СУД
РІШЕННЯ

23.04.07р.

Справа № 31/147-07

За позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю „Слален”, м. Київ

до відповідача

Приватного підприємця
ОСОБА_1,  м. Дніпропетровськ

Про

стягнення збитків

Суддя      Мороз В.Ф.

Представники:

Від позивача

Руденко В.В., дов. від 09.10.06
р.

Від відповідача

ОСОБА_1.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, з урахуванням  заяви про уточнення позовних вимог, звернувся
з позовом про стягнення з відповідача збитків у вигляді неотриманого
доходу  у розмірі 53 183 грн. у зв'язку з
неможливістю  передачі новому орендарю в
оренду  не житлового приміщення  по АДРЕСА_1 у Дніпропетровську загальною
площею  237,7 кв.м., що було зайняте у
цей період відповідачем, та отримання вказаної суми у вигляді орендної плати.

Відповідач проти позову заперечує,
вказуючи на те, що в діях відповідача відсутня вина, так як  не отримував від позивача листів  про зміну, розірвання та припинення орендних
правовідносин; звертався  до орендодавця
в порядку,  передбаченому ст.. 777 ЦК
України з листами  про продовження
договірних відносин; бажав  скористатись  правом на
подальше продовження  договору; не
мав фактичної можливості  своєчасно  передати приміщення  орендодавцеві, оскільки відповідачем  не направлялись  представники для  прийняття приміщення з оренди. При цьому
позивачем не підтверджено завдання йому збитків у заявленому розмірі. Позивачем
створено штучні умови для стягнення з орендаря
суми неотриманого доходу. Відповідачем було здійснено оплату за
користування приміщенням у листопаді 2006 р. у розмірі орендної плати.

По справі оголошувались перерви до
18.04.2007 р. та 23.04.2007 р.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно договору оренди  не житлового приміщення  №НОМЕР_2, позивачем передано в користування
відповідачу строком до  31.10.2006 р.  не житлове приміщення  площею 237, 7 кв.м., розташоване  по АДРЕСА_1 у Дніпропетровську зі сплатою
орендної плати у розмірі 2014,00 грн., крім того ПДВ - 402,80 грн. Вказаний
договір припинився у зв'язку з закінченням строку його дії та не був
продовжений сторонами на новий термін. Вказане не оспорюється сторонами та
відповідає матеріалам справи. У відповідності до акту приймання-передачі  об'єкту нерухомості  від 24.11.2006 р., складеного сторонами, не
житлове приміщення  по АДРЕСА_1 у
Дніпропетровську загальною площею 237,7 кв.м. повернено з оренди орендарем
орендодавцю.

Згідно договору оренди окремого
нежитлового приміщення №НОМЕР_1., позивач зобов'язується передати в оренду  ТОВ фірмі „Полюс Плюс” зі сплатою орендної
плати у розмірі  53 183, 00 грн. на
місяць не житлове приміщення  загальною
площею 237,7 кв.м. по АДРЕСА_1 у Дніпропетровську, тобто приміщення, що
знаходилося в оренді відповідача за договором №НОМЕР_2. Строк користування
приміщенням за договором №НОМЕР_1., укладеним з ТОВ фірмою „Полюс Плюс”
визначено з 01.11.2006 р. по 30.09.2007 р. (п. 2.2.).

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача збитків у вигляді неотриманого доходу у розмірі
місячної орендної плати, тобто 53 183, 00 грн., що встановлений договором
НОМЕР_1., укладеним з ТОВ фірмою „Полюс Плюс” у зв'язку з фактичним звільненням
відповідачем орендованого приміщення 24.11.2006 р.

Згідно ст. 22 ЦК України, яка
визначає загальні способи відшкодування майнової шкоди, особа,  якій завдано збитків  у
результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками, зокрема, є
доходи,  які  особа
могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Підставою для відповідальності за
спричинену шкоду є правопорушення, що складається з чотирьох елементів (склад):
шкода, протиправна поведінка особи, що спричинила шкоду, причинний зв'язок між
ними та вина.

Заявлена позивачем до стягнення
сума не може бути визначена як збитки у вигляді неотриманого доходу  позивача, що завдані діями відповідача,
оскільки: фактичне звільнення позивачем орендованого приміщення 24.11.2006 р. з
необхідністю та неминучістю не породжує негативного наслідку у вигляді
неотримання позивачем 53 183, 00 грн. та безпосередньо не призводить до
заподіяння шкоди,  а 53 183, 00 грн. не є
доходом, які позивач міг би реально
одержати за звичайних обставин.

Одночасно ст. 785 ЦК України, яка є
спеціальною нормою та підлягає застосуванню до спірних правовідносин,
визначено   право наймодавця вимагати від
наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час
прострочення, якщо той не  виконує  обов'язку щодо повернення речі. Однак позов з
таких підстав та щодо стягнення неустойки позивачем не заявлявся, тому судом не
розглядається.

За викладеного у суду відсутні
достатні підстави для задоволення позову.

Судові витрати по справі на
підставі ст.. 49 ГПК України слід покласти на позивача, оскільки в позові
відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський
суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
В.Ф.Мороз