ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.08.07                                                                                           Справа  № 02/128-38

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                              Г.Гнатюк

суддів                                                                    Н.Кравчук

О.Мирутенко

розглянув  апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „АМТ-Труби” б/н і б/д

на рішення господарського суду Волинської області від 17.07.06р.

у справі № 02/128-38

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Полімерна Група ”, м.Київ

до відповідача: Товариства  з обмеженою відповідальністю „АМТ-Труби”, смт.Іваничі

про          стягнення 233 748,75 грн.

за участю представників:

від позивача: Кушнір Т.В. –представник (дов.)

від відповідача: не з”явився

Учасникам судового процесу роз’яснено права і обов’язки,  передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 17.07.2006р. у справі №02/128-38 (суддя Костюк С.В.)  позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська Полімерна Група”, м.Київ  до Товариства  з обмеженою відповідальністю „АМТ-Труби”, смт.Іваничі про стягнення 233 748,75 грн. задоволено частково, стягнено позивача на користь відповідача 167608 грн. заборгованості,                  30690,07 грн. пені за прострочку платежу, 16815,25 грн. нарахувань від інфляції та 4384,25 грн.-3% річних, 2194,98грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 3000 грн. витрат на оплату послуг адвоката,а  в решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2006року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „АМТ-Труби” задоволено частково. Рішення суду першої інстанції від 17.07.2006р. скасовано і прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.03.2007р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „АМТ-Труби”  задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.2007р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Гнатюк Г.М., суддів           Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Скаржник не погоджуючись із прийнятим  судом першої інстанції рішенням звернувся у апеляційний господарський суд із скаргою про перегляд вищевказаного рішення,  просить рішення скасувати, а справу направити на розгляд в суд першої інстанції, оскільки останнє прийняте при неповному з’ясуванні всіх обставин по справі і з порушенням норм права.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду розгляд справи неодноразово відклався з підстав зазначених в ухвалах суду. Колегією суддів Львівського апеляційного господарського суду направлявся запит в Головне управління статистики у Волинській області для з”ясування місцезнаходження скаржника, оскільки із вказаної ним адреси поштові конверти із ухвалами суду повертаються. Як вбачається із відповіді на запит скаржник зареєстрований за адресою яка і ним вказується у позовній заяві і  апеляційній скарзі.

Скаржник явку свого представника в засідання суду тричі не забезпечив, жодних письмових пояснень суду не надав.

Представник позивача в засіданнях суду вимоги апелянта заперечує, подав уточнений розрахунок пені із врахуванням 6-ти місячного строку позовної давності і просить в цій частині рішення суду першої  інстанції змінити.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, проаналізувавши викладене у Постанові Вищого господарського суду України, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Волинської області слід змінити, виходячи з наступного:

Між сторонами по справі  02.08.2005р., а саме  ТзОВ “Українська Полімерна Група” та ТзОВ “АМТ-Труби укладено  договір поставки №0208/205-ПЕ. Відповідно до умов договору   постачальник зобов”язався поставити покупцю товар, у власність, а покупець прийняти та оплатити його. Найменування, ассортимент, упаковка, кількість, вартість одиниці та загальна вартість товару узгоджується сторонами у специфікаії, що є невід»ємним додатком до договору.

Пунктом 5.3 договору визначено, що поставка товару супроводжується  передачею покупцю  розхідної та податкової накладної постачальникам. Представник  покупця повинен представити постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання матеріальних цінностей. Відповідно до п.5.4 договору  датою поставки рахується дата виписки розхідної накладної, яка передається покупцю.

Укладеним договором сторонни передбачили 100 відсоткову передоплату вартості товару на підставі рахунку постчальника, якщо інше не передбачено в специфікації.

Як встановлено судом першої  інстанції у рішенні суду та постанові Вищого господарського суду України специфікації №3 від 12.10.05р. та №4 від 17.10.2005р., підписаних зі сторони покупця від імені директора Палко Василем Йосиповичем, п.2 специфікації №4 передбачено оплату продукції в строк не пізніше 15 банківсьих днів з дня поставки.  Листом №154 від 17.11.05р. за підписом генерального директора  Товариства  з обмеженою відповідальністю „АМТ-Труби” підтверджується погашення заборгованості.

Як вбачається із зібраних матеріалів справи позивач договірні зобов”язання виконав належним чином і відповідно до умов договору, відповідач за видатковою №УПГ-0112 від 18.10.2005р.,через представника Палко В.Й. по довіреності ЯЛЕ №154351 від 12.10.2005р. отримав продукцію на суму 167808 грн. Оплату за отриману продукцію останній провів частково, в сумі 200 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  закону. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач взяті на себе по договору зобов’язання належним чином не виконав, чим і порушив умови договору і його заборгованість становить 167 608 грн.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Відповідно до умов договору, а саме п.2 специфікації №4 від 17.10.2005р. сторони передбачили що у випадку порушення строків оплати згідно п.7.4 договору передбачена сплата неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого  погодженого товару за кожень день прострочки.

Проте, як суд першої так і апеляційної інстанції не врахував вимоги ст.232 ГК України при задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені.

Як вбачається із поданного позивачем розрахунку пені в межах 6-ти місячного строку із вказаної суми заборгованості, остання становить 28 516,83 грн., яка задовільняється колегією суддів Львівського апеляційного господарського суду із врахуванням рекомендацій Вищого господарського суду України викладених у Постанові від 13.03.2007р.

Щодо стягнення річних та інфляційних нарахувань, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про їх задоволення. Згідно ст.625 ЦК України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Скаржник при наданій йому можливості жодних ні нормативно ні документально обґрунтованих підтверджень на викладене в апеляційній скарзі не надав суду і в засідання тричі не з”явився. Ухвали суду направлялись за місцем реєстрації згідно Довідки статуправління та згідно адреси, яка зазначена самим апелянтом.

З огляду на вище  викладене,  колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду слід змінити в частині стягнення пені, а в решті рішення відповідає вимогам чинного законодавства, обставинам та матеріалам справи, а тому його належить залишити без змін.

Державне мито за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „АМТ-Труби” б/н і б/д  задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Волинської  області  від 17.07.2006р.змінити в частині стягнення пені.

3.Стягнути з Товариства  з обмеженою відповідальністю „АМТ-Труби”, смт.Іваничі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська Полімерна Група”, м.Київ    28516,83 грн. пені за прострочку платежу. В решті частині рішення залишити без змін.

4. Доручити  місцевому господарському суду видати  відповідний наказ на виконання постанови.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи №02/128-38 повернути в господарський суд Волинської  області.

Головуючий-суддя                                                             Г. Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                                О.Мирутенко