ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 8/253ад.
Суддя  господарського суду Луганської області Середа
матеріали справи за позовом
Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА України у Луганській області, місто Луганськ,
до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, місто Попасна Луганської області,
за участю Третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної
податкової інспекції у Попаснянському районі
Луганської області, місто Попасна Луганської області,  -
про стягнення 3400 грн. 00 коп.,
при секретарі судових засідань
в присутності представників сторін:
від позивача -Чернявська
Т.І. -головний державний податковий інспектор, - довіреність №961/21-130 від
від відповідача  - не прибув;
-Верхолончук І.В. - завідуючий юридичним сектором, - довіреність №1від 15.01.07
суть спору: позивачем заявлено
вимогу про стягнення  з відповідача  штрафних (фінансових) санкцій у  сумі
Відповідно до ст. 111 Кодексу
адміністративного  судочинства України (далі
-КАСУ) попереднє судове засідання призначене та фактично відбулося 22.05.2007
року; відповідач до нього не прибув.
Представниками позивача та третьої
особи заявлено  клопотання про відмову
від здійснення  технічної фіксації
судового процесу, яке не суперечить вимогам ст.41 та пункту 2-1 розділу УІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому
його задоволено судом.
У судовому засіданні представник
позивача  позов підтримав у повному
Відповідач до судового засідання не
прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, але надав до суду
заперечення на позовну заяву (вих. №б/н від 15.06.07 року), в якому ставить суд
до відома про повне невизнання позову, оскільки, на думку відповідача,
матеріали, які є предметом розгляду по цій справі, сфальсифіковані працівниками
Державної податкової інспекції у Попаснянському районі Луганської області; з
приводу їх протиправних дій вона зверталася з заявами  до низки правоохоронних органів, у тому числі
прокуратури Попаснянського району Луганської області та прокуратури  Луганської області, - однак ними не вжито
заходів до притягнення посадових осіб ДПІ до відповідальності.
Крім того, на думку відповідача,
спір про стягнення з неї суми штрафних (фінансових) санкцій не підвідомчий
господарським судам України, а тому
господарський суд Луганської області помилково, з порушенням пунктів 5
та 6 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, порушив провадження у
цій справі, не маючи права на розгляд спору.
Останній повинен розглядатися по
суті  місцевим загальним судом, а саме:
Попаснянським районним судом Луганської області.
Відповідач ставить також суд до
відома про те, що він не може прибути до судового засідання «за станом
здоров'я», при цьому ним надано до суду
(разом з вищезгаданим запереченням на позовну заяву) ксерокопію листка
непрацездатності серії НОМЕР_1, виданого ДИТЯЧИМ ПОЛІКЛІНІЧНИМ ВІДДІЛЕННЯМ
Попаснянської центральної районної лікарні Луганської області. Згідно цьому
листку непрацездатності громадянка ОСОБА_1 з 21 травня по 26 травня 2007 року
перебувала на амбулаторному лікуванні з приводу гострого трахеобронхіту; згідно
листку непрацездатності - громадянці ОСОБА_1 належить  «стати до роботи з 26.05.2007 року».
Дослідивши цей документ, суд  оцінює його критично та, між іншим, вважає,
що він не може бути доказом того, що стан здоров'я відповідача дійсно
перешкоджає йому прибути до судового засідання, призначеного на 15.06.07 року.
Крім того, відповідач не надав до
суду доказів того, що він позбавлений можливості забезпечити явку до судового
засідання свого представника.
У матеріалах справи маються
неспростовані докази належного дворазового повідомлення судом відповідача про
дату, час та місце судових слухань.
З урахуванням викладеного,
керуючись ст.ст. 40, 49, 51, ч. 6 ст. 71 та ст. 86 КАСУ, суд вважає за можливе
розглянути цей спір по суті за відсутності відповідача -на підставі наявних у
справі доказів.
Що стосується права господарського
суду Луганської області на розгляд цього спору по суті, то воно передбачене
статтями 17-19 та пунктами 5 і 6 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні
положення»КАСУ, а тому  доводи
відповідача у цій частині до уваги не приймаються.
І.Заслухавши представників
позивача та третьої особи, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,
суд  дійшов  наступного.
Попаснянською районною державною адміністрацією Луганської області ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована в
якості суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи (далі -СПД
ОСОБА_1, - відповідач), про що до ЄДР внесено  реєстраційний запис  НОМЕР_3.
23.08.2006 року тією ж
райдержадміністрацією до ЄДР внесено запис
про рішення  фізичної особи
- підприємця  припинити підприємницьку
діяльність (реєстраційний запис НОМЕР_3; однак запис про припинення нею
підприємницької діяльності на даний час відсутній.
року старшим оперуповноваженим Лисичанського відділу податкової міліції
Управління податкової міліції ДПА у Луганській області Павловим А.В., в
присутності понятих, а також ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, в порядку, встановленому статтями 190 та 191
Кримінально-процесуального кодексу України (далі -КПК), здійснено огляд місця
події -одноповерхової будівлі розмірами 7м х 3м х 3 м, з червоної цегли, яка
знаходиться у місті Попасна, по вул. Герцена, 2-а, напроти краєзнавчого музею
З місця події було вилучено:
12 пластикових пляшок ємністю 2
21 пробку для закривання пляшок;
скляну ємність 0,5 літра, яка
містить рідину з запахом спирту, з наклеєною етикеткою «Водка «Біленька»»;
пластикову пляшку ємністю 1,5
літра, яка містить рідину з запахом спирту та на якій мається наклейка «Вода
пластикову ємність  1,5 літра, яка містить у собі рідину з
запахом спирту, з наклеєною етикеткою «Крем-сода»;
пластикову ємність 1,5 літра, яка
містить близько 0,2 літра  рідини  з запахом спирту.
За результатами проведеної за цим
фактом дослідчої перевірки встановлено, що
місцем події є торгівельний кіоск приватного підприємця  ОСОБА_1.
Реалізацію вилучених звідти товарів
здійснювала громадянка ОСОБА_2.
Постановою від 19.08.06 року, на
підставі пункту 2 статті 6 КПК України (за відсутності складу злочину)
оперуповноважений Павлов А.В. відмовив у порушенні кримінальної справи,
оскільки на вказану дату був відсутній експертний висновок про хімічні
характеристики рідини, вилученої з місця події.
12.08.06 року Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром УМВС України у Луганській області за
результатами хімічного дослідження вищезгаданих речових доказів складено
висновок  №8295/4866, згідно якому  рідина, яка міститься у вищезгаданих
ємкостях, є спиртомісткою  рідиною, яка
не відповідає вимогам ДСТУ №4256-2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні
У зв'язку з надходженням цього
висновку прокурором міста Лисичанська Луганської області вищезгадану постанову
оперуповноваженого  Павлова А.В. про
відмову у порушенні кримінальної справи скасовано, а матеріал щодо громадянки
ОСОБА_2 спрямовано для додаткової перевірки та прийняття рішення в порядку ст.
2.Доводи позивача про те, що у
місці здійснення відповідачем ОСОБА_1 своєї підприємницької діяльності
встановлено факти знаходження та продажу
спиртоміської рідини, яка не відповідає вимогам ДСТУ №4256-2003
«Горілки  і горілки особливі. Технічні
умови», а також її продажу, - не спростовані до цього часу.
3.  З огляду на викладене  Лисичанським відділом податкової міліції
06.09.06 року за вих. НОМЕР_4 матеріали вищезгаданої перевірки спрямовані на
адресу Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом і обігом  підакцизних товарів ДПА України у Луганській
області (РУ ДААК, - його правонаступником є Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА України у Луганській області, - далі -РУ ДСАТ, - позивач).
27.09.2006 року РУ ДААК (назва -на
час прийняття рішення) у зв'язку з виявленими порушеннями чинного законодавства   прийнято рішення НОМЕР_5, згідно якому щодо
СПД  ОСОБА_1 за порушення вимог  Закону України
від 19.12.95 року №481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” (далі -ЗУ №481/95-ВР),  на
підставі абзаців 5 та 13 частини 2  ст.
17 названого Закону  застосовано
штрафні санкції у сумі 3400,00 грн., а саме:
за здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності ліцензії -у розмірі 1700 грн.;
за зберігання та реалізацію
фальсифікованих алкогольних напоїв -у розмірі 1700 грн.
28.09.06 року за вих. НОМЕР_6 це
рішення спрямоване на адресу СПД ОСОБА_1
та їй запропоновано сплатити до державного бюджету визначені у ньому штрафні
санкції.

Як вбачається з доданих до матеріалів
справи доказів, це рішення 04.10.06 року було отримано сусідами ОСОБА_1

Виходячи з наявних у справі доказів,
у суду є підстави вважати, що рішення було вручено СПД ОСОБА_1, оскільки вона
звернулася зі скаргою до Державної податкової адміністрації України (вх.
№4415-Р від 30.10.06 року). Остання своїм рішенням НОМЕР_7 від 01.12.06 року
скаргу відхилила у повному обсязі.

Отже, спірне рішення позивача є
чинним на час розгляду цього спору.

4.Дослідивши доводи відповідача
стосовно того, що як вищезгадана перевірка, так і прийняте за її результатами
рішення РУ ДААК є сфальсифікованими та незаконними, - суд дійшов висновку, що
відповідачем НЕ НАДАНО до суду жодного ймовірного, об'єктивного документального
доказу, який би свідчив на користь правомірності таких її тверджень, а тому суд
їх оцінює критично та не приймає до уваги при вирішенні цього спору.

ІІ.Заслухавши представників
позивача та третьої особи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

1.Право  Державної податкової служби України в особі
Лисичанського відділу податкової міліції на здійснення перевірок стану
додержання суб'єктами підприємницької діяльності вимог  чинного податкового законодавства у сфері
торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами передбачено статтями 8, 21
та 22 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ „Про державну податкову
службу в Україні” (далі -ЗУ №509-ХІІ).

Право  РУ ДААК на
застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення чинного
податкового  законодавства передбачено
пунктом 11 статті 11 ЗУ №509-ХІІ.

Його право на звернення з позовом
до суду з приводу стягнення своєчасно не сплачених штрафних санкцій,
застосованих до СПД ОСОБА_1, прямо передбачене пунктом 17 ст.11 того ж Закону.

Отже, у суду немає підстав вважати
незаконними дії, вчинені ВПМ під час здійснення перевірки, та дії РУ ДААК,
вчинені при прийнятті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

2.Що стосується стягнення з
відповідача штрафних (фінансових) санкцій за здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної
торгівлі такими напоями, а також за зберігання та реалізацію
фальсифікованих  алкогольних напоїв, - то
суд виходить з наступного.

Частиною 10
ст.15 Закону України №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними
напоями та тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької
діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у них
ліцензій.

Згідно
абзацу 5 частини 2  ст. 17 ЗУ  №481/95-ВР
за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності
ліцензії на право здійснення такої торгівлі на порушника накладається штраф у
розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 грн.

Факт відсутності ліцензії у
відповідача доведено матеріалами справи.

Відповідач цю обставину  не спростував.

Частиною 1 статті 9 вищеназваного
Закону встановлено, що алкогольні напої
повинні відповідати  вимогам
затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством  порядку нормативних документів, які діють в
Україні.

Факт невідповідності вилучених у
СПД ОСОБА_1 алкогольних напоїв вищевказаній нормі Закону належним чином
підтверджено матеріалами справи.

Зберігання, транспортування,
реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв, алкогольних напоїв без марок
акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками  акцизного збору тягне за собою застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 100% вартості товару, але не менше 1700
гривень (абзац 13 частини 2 ст. 17 ЗУ №481/95-ВР).

Таким чином, штрафні (фінансові)
санкції за обидва порушення РУ ДААК щодо СПД ОСОБА_1 застосовано законно та
обґрунтовано.

Відповідач ухилився від їх сплати до
державного бюджету.

3.Частиною 3 ст.17 ЗУ
№481/95-ВР встановлено, що зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно
з чинним законодавством.

А частиною 5 тієї ж статті Закону
передбачено, що у разі невиконання суб'єктами підприємницької діяльності
рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу
стягується на підставі рішення суду.

Відповідач позовні вимоги не
спростував.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до
частини 2 ст. 94 КАСУ суд не стягує з відповідача судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що
позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93
“Про державне мито”  при зверненні до
суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного,  ст.ст. 9,15 та 17 Закону України  від 19.12.95 року №481/95-ВР „Про державне
регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”; ст.8, 10, 11, 21 та 22 Закону України
від 04.12.90 року №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні”, керуючись
ст.ст.40, 49, 51, ч. 6 ст. 71, ст.ст.86, 94, 158-162 та 167 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у  повному обсязі.

2.Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, яка мешкає у АДРЕСА_1, - на користь Державного бюджету України на р/р
0259, одержувач -державний бюджет Попаснянського району  Луганської області, ідентифікаційний код
24046604, банк -ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, КБК 21081100, -  штрафні (фінансові) санкції у сумі  3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС
України  за згодою представників позивача
та третьої особи у судовому засіданні 15.06.2007 року оголошено тільки вступну
та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили
після  закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде
подано.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному  обсязі  відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з
дня  складення  в
повному обсязі. Апеляційна
скарга  на  постанову
суду першої інстанції подається протягом
двадцяти  днів  після
подання  заяви   про
апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі
складено та підписано 18.06.2007 року.

Суддя
А.П.Середа