ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.                                                                   Справа № 11/161

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Гушилик С.М. за участю секретаря судового засідання Ніколаєва М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі м.Чернівці звернулося з позовом до науково-виробничої фірми “Натан” LTD м.Чернівці про стягнення заборгованості в сумі 1158,48 грн., яка складається з заборгованості по внесках на загальнообов’язкове пенсійне страхування до зазначеного вище Фонду за період з березня 2006 року по квітень 2007 року в сумі 446,54 грн. та фінансової санкції та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду,  згідно рішення № 83 від 20.04.2006 року в сумі 531,19 грн. штрафу і 180,75 грн. пені.

Ухвалою суду від 14.06.2007 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 09.07.2007 року.

Ухвалою суду від 09.07.2007 року розгляд справи відкладено на 23.07.2007 року  у зв’язку з неприбуттям у судове засідання відповідача та його клопотанням про відкладення справи.

В судовому засіданні 23.07.2007 року представник відповідача стверджував, що він частково оплатив свій борг перед позивачем,  з метою проведення звірки розрахунків, було оголошено перерву до 24.07.2007 року.

Відповідач у судове засідання  24.07.2007 року не з’явився, пояснення на позов та докази частково погашення боргу не надав, звірку розрахунків з позивачем не провів, хоча і був повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, а тому проаналізувавши надані матеріали, суд прийшов до висновку про можливість вирішення спору без його участі за наявними в ній документами.

Заслухавши представника позивача, розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, суд –

ВСТАНОВИВ:

Відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Першотравневому районі м. Чернівці з 24.01.1997р. і є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Із розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з березня 2006 року по квітень 2007 року вбачається, що у відповідача існує недоїмка у сумі 446,54 грн.

01 січня 2004 року за винятками, зазначеними у Прикінцевих положеннях, набув чинності Закон України “Про загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування” (далі - Закон), який визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування в Україні.

Згідно зі статтями 1 та 14  Закону страхувальниками є роботодавці – зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від  форми власності, виду діяльності та господарювання.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 17 Закону страхувальник зобов’язаний  нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне  страхування” страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Статтею 106 вказаного Закону, передбачено відповідальність страхувальників за несвоєчасну сплату сум страхових внесків, які зобов'язані самостійно обчислити внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми  страхових  внесків своєчасно не  сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій. Відповідно ж до частини 6 статті 20 цього Закону страхувальники зобов’язуються сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Таким чином, у відповідача, який не сплатив страхові внески період березня 2006 року по квітень 2007 року, виникла недоїмка у сумі 446,54 грн.

На підставі розрахунку фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 32% та 1-5% органами Пенсійного фонду прийнято рішення № 83 від 20.04.2007 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким нараховано штраф в розмірі 531,19 грн. та пеню в сумі 180,75 грн. На день розгляду справи заборгованість по фінансовим санкціям становить 711,94 грн.

Заборгованість відповідача  по сплаті фінансових санкцій складає  711,94 грн. та по внесках на загальнообов’язкове пенсійне страхування 446,54 грн.

Вказаний борг на день слухання справи не погашений, а тому підлягає стягненню.

Судові витрати, у частині державного мита, покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 71, 87, 94, 159, 160, 161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з науково-виробничої фірми “Натан” LTD м.Чернівці, пр.-т Незалежності, 111, (код 21414013) на користь Управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі м. Чернівці, вул. Головна, 245, ( код 21430549) – 446,54 грн. недоїмки та 711,94 грн. фінансових санкцій.

3.          Стягнути з науково-виробничої фірми “Натан” LTD м.Чернівці, пр.-т Незалежності, 111, (код 21414013)  у дохід державного бюджету 11,58 грн. державного мита.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                             С.М. Гушилик