СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" березня 2007 р.
Справа  № 15/120

за позовом          підприємець ОСОБА_1

до відповідача   Відкрите акціонерне товариство
"Бурштин" в особі голови ліквідаційноїкомісії ОСОБА_2

про визнання договіру
купівлі-продажу від 14.09.2006 року дійсним та визнання права власності

Суддя

Секретар судового засідання Михалевська Л.В.

Представники:

Від позивача  :
ОСОБА_1-підпр.

Від відповідача :  ОСОБА_2 гол.ліквід.комісії

Статті
20, 22 ГПК України стороні роз'яснені.

СУТЬ СПОРУ: Позивач
- підприємець  ОСОБА_1, с.Верхівськ
Рівненського району Рівненської області звернувся до господарського суду з
позовом, відповідно з яким просить визнати дійсним договір купівлі-продажу,
укладений 14.09.06 р. з ВАТ "Бурштин" в особі голови ліквідаційної
комісії ОСОБА_2 та визнати право власності на нежитлові приміщення овочевої
бригади, а саме: будинок для охорони, площею 12 кв. м., АДРЕСА_1; будівлю розсадника-підземелля,
площею 60 кв. м., за адресою:АДРЕСА_2; будівлю конюшні, площею 144 кв. м., яка
розташована АДРЕСА_1-Б.

Відповідач -ВАТ "Бурштин"
в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2
правомірність набуття позивачем права власності на вищезазначене майно
не оспорює.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх
сукупності, давши цьому достатню і об'єктивну оцінку, суд прийшов до висновку
про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував
таке.

14 вересня 2006 року між сторонами
у справі був укладений договір купівлі-продажу, відповідно з яким відповідач
зобов'язувався передати у власність позивача нежитлові приміщення овочевої
бригади, а саме: будинок для охорони, площею 12 кв. м.; будівлю
розсадника-підземелля, площею 60 кв. м.; будівлю конюшні, площею 144 кв. м.,
які розташовані АДРЕСА_1, а останній, в свою чергу, зобов'язувався прийняти
будівлі і сплатити готівкою в касу на протязі 5-ти календарних днів кошти в
сумі 15700,00 грн. згідно експертної оцінки та плюс ПДВ в сумі 3140,00
грн.  (п.1.1, 1.2, ч.1 Договору).

При цьому, право власності на
проданий об'єкт покупець набуває з моменту
підписання акту приймання-передачі.

Як вбачається з наявних в
матеріалах справи доказів,  позивачем по
квитанції НОМЕР_1 оплачено повну вартість предмету договору 18840,00 грн., а за
Актом приймання-передачі основних засобів від 14.09.09 р. прийнято нежитлові
приміщення овочевої бригади, а саме: будинок для охорони, будівлю розсадника-підземелля,
будівлю конюшні  (а.с. 5,7).

У відповідності до ст.657 ЦК
України укладений між сторонами договір підлягав нотаріальному посвідченню,
однак сторонами в установленому порядку посвідчений нотаріально не був.

У разі недодержання сторонами цієї
вимоги закону, такий договір є нікчемним. У разі ж, якщо сторони домовились
щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається (ч.2 ст.220 ЦК України).

Розглядом матеріалів справи судом
встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і
відбулося повне його виконання, що стверджується наявними доказами, але
відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК
України, ст.49 Закону України “Про власність”, право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не виникає із закону, або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки, зазначене свого
підтвердження при розгляді справи не знайшло та зважаючи, що відповідно до
ст.319 ЦК України, ст.4 Закону України “Про власність” власник володіє,
користується своїм майном на власний розсуд, суд вбачає достатньо правових
підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону
України “Про власність”, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його
права, хоч би і ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Розглядом матеріалів справи судом
встановлено, що позивач володіє і користується нежитловими приміщеннями
овочевої бригади, а саме: будинком для охорони, площею 12 кв. м., АДРЕСА_1;
будівлею розсадника-підземелля, площею 60 кв. м., за адресою:АДРЕСА_2; будівлею
конюшні, площею 144 кв. м., яка розташована АДРЕСА_1-Б  з моменту їх придбання, а саме з  14.09.2006 року.

Натомість, на даний час, з
об'єктивних причин що склалися, позивач практично позбавлений в повній
мірі  реалізувати  гарантоване Конституцією та Законами України
непорушене право власності в частині розпорядження на власний розсуд належним
об'єктом нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК
України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи все вищевикладене, суд
вбачає достатньо правових підстав для задоволення позову, і відповідно визнання
дійсним договору купівлі-продажу, укладеного 14.09.06 р. та визнання права
власності на спірний об'єкт нерухомого майна за позивачем.

Судові витрати, передбачені ст.44
ГПК України і понесені позивачем в зв'язку з зверненням до суду за захистом
порушеного права за його згодою лишаються за ним.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,
господарський  суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

1.Договір купівлі-продажу,
укладений 14.09.06 р. між підприємцем ОСОБА_1
та ВАТ "Бурштин" в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2
- визнати дійсним.

2.Визнати за приватним підприємцем
ОСОБА_1, с.Верхівськ Рівненського району Рівненської області  право власності на нежитлові приміщення
овочевої бригади, а саме: будинок для охорони, площею 12 кв. м., АДРЕСА_1;
будівлю розсадника-підземелля, площею 60 кв. м., за адресою:АДРЕСА_2; будівлю
конюшні, площею 144 кв. м., яка розташована АДРЕСА_1-Б.

Суддя

підписано
"13" березня 2007 р.