ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2007 р.                                                                   Справа № 11/193

За позовом Управління Пенсійного фонду України у Хотинському районі Чернівецької області

До відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Хотинському районі м.Хотин Чернівецької області

Про зобов’язання включити до акту за липень-серпень 2006 року суми витрат на поховання

Суддя С.М. Гушилик

Представники:

Від позивача – Печерова А. О. - представник

Від відповідача – Тодорюк Н.М. - представник

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України у Хотинському районі м.Хотин Чернівецької області звернулось з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Хотинському районі м.Хотин Чернівецької області про зобов’язання відповідача включити до акту за липень-серпень місяці 2006 року суми витрат на поховання в частині, що підлягають відшкодуванню відділенням, виходячи з основного розміру зазначеної пенсії померлого пенсіонера та суми витрат з виплати і доставки пенсій.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 затверджено "Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697, що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат. На підставі вказаного Порядку позивач в липні та серпні 2006 року виплатив витрати на поховання пенсіонерів, які відповідач повинен був включити до актів звірки розрахунків, але останній не включив суми цих витрат до актів, що і стало предметом позову.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується, посилаючись при цьому на частину 8 та 9 статті 34 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, в якій передбачено що “причинний зв’язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом  або іншим ушкодженням здоров’я має підтверджуватись висновками відповідних медичних закладів”. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2001р. № 826 “Про затвердження порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання” із змінами, внесеними від 25.08.2004р. № 1112, та постановою правління Фонду від 06.03.2006р. № 13 передбачено, що витрати на поховання проводяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Встановлення причинного зв’язку смерті інвалідів з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням, продовжує відповідач, згідно п.п “з” п.1.1 загальних положень Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров’я, пов’язане з виконанням трудових обов’язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров’я України від 22.11.1995 року № 212, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.03.1996 року за № 136/1161, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони здоров’я України від 05.08.1998р. № 238, покладено на медико-соціальні експертні комісії (МСЕК). Позивач висновків органів МСЕК не надав, а тому Фонду не прийняв до заліку вказані суми витрат на поховання.

Ухвалою господарського суду від 22.09.2006 року відкрито провадження у справі за позовом ПФУ у Хотинському районі Чернівецької області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Хотинському районі про стягнення 284,45 грн. заборгованості та призначено розгляд справи на 11.10.2006 року.

Ухвалою господарського суду від 11.10.2006 року розгляд справи був відкладений на 30.10.2006 року та збільшено позовні вимоги позивача.

В судовому засіданні 30.10.2006 року від представників сторін надійшло клопотання про зупинення провадження у справі для надання додаткових доказів. Суд задовольнив вказане клопотання та ухвалою від 30.10.2006р. зупинив провадження. Крім того, цією ж ухвалою суд задовольнив клопотання позивача про зміну предмету позовних вимог.

Ухвалою від 04.12.2006 року суд поновив провадження у справі.

Ухвалами господарського суду за клопотанням сторін розгляд справи неодноразово було відкладено.

В судовому засіданні 26.02.2007 року  представник позивача підтримав свої вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в свою чергу, заперечує проти задоволення позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і заперечення проти позову, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 затверджено "Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України, витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697(далі-Порядок №376/7697), що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат.

Пунктом 4 Порядку № 376/7697 визначено, що відшкодуванню підлягають  такі суми, як:

·          сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

·          щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

·          допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримала вищезазначену пенсію;

·          сума витрат Пенсійного фонду із виплати   і доставки вищезазначених пенсій.

Вказані суми виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та ін. нормативно-правових актів.

Частиною 4 статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що у разі смерті пенсіонера його сім’ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Розмір допомоги на поховання в частині, що підлягає відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків, визначається органами Пенсійного фонду, виходячи з основного розміру вищезазначеної пенсії померлого пенсіонера та щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, якщо така надавалася пенсіонерові, який отримував вищезазначену пенсію.

Пунктом 5 Порядку № 376/7697 визначено, що органи Пенсійного фонду України щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітнім на підставі Списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та Списку померлих осіб, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  України звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню та до 15 числа місяця, наступного за звітнім подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Пунктом 9 Порядку № 376/7697 визначено, що органи Пенсійного фонду зобов'язані надавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України довідку про суму допомоги на поховання, виплачену сім'ї померлого пенсіонера, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв’язку із втратою годувальника, або особі, яка здійснила поховання, у частині, що підлягає відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до 10 числа місяця, наступного за звітним.

На підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку № 376/7697 Пенсійний фонд у Хотинському районі Чернівецької області в липні та серпні 2006 року виплатив витрати на поховання пенсіонерів, а саме: на поховання громадянина Рибарчука М.І.  допомогу в сумі 282,22 грн. (а.с.80) та на поховання громадянина Заплітного Л.І. допомогу в сумі 131,52 грн. (а.с.73), які відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Хотинському районі відмовилося включити до актів звірки розрахунків за липень-серпень 2006 року.

Відповідно до ст.21 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі – Закон) фонд зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії по втраті годувальника з цих причин, при настанні страхового випадку. Страховий випадок - згідно  ст. 13 Закону - “це нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення”.

У відповідності до частини восьмої та  дев'ятої статті 34 Закону - у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на поховання несе Фонд згідно з Порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року № 826 “Про затвердження порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" із змінами, внесеними від 25 серпня 2004 року № 1112, та постановою правління Фонду від 06.03.2006 року № 13 передбачено, що витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Тобто, як у Законі так і у постанові чітко зазначено, що допомога на поховання відшкодовується Фондом тільки у тому випадку, якщо смерть настала за наслідками отриманого нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підтверджено висновками спеціальних медичних закладів.

Такий обов’язок  щодо встановлення причинного зв’язку смерті інвалідів з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням, згідно з п.п “з” п.1.1 загальних положень Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров’я, пов’язане з виконанням трудових обов’язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров’я України від 22.11.1995 року № 212 (далі – Порядок № 212), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.03.1996 року за № 136/1161, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони здоров’я України від 05.08.1998р. № 238,  покладено на медико-соціальні експертні комісії (МСЕК).

Відповідно до п.1.8 Порядку № 212  на запит підприємства, установи, організації медико-соціальні експертні комісії на підставі даних медекспертної справи, довідки про причину смерті або даних патолого-анатомічного розтину видають висновки про причинний зв’язок смерті інваліда з наслідками раніше отриманого трудового каліцтва чи професійного захворювання.

Пенсійний фонд у Хотинському районі Чернівецької області не надав документів, яким би підтвердив факт встановлення причинного зв’язку смерті інвалідів з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням. Зокрема з довідок про смерть, громадянина Рибарчука Михайла Івановича та громадянина Заплітного Леоніда Івановича (а.с. 104-107) та листів головного лікаря Зарожанської лікарні та головного лікаря Хотинської центральної районної лікарні (а.с. 125-126) не вбачається, що смерть настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто не має причинного зв’язку  між смертю потерпілого та нещасним випадком. Своїм листом позивач повідомив, що він не звертався до органів МСЕК за такими висновками (а.с. 124).

За таких обставин суд дійшов висновку, що у відповідача були всі правові підстави для відмови в включенні до акту звірки витрат на поховання цих громадян, а тому в задоволенні позову позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.34 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 71,86,94,159,160-163,185,186, п.6 Прикінцевих та перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.185, ч.1,3,5 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першою інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений цим Кодексом строк, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                             С.М. Гушилик