інкотермс. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року), введених в дію 01.01.2000 р., продавець вважається таким, що виконав поставку, коли він надав нерозвантажений товар у розпорядження покупця або іншої особи, названої покупцем, на будь-якому прибулому транспортному засобі, у названому місці призначення, в узгоджену дату або в межах періоду, узгодженого для поставки. При цьому у відповідності до статті А.8 та статті Б.8 терміну DDU Інкотермс доказами поставки можуть бути  надані покупцю делівері-ордер  або транспортний документ (автотранспортна накладна).

Згідно п. 3 контракту датою поставки  вважається  дата відмітки  української митниці при перетині  обладнанням  митного кордону України. Штамп української митниці на товарно-транспортній накладній про взяття товару  під митний контроль відповідно  до ст. 72 Митного кодексу України  підтверджує прийняття товару до митного контролю та митного оформлення, тобто до здійснення імпортних митних процедур, здійснення яких відповідно до ст. Б.2 терміну DDU Інкотермс є обов’язком покупця.

Отже виходячи з викладеного, документом, що підтверджує здійснення нерезидентом поставки продукції за контрактом №09-06 від 09.06.2006 р. та згідно п. 3.3 Інструкції є підставою  для зняття банком  імпортної операції з контролю, є товарно-транспортна накладна (СМR) зі штампом митниці  про взяття товару (обладнання) під митний контроль, а датою здійснення такої поставки є дата вказаного штампу митниці.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про  наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки у відповідності до ст. 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі, заходи до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, що були вжиті ухвалою суду у даній справі від 05.02.2007 р., підлягають скасуванню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача, оскільки позов задоволено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Зобов’язати Закрите акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк” (49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50; ) зняти з контролю  імпортну операцію з поставки  обладнання за контрактом №09-06 від 09.06.2006 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством „Стаханівський завод феросплавів” та фірмою „БОБСТ СА” Швейцарія.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк” (49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50; )  на користь Відкритого акціонерного товариства „Стаханівський завод феросплавів” (94000, Луганська область,  м. Стаханов; ) 85,00 грн. витрат на сплату держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2007 р. у справі №31/111-07.

Суддя                                                                                                              В.Ф. Мороз