ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.06.07
Справа № 14/671-05.

За позовом          Дочірнього підприємства „Санданс” Відкритого акціонерного товариства „Експериментально-консервний завод „Лебединський”

до відповідача        Приватного підприємства „Орхідея-Суми”

третя особа, яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю КП «Рута»

про стягнення 32 592 грн. 74 коп.

За участю представників сторін:

Від позивача: Горячкіна А.І.

Від відповідача: Ломака Ю.М.

Третя особа: не з‘явився

У судовому засіданні присутній судовий експерт Науково-дослідного експертно-консультативного центру при УМВС України в Сумській області -  Коркішко С.Ф., посвідчення УСМ №048147 від 26.10.2006р.

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 32592 грн. 74 коп. богу за договорами №1166 від 01.09.05р. купівлі-продажу та від 23.09.2005р. про переведення боргу, у тому числі 26 539 грн. 04 коп. – основного боргу та 6 053 грн. 70  - пені.

Під час судового розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги та станом на 30.01.2006р. просив стягнути 44 114 грн. 23 коп., у тому числі 40 499 грн. 59 коп. – основний борг за вказаними договорами та 3614 грн. 64 коп. – пеня.

Рішенням господарського суду Сумської області від 31.01.2006р. з відповідача було стягнуто 40 499 грн. 59 коп. боргу та 965 грн. 86 коп. – пені.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2006р. рішення господарського суду Сумської області в частині стягнення 32639 грн. 51 коп. боргу (за договором про переведення боргу від 23.09.2005р.) та 965 грн. 86 коп. пені було скасовано та справа в цій частині передана на новий розгляд. Враховуючи приписи ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України, новий розгляд справи здійснюється в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором про переведення боргу від 23.09.2005р.

В судове засідання 14.09.2006р. від позивача надійшла заява  від 14.09.2006р., б/н про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача 34 369 грн. 43 коп. боргу, а саме: 32 639 грн. 51 коп. – боргу за договором про переведення боргу від 23.09.2005р. та 1 729 грн. 92 коп. пені. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява прийнята до розгляду.

За клопотанням представника відповідача, яке було погоджене з представником позивача, відповідно до ст. 69 ГПК України, ухвалою від 31.07.2006р. було продовжено строк розгляду справи №14/671-05.

Представник відповідача в судових засіданнях  пояснював, що позовні вимоги не визнає, договір про переведення боргу від 23.09.2005р. директором підприємства взагалі не підписувався.

Ухвалою від 02.10.2006р. по даній справі була призначена почеркознавча експертиза, для дослідження експерту визначено слідуюче питання: чи виконаний  підпис від імені Мошкіна Романа Олександровича в графі «директор» договору про переведення боргу від 23.09.2005р. Мошкіним Романом Олександровичем.

Ухвалою від 12.14.2007р. провадження по справі було поновлено в зв‘язку з надходженням до господарського суду  Сумської області висновка експерта №16 від 28.02.2007р., в якому зазначено, що підпис від імені Мошкіна Романа Олександровича в графі «директор» договору про переведення боргу від 23.09.2005р. виконаний, вірогідно, не Мошкіним Романом Олександровичем, а іншою особою. Відповісти на питання в категоричній формі не є можливим по причинам, вказаним в дослідницькій частині висновку.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2007р. заявив усне клопотання про виклик в слідуюче судове засідання для дачі пояснень з питань, що виникли під час розгляду даної справи в зв‘язку з висновком експерта №16 від 28.02.2007р., судового експерта Науково-дослідного експертно-консультативного центру при УМВС України в Сумській області  (40000, м. Суми, вул. Кіровоградська, 8) Коркішко С.Ф.

В даному судовому засіданні викликаний судовий експерт відповів на поставлені йому запитання  представниками позивача та відповідача щодо висновку експерта №16 від 28.02.2007р.

Ухвалою від 01.06.2006р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача  первісного боржника за договором було залучено ТОВ КП «Рута». В судові засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача,  не з‘являлась, письмових пояснень щодо своєї позиції по справі не надала. Процесуальні документи, що направлялися на адресу третьої особи, поверталися до господарського суду з відміткою відділення пошти «по закінченню терміну зберігання».

Оскільки, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб – учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв‘язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» вважаються належними доказами виконання господарським судом обов‘язку щодо повідомлення учасників судового процесу, згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

12.05.2005р. між Дочірнім підприємством „Санданс” Відкритого акціонерного товариства „Експериментально-консервний завод „Лебединський” та ТОВ ВКП «Рута» було укладено договір купівлі-продажу, а також додаток до вказаного договору  про надання комерційного кредиту від 01.09.2005р.

23 вересня 2005 р. ТОВ ВКП «Рута» (первісний боржник), з одного бору,  а також ПП «Орхідея-Суми» (новий боржник), з другого боку, та Дочірнє підприємство „Санданс” Відкритого акціонерного товариства „Експериментально-консервний завод „Лебединський” (кредитор), з третього боку, уклали договір про переведення боргу, яким регулюються відносини, пов‘язані із заміною зобов‘язаної сторони (первісного боржника) у зобов‘язанні, що виникає із договору купівлі-продажу (постачання продукції) від 12.05.2005р., укладеного між первісним боржником та кредитором.

Відповідно до договору про переведення боргу від 23 вересня 2005 року, а саме пункту 2 на відповідача, як на нового боржника покладається грошове зобов'язання у розмірі 32639,51 грн.

Пункт 5 вказаного договору передбачає нарахування неустойки в розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми (через 20 календарних днів) за кожний день протермінування платежу. Розмір неустойки за прострочку зобов'язання відповідача встановив на дату подання позовної заяви 1729,92 грн.

Позивач посилається на те, що доказами виконання відповідачем договору про переведення боргу, є наступне: 26-28 вересня 2005р. новий боржник – відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача кошти у сумі 15000, 00 грн. за договором про переведення боргу від 23.09.2005р., хоча товар за договором від 01.09.2005р. він ще не отримував, а також те, що в листопаді відповідач надав позивачу офіційні листи з графіком погашення протермінованої заборгованості на суму 32000,00 грн., що свідчить, на думку позивача, про те, що відповідач врахував заборгованість за договором від 23.09.2005р., оскільки, якщо брати до уваги лише заборгованість по договору від 01.09.2005 року, то вона на момент надання листів складала 27473,13 грн., з яких 25779,80 грн. була ще не протермінована.

В судове засідання 14.09.2006р. від позивача надійшла заява  від 14.09.2006р., б/н про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача 34 369 грн. 43 коп. боргу, а саме: 32 639 грн. 51 коп. – боргу за договором про переведення боргу від 23.09.2005р. та 1 729 грн. 92 коп. пені. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява прийнята  до розгляду.

Представник відповідача в судових засіданнях  пояснював, що позовні вимоги не визнає, договір про переведення боргу від 23.09.2005р. директором підприємства взагалі не підписувався.

Для з’ясування питання чи виконаний  підпис від імені директора відповідача Мошкіна Романа Олександровича в графі «директор» договору про переведення боргу від 23.09.2005р. Мошкіним Романом Олександровичем по справі ухвалою від 02.10.2006р. була призначена почеркознавча експертиза.

У висновку експерта №16 від 28.02.2007р. зазначено, що підпис від імені Мошкіна Романа Олександровича в графі «директор» договору про переведення боргу від 23.09.2005р. виконаний, вірогідно, не Мошкіним Романом Олександровичем, а іншою особою. Відповісти на питання в категоричній формі не є можливим по причинам, вказаним в дослідницькій частині висновку.

В судовому засіданні викликаний судовий експерт  відповів на поставлені йому запитання  представниками позивача та відповідача щодо висновку експерта №16 від 28.02.2007р. та усно пояснив, що виявлені розбіжності стійкі, суттєві та достатні  лише для вірогідного висновку про те, що підпис виконаний, вірогідно, не Мошкіним Романом Олександровичем, а іншою особою.

Поряд із вказаними розбіжностями встановлені також і співпадаючі окремі ознаки, які можуть бути зумовлені, поряд із виявленими ознаками незвичних умов виконання, виконанням підпису із наслідуванням дійсному підпису Мошкіна Романа Олександровича, та на зроблений вірогідно негативний висновок не впливають.

Згідно із ч. 5 ст. 42 ГПК України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов‘язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу, а саме – господарський суд оцінює докази  за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 12.05.2005р. між позивачем та третьою особою був укладений договір про постачання продукції компанії дистриб’ютору та додаток до договору про надання комерційного кредиту. На виконання умов зазначеного договору позивач за видатковими накладними №С-00005528 від 13.06.2005р., №С-00004305 від 18.05.2005р. відвантажив автопідприємству сокову продукцію на загальну суму 70 846, 65 грн.  для перевізки її третій особі. Відповідно до товарно-транспортних накладних №02ААЧ від 18.05.2005р., №02АБА від 15.06.2005р. вантажоотримувачем сокової продукції визначено також третю особу – ТОВ ВКП «Рута».

Після отримання сокової продукції за зазначеним договором від 12.05.2005р., ТОВ ВКП «Рута» сплатило позивачу кошти у сумі 37 801,92 грн. на протязі травня-серпня 2005р. та повернуло позивачу товар на суму 405,22 грн., про що позивачем зазначається у поясненнях від 06.07.2006р. (Т.1, а.с.101).

Таким чином, станом на 23.09.2005р., заборгованість третьої особи перед позивачем за договором від 12.05.2005р. склала 32 639,51 грн., що зафіксовано у  п.п. 1, 2 договору про переведення боргу від 23.09.2005р.

Під час судового розгляду справи відповідач заперечував проти факту укладання та підписання договору переведення боргу від 23.09.2005р., у зв‘язку із чим судом призначалася судово-почеркознавча експертиза з метою з‘ясування питання чи виконаний підпис на зазначеному договорі директором відповідача.

Суд вважає, що висновок судової експертизи необхідно взяти до уваги із врахуванням всіх встановлених обставин справи.

Між позивачем та відповідачем дійсно існували відносини, врегульовані договором купівлі-продажу №1166 від 01.09.2005р. (Т.1, а.с. 4-7), який був предметом розгляду цієї справи та з приводу чого постановлене судове рішення від 31.01.2006р., стягнуто з відповідача на користь позивача 7860,08 грн. боргу. Рішення від 31.01.2006р. по справі не оскаржувалося в зазначеній частині та набрало законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

У матеріалах справи відсутні та позивачем не надані докази що підтверджують схвалення позивачем  договору переведення боргу від 23.09.2005р., а саме – сплата коштів за цим договором, листування між сторонами з приводу укладання чи виконання договору.

Посилання позивача як на доказ виконання відповідачем договору про переведення боргу, на факт перерахування відповідачем 26.09.2005р. та 28.09.2005р. грошових коштів у  сумі 15 000, 00 грн. та на офіційні листи відповідача від 10.11.2005р. із зазначенням графіку погашення боргу (Т.1, а.с. 98, 99), не можуть бути взяті судом  до уваги, т.я. із  зазначених матеріалів не вбачається, що вони мають пряме  відношення до договору  переведення боргу  від 23.09.2005р. так, на платіжних дорученнях №2608 від 28.09.2005р. на суму 5000,00 грн., №2581 від 26.09.2005р. на суму 4600, 00 грн., №2580 від 26.09.2005р. на суму 5400,00 грн. у графі призначення платежу зазначено: сплата за соки згідно договору б/н від 02.01.2005р., від 26.09.2005р.

Графіки погашення боргу, запропоновані  відповідачем позивачу у листах від 10.11.2005р. також не містять посилання на договір про переведення боргу.

Наявні в матеріалах справи видаткові накладні, платіжні доручення підтверджують факт взаємовідносин між позивачем та відповідачем за іншими договорами, у тому числі за договором купівлі-продажу №1166 від 01.09.2005р., і не стосуються договору про переведення боргу від 23.09.2005р.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є  дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов‘язків. Однією із умов здійснення правочину є наявність волевиявлення учасника.

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи висновок та пояснення експерта, відповідно до якого підпис виконаний, вірогідно, не Мошкіним Романом Олександровичем, а іншою особою, суд приходить до висновку, що угода про перевід боргу від 23.09.2005р. взагалі не підписувалася директором відповідача, між позивачем, відповідачем та третьою особою не виник правочин, за яким заборгованість за договором купівлі-продажу від 12.05.2005р. у розмірі 32639,51 грн. переведена з ТОВ ВКФ «Рута» на відповідача, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову в частині стягнення 32 639 грн. 51 коп. основного боргу та 1 729 грн. 92 коп. пені – відмовити.

Суддя                                                                                    О.Ю. Резниченко

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну  частину рішення.

Повний текст рішення підписано 08.06.2007 року.