ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2007
Справа №2-30/1447-2007

19 лютого 2007р.          справа № 2-30/1447-2007

За позовом Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок”, м. Київ, вул. Лейпцігська, буд. 15 в особі Кримського територіального управління Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок”, м. Сімферополь, вул. Самокіша, буд. 9/7.

До відповідача Виробничого пошукового підприємства промислової розвідки і науково-дослідного флоту „Південрибпошук”, м. Керч, вул. Козлова, 6.

Про стягнення 5490,81 грн. заборгованості.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Шевченко, предст. за дов. від 01.01.2007р. у справі.

Від  відповідача – Дубровська, ліквідатор.

Суть спору: позивач – ЗАТ „Український мобільний зв’язок”, м. Київ в особі Кримського територіального управління ЗАТ „Український мобільний зв’язок”, м. Сімферополь - звернувся до господарського суд АР Крим з позовом про стягнення з відповідача – Виробничого пошукового підприємства промислової розвідки і науково-дослідного флоту „Південрибпошук”, м. Керч – 5490,81 грн., у тому числі 666,19 грн. заборгованості на день припинення договору, 4660,04 грн. санкцій та 164,58 грн. збору до Пенсійного фонду України.

Свої вимоги позивач пояснює неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по оплаті послуг мобільного зв’язку по договорам № 1508171, 1508143, 1507149, 1508182, 1508136, 1508158, 1508167 від 23.01.2004 р. та додатковими угодами.

У судовому засіданні 05.02.007р. представником відповідача було представлено відзив на позов від 05.02.07р. №1/81 (а.с. 57-58) у якому проти позову заперечував з мотивів, що зобов’язання боржника (відповідача) по відшкодуванню шкоди виникли в період проведення процедури розпорядження майна боржника, а у відповідності зі ст. 31 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника а бо визнання його банкрутом” вимоги, заявлені після сплину строку, встановленого для їх пред’явлення, не розглядаються та вважаються погашеними, у зв’язку з чим, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників сторін, суд –

в с т а н о в и в:

23.01.2004 р. ЗАТ „Український мобільний зв’язок” (далі UMC) та Виробниче пошукове підприємство промислової розвідки і науково-дослідного флоту „Південрибпошук”, м. Керч (абонент) уклали договори №1508171, 1508143, 1507149, 1508182, 1508136, 1508158, 1508167, згідно з п. 1.1. яких UMC надає абоненту послуги мобільного зв’язку в мережах України. Міжнародний телефонний зв’язок здійснюється з країнами, що визначаються за вибором UMC (а.с. 8-9, 11-12, 14-15, 17-18, 20-21, 23-24, 26-27).

Загальні умови даних договорів та надання послуг мобільного зв’язку в повному обсязі визначаються умовами (правилами) користування мережами мобільного зв’язку UMC, які є невід’ємною частиною цих договорів (п. 1.2. договорів).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 2.4.2. договорів передбачено зобов’язання абонента своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номеру в мережі мобільного зв’язку UMC по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку (плата за утримання номера в мережі оплачується в тому разі, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента). Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом.

По договорам про надання послуг відповідач замовив наступні послуги: телефонія, sms, переадресування дзвінків, додатковий пакет мережі та корпоративна група.

Відповідно до п. 3.1. - 3.3. договорів нарахування за надані послуги мобільного зв’язку здійснюється згідно з тарифами UMC, які є невід’ємною частиною цих договорів. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Розрахунки за надані послуги та авансові внески абонент сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок UMC або кредитною карткою в національній валюті України. За наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 – го числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Позивач виконував свої зобов’язання по наданню відповідачу послуг мобільного зв’язку передбачених умовами договорів №1.10179763/1508171, 1.10179763/1508143, 1.10179763/1507149, 1.10179763/1508182, 1.10179763/1508136, 1.10179763/1508158, 1.10179763/1508167 від 23.01.04р., що підтверджується звітами по особовому рахунку №1.10179763 (а.с. 38-49).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Свої зобов’язання по своєчасній сплаті рахунків за надані послуги мобільного зв’язку відповідач виконував неналежним чином та несвоєчасно у зв’язку з чим, станом на 08.11.2004р. за ним виникла заборгованість у сумі 666,19 грн.

Згідно з п. 2.1. Договорів, у випадку несвоєчасної сплати рахунків, незалежно від розміру заборгованості, позивач має право тимчасово обмежити надання послуг мобільного зв’язку зі збереженням номеру абонента.

У  зв’язку з несплатою відповідачем рахунків за спожиті послуги зв’язку, з 24.10.2004р. до 29.04.2005р. надання відповідачу послуг зв’язку було тимчасово обмежено зі збереженням номеру.

Таким чином, на день розгляду справи за відповідачем склалася заборгованість в сумі 666,19 грн., яка дотепер не сплачена, підтверджується матеріалами справи, визнана відповідачем і підлягає стягненню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Дія договору припиняється, якщо абонент має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення (п. 5.2 договорів).

08.11.04р. позивач направив на адресу суду претензію з вимогою сплатити борг у сумі 5490,81 грн., яка залишена без відповіді.

У зв’язку з тим, що відповідач на вимогу позивача не погасив наявну заборгованість у сумі 5490,81 грн., позивачем на підставі п.5.2 договору та ст. 611 Цивільного кодексу України дія договорів №1.10179763/1508171, 1.10179763/1508143, 1.10179763/1507149, 1.10179763/1508182, 1.10179763/1508136, 1.10179763/1508158, 1.10179763/1508167 від 23.01.04р. була припинена.

Згідно зі ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 2 даної статті, договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Позивачем також предявлені до стягнення штрафні санкції, які передбачені п. 1.1 та 1.2 додаткових угод в сумі 4660,04 грн. які не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали господарського суду АР Крим від 10.11.03р. по справі №2-8/16419-2003, наявної в матеріалах справи, відповідно до п.4 ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” було введено мараторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12   Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Оскільки зобовязання по сплаті штрафних санкцій, передбачених п. 1.1 та 1.2 додаткових угод, а також ст. 546 Цивільного кодексу України настали 30.06.04р., тобто під час дії мараторію, введеного ухвалою ГС АРК від 10.11.03р., то вимоги про стягнення 4660,04 грн. штрафу є незаконними та задоволенню не підлягають.

Не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача про те, що відповідач знаходиться у стадії банкрутства, а тому не повинен розраховуватися з позивачем з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закон) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Статтею 12 Закону передбачено введення мораторію на задоволення вимог кредиторів одночасно з порушенням провадження у справі.

Однак, ані Закон, ані ГПК України не містять приписів про заборону на прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також на вирішення спору за цим договором по суті.

Верховний суд України у своїй постанові від 18.03.2002 у справі №01-10/16 зазначив, що порушення справи про банкрутство не віднесено ст. 62 ГПК України до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви.

Як свідчать матеріали справи, звернення позивача до суду мало місце після порушення справи про банкрутство та після опублікування відповідного оголошення у засобах масової інформації та після спливу строку, встановленого ст. 14 Закону.

Позивач не використав можливості та не звернувся до господарського суду, в провадженні якого перебувала справа про банкрутства відповідача.

У зв’язку з тим, що відповідач не повідомив господарський суд, який розглядав справу про визнання його банкрутом про наявність кредиторських вимог позивача у сумі 5490,81 грн., судом не були використані можливості, надані суду процесуальним та спеціальним законодавством щодо вирішення долі Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок”, м. Київ, в особі Кримського територіального управління Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок”, м. Сімферополь, як кредитора відповідача.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, у пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 19.03.2002 року №01-8/307 „Про деякі питання, пов’язані з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів згідно з законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” зазначено, що вимоги до боржника, які не підлягають задоволенню в межах провадження зі справи про банкрутство або не були заявлені кредиторами або заявлені ними після закінчення встановленого статтею 14 Закону місячного строку, який не відновлено господарським судом у встановленому порядку, можуть бути предметом окремого позову. Позовне провадження з таких справ не підлягає зупиненню на підставі статті 79 ГПК України. Але згідно з частиною 3 статті 12 Закону протягом дії мораторію у справі про банкрутство неплатоспроможного боржника забороняється стягнення його майнових активів на підставі наказу господарського суду, виданого кредиторам цього боржника.

У судовому засіданні, яке відбулося 19 лютого 2007р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення оформлено та підписано 26 березня 2007р.

Держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82 – 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Виробничого пошукового підприємства промислової розвідки і науково-дослідного флоту „Південрибпошук”, м. Керч, вул. Козлова, 6 (р/р 01 в УСБ м. Сімферополя, МФО 324098, ЗКПО 00463059) на користь Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок”, м. Київ, вул. Лейпцігська, буд. 15 в особі Кримського територіального управління Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок”, м. Сімферополь, вул. Самокіша, буд. 9/7 (р/р 26008526 АППБ „Аваль”, м. Київ, МФО 300335, ЗКПО 14333937) 666,19 грн. заборгованості за надані послуги, збір до Пенсійного фонду України в сумі 164,58 грн., 15,43 грн. державного мита та 17,85 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.