ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

14.03.2007
Справа №2-5/17104-2006

За позовом – Заступника військового прокурору Центрального району України, м. Київ в інтересах держави в особі Головного управління  внутрішніх військ МВС України, м. Київ.

До відповідача –  Товариства з обмеженою відповідальністю  «Корпорація Кримбудінвсест», м. Сімферополь.

Про стягнення 325786,58грн.

Суддя М.П. Гаврилюк

представники:

Від позивача  –  Мельник Ю.В., представник, дов. № 3/7-14 від 28.12.2006р.

Від відповідача –  Мартьянов О.В., представник, дов. від 01.07.2005р.

Прокурор – не з'явився.

Сутність спору:

Заступник військового прокурору Центрального району  України, м. Київ в інтересах держави в особі Головного управління  внутрішніх військ МВС України, м. Київ звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом, у якому просить  стягнути 325786,58грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач брав на себе зобов’язання передати йому житло на загальну суму 3641593,42грн., але зобов’язання виконав не в повному обсязі, не передав житло на вищевказану суму.

Відповідач позов не визнав, вважає, що виконав свої зобов’язання перед позивачем  в повному обсязі, але довести свої заперечення документальними доказами не може, у зв’язку з тим, що строк виконання договірних зобов’язань був встановлений - 31.12.1999р. та всі бухгалтерські документи бути знищені.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

09.04.1999р. між Головним управлінням внутрішніх МВС України та ТОВ Корпорація «Кримбудінвест» укладений  Договір № 2 продажу житла для співробітників позивача.

У відповідності з умовами договору позивач взяв на себе зобов’язання сплатити передане відповідачем житло векселями Міністерства фінансів АР Крим у розмірі 1286380,00грн., а відповідач  отримати векселі і передати позивачу житло з дотриманням, діючих  в Україні держстандартів у будівництві та документи необхідні для отримання права власності на житло.

07.07.1997р. сторони уклали договір № 3, предметом якого є передача векселя на будівництво  і придбання житла  для військовослужбовців внутрішніх військ МВС України та членів їх сімей.

За умовами Договору № 3  позивач протягом 35 днів з моменту підписання договору повинен передати відповідачу вексель на суму 2580000,00грн., а відповідач прийняти  вексель  ТОВ Корпорація «Кримбудінвест», передати позивачу житло з дотриманням вимог до житлових приміщень згідно  в Україні держстандартів у будівництві   та документі необхідні для отримання права власності на житло.

Додатковою угодою до Договору   від 09.04.1999р. сторони внесли зміни до умов Договору, а саме в п. 1.1   слова «продаж» читати як  «Будівництво та придбання», та визначили, що строки дії договору діють до виконання сторонами всіх зобов’язань.

Разом з тим вказаною  додатковою угодою  до Договору № 2 передбачено, що для розрахунків за договору  залучаються кошти  в сумі 464429,10грн. перераховані позивачем відповідачу за договором.

У виконання умов п. 2.1 Договору № 2, позивач придбав відповідачу за актом прийому-передачі  від 17.04.1997р. шість простих векселів  Міністерства фінансів АР Крим, загальною вартістю 1286380,00грн.

Крім того, за Договором № 2 позивач перерахував відповідачу 101000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями  3 150 від 11.07.2001р.; № 175 від 06.08.20001р., № 294 від 29.11.2001р.

У виконання  умов  п.п. 1.1,  2.1, 3.1 Договору № 3, позивач передав відповідачу за актом прийому-передачі векселя від 07.07.1997р. – простий вексель № 59 ТОВ «Корпорація «Кримбудінвест»,  загальною вартістю 2580000,00грн.

Таким чином, позивач належним чином виконав свої  зобов’язання та здійснив фінансування відповідача за договорами  на загальну суму 3967380,00грн.

Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 Договору № 2 відповідач прийняв на себе зобов'язання збудувати та/або передати наявне у нього житло позивачу відповідно п. 1.1 Договору № 2 з дотриманням вимог до жилих приміщень відповідно діючих в Україні державних стандартів в будівництві, а також надати Позивачу документи, що є підставою для отримання права на згадане житло.

Згідно з п. 3.3 та п. 3.4 Договору № 3 відповідач прийняв на себе зобов'язання збудувати та/або передати наявне у нього житло Позивачу відповідно п. 2.2 п. 3.3 Договору № 3 з дотриманням вимог до жилих приміщень відповідно діючих в У країні державних стандартів в будівництві, а також надати позивачу документи, що є підставою для отримання права на згадане житло.

Однак, свої зобов'язання за договорами  щодо передачі позивачу житла, відповідач виконав частково, а саме за актами прийому-передачі від 11.01.1997р. № 21 (на суму 138 130 грн.), від 16.11.1998р. № 22 (на суму 230 218,18 грн.), № 23 (на суму 184 ООО грн.), № 24 (на суму 2609733,38 грн.), від 25.10.2000 б/н (на суму 45 685,1 грн.), від 25.10.2000р. № 26 (на суму 88818грн.), від 19.01.2001р. № 27 (на суму 345 008,76 грн.) передав позивачу житло на загальну суму 3 641 593,42грн.

Таким чином різниця між загальним обсягом фінансування за Договором № 2 та  Договором  № 3 та обсягом, на який відповідач передав житло позивачу становить 325 786,58грн. (загальна сума фінансування, проведеного позивачем - 3 641 593,42грн. загальна сума, переданого відповідачем житла), що свідчить про порушення відповідачем вимог ст. 193 Господарського кодексу України, відповідно якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Вказана сума є розміром невиконаних відповідачем  зобов’язань перед позивачем за договорами і становить дебіторську заборгованість перед позивачем.

В підтвердження своїх позовних вимог прокурор додав до позову копії договорів, додаткових угод, актів прийому-передачі векселів, платіжних доручень, актів прийому-передачі житла.

Ухвалою від 09.01.2007р., суд зобов’язав  позивача надати суду оригіналу доданих  до позовної заяви документів. Позивач вимоги суду не виконав, усно посилаючись на те, що усі оригінали договорів та інших документів знищені.

Відповідно до ч. 1 ст. 33. Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх  вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами  є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Оригінали документів  подаються, коли обставини  справи відповідно  до законодавства мають бути  засвідчені  тільки такими  документами, а також  в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідач  також пояснив, що оригінали договорів  та інших документів не збереглися, відповідно до тексту договорів, якими прокурор  обґрунтує  позовні вимоги, відповідачу належало виконати свої договірні зобов’язання до 31.12.19999р., тобто на дату  подання позову – 06.10.2006р., строк позовної давності вплив, та просить суд застосувати наслідки  впливу строків позовної давності.

Суд вважає, що прокурор не  довів належними доказами свої вимоги, не надав  суду оригінали документів, хоча з копій документів, які надані суду і випливає, що заборгованість  існує.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідносин, у якому одна сторона (боржник) повинна вчинити на користь другої сторони (кредитору)  певні  дії або утриматися від  вчинення певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов’язання.

У відповідності  до  ст. 526 Цивільного  кодексу України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до  умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно  до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Як випливає із договорів  та додаткових умов до них, відповідач брав на себе зобов’язання передати позивачу квартири, а не  грошові кошті. Тобто у відповідача перед позивачем не було грошового зобов’язання, а у позивача, таким чином є право витребувати житло.

Крім того, суд приймає до уваги те, що строк позовної давності вплив, відповідач знищів документів, яки б могли довести виконання їм свого обов’язку, у зв’язку з чим, в позові належить відмовити.

У судовому засіданні оголошена вступна  та резолютивна частині рішення. Рішення оформлено  у відповідності зі ст. 84 Господарського процесуального кодексу України  та підписано 03 квітня 2007 року.

З огляду на викладене  та  керуючись ст. ст. 82-84 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.