ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.
№ Б-15/8/02

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М..- головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.

розглянувши
касаційну скаргу

ЗАТ “Оветри”

на ухвалу
від 08.06.2006 р. господарського суду Дніпропетровської області

у справі
№ Б15/8/02 господарського суду Дніпропетровської області

за заявою
Прокурора м. Орджонікідзе в інтересах держави в особі ДПІ в м. Орджонікідзе

до
ЗАТ “Оветри”, м. Орджонікідзе Дніпропетровської області

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Сідько С.В.

в судовому засіданні взяли участь представники:

Орджонікідзевської ОДПІ
Каратаєв Ю.А., довір.;

боржника
Гніденко Ю.Д., голова правління

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа № Б15/8/02 про банкрутство ЗАТ “Оветри”.

25.05.2006 р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Орджонікідзевської ОДПІ про застосування судом заходів щодо збереження майна боржника, а саме: заборони укладати без згоди арбітражного керуючого будь-які угоди щодо відчуження майна підприємства та зобов’язання розпорядника майна здійснити заходи щодо збереження майна підприємства.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 р. (суддя Петренко Н.Е.) клопотання Орджонікідзевської ОДПІ задоволено, заборонено керівнику та органам управління ЗАТ “Оветри” укладати угоди щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника, без погодження з розпорядником майна.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ЗАТ “Оветри” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій (з урахуванням заяви про уточнення вимог касаційної скарги від 09.02.2007 р. № 101) просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 р. та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

На думку заявника касаційної скарги, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, зокрема абз. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон).

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ст. 12 Закону господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону господарський суд може заборонити укладати угоди без згоди арбітражного керуючого.

При цьому, заходи щодо забезпечення вимог кредиторів мають відповідати цілям відновлення платоспроможності боржника та не перешкоджати здійсненню фінансово-господарської діяльності боржника.

Згідно з ч. 13 ст. 13 Закону керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника.

Отже, вчинена судом заборона керівнику та органам управління ЗАТ “Оветри” без погодження з розпорядником майна укладати угоди щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника, відповідає положенням Закону та не обмежує ведення боржником фінансово-господарської діяльності.

Посилання ЗАТ “Оветри” в касаційній скарзі на безпідставне порушення провадження у даній справі визнаються колегією суддів необґрунтованими, оскільки правомірність порушення справи про банкрутство підлягає перевірці господарським судом у підготовчому засіданні суду, яке у даній справі ще не відбулося.

Отже, з'ясування ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство відбувається у підготовчому засіданні суду, ухвала за результатами якого підлягає оскарженню.

Виходячи з приписів ГПК України, суд касаційної інстанції позбавлений функцій нагляду та обмежений оскаржуваним судовим рішенням.

У зв’язку з чим, за наслідками перегляду в касаційному порядку ухвали про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів колегія суддів не вправі перевіряти правомірність порушення справи про банкрутство та припиняти провадження у справі.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції стосовно необхідності вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, колегії суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм чинного законодавства та підстави для її зміни або скасування відсутні.

З урахуванням вказаного та керуючись  ст. ст. 11, 12, 13  Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ЗАТ “Оветри” залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 р. у справі № Б15/8/02 залишити без змін.

Головуючий                                                                                   Б.М. Поляков

Судді                                                                                          Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко