ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

29.05.07                                                                                           Справа  № 18/237

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

При секретарі Тренич А.Г.

розглянув апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Рівненському районі Рівненської області за № 346/07 від 19.01.07 р.

на постанову господарського суду Рівненської області від 22.12.06 р.

у справі № 18/237

за позовом УПФ України в Рівненському районі Рівненської області, м.Рівне

до відповідача Виробничо-торгівельної фірми (далі ВТФ) „Альтаїр”, м.Рівне

про стягнення в сумі 1 714,60 грн.

за участю представників:

від позивача: Булак Р.В. –довіреність № 4140/07 від 25.05.07р.;

від відповідача: не з’явився.

Ухвалою від 05.02.07 р. призначено розгляд апеляційної скарги на 13.03.07 р. і витребувано від сторін докази зазначені в ухвалі про підготовку справи до розгляду.

Ухвалами від 13.03.07 р. та 11.04.07 р. відкладався розгляд апеляційної скарги і витребувались від сторін додаткові докази.

Ухвали від 02.02.07 про відкриття апеляційного провадження, від 05.02.07 р. про підготовку та призначення справи до апеляційного розгляду, а також ухвали від 13.03.07 р. та 11.04.07 р. про відкладення розгляду апеляційної скарги адресовані відповідачу (Рівненська обл., с. Обарів, вул. Шевченка,2 та м.Рівне, вул. Пушкіна,6/7), повернуті поштою з написом: «За даною адресою фірма не існує».

Листом № 18/237 від 11.04.07 р. суд апеляційної інстанції звертався до Головного Управління статистики у Рівненській області з проханням надати довідку про включення ВТФ „Альтаїр” до ЄДРПОУ та вказати юридичну адресу даної фірми.

Згідно наданої Головним Управлінням статистики у Рівненській області довідки про включення ВТФ „Альтаїр” до ЄДРПОУ, юридичною адресою даної фірми є: 35307, Рівненський район., с. Обарів, вул. Шевченка,2.

Представник відповідача не з’явився у судове засідання.

Відповідно до ст.40 КАС України, особи які беруть участь у справі зобов’язані повідомляти суд про зміну свого місця знаходження, а у випадку неповідомлення, повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Враховуючи те, що згідно ст. 47 КАС України, відповідач є особою, яка бере участь у справі, ухвали направлені за дійсною адресою відповідача, останній не забезпечує їх отримання з невідомих суду причин, суд розглядає апеляційну скаргу по суті.

До початку судового засідання представнику позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши представника позивача, судом встановлено:

Постановою господарського суду Рівненської області від 22.12.06 р. по справі № 18/237 (суддя Василишин А.Р.) в позові УПФ України в Рівненському районі Рівненської області про стягнення з ВТФ „Альтаїр” заборгованості зі сплати страхових внесків на суму 1 714,60 грн., відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що: ВТФ „Альтаїр” є платником єдиного податку, тобто суб’єктом малого підприємництва, який перейшов на спрощену систему оподаткування; відповідач не є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, оскільки сплата цього збору для нього замінена сплатою єдиного податку; відповідач не зареєстрований у ПФ як страхувальник.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: постанова суду є незаконною, необґрунтованою і такою, що порушує норми матеріального та процесуального права; законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати; страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати страхові внески у встановлені строки та в повному розмірі; просить скасувати постанову господарського суду Рівненської області від 22.12.06р. по справі № 18/237 та прийняти нову постанову, якою позов УПФ України в Рівненському районі Рівненської області задоволити.

Відповідачем не подано відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Рівненської області від 22.12.06 р. у справі № 18/237 - скасуванню, виходячи з такого:

Як видно з матеріалів справи, УПФ України в Рівненському районі Рівненської області проведена позапланова перевірка правильності обчислення, повноти нарахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування ВТФ „Альтаїр” за період з 01.05.04 р. по 20.06.06 р. За наслідками перевірки складено акт № 98 від 30.06.06 р., в якому зазначено, що перевіркою правильності обчислення, повноти нарахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування донараховано страхових внесків на суму 1 794,82 грн. (а.с.6). Від підпису акту керівник відповідача відмовився, про що зазначено в акті перевірки.

30.06.06 р. позивачем виставлено до відповідача вимогу № Ю-173 У про сплату боргу на суму 1 714,60 грн.(а.с.5).

Згідно свідоцтва № 171200098 про право сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва-юридичною особою, ВТФ „Альтаїр” є суб’єктом малого підприємництва-юридичною особою, що має право сплачувати єдиний податок 6 % та застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності у 2005 році (а.с.65).

Закон України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (надалі ЗУ № 1058-ІУ) регулює відносини, які виникають в загальній системі загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, в т.ч. ст. 14 цього Закону дає перелік страхувальників, а п. 6 ч.2 ст. 17 Закону передбачає обов’язок сплати страхових внесків всіма страхувальниками, в т.ч. і тими, хто обрав спрощену систему оподаткування.

В ч.1 ст. 19 ЗУ № 1058-ІУ визначено об’єкт на який нараховуються внески.

Згідно ст. 15 ЗУ № 1058, визначено що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону; страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 18 ЗУ № 1058, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

ст. 17 ЗУ № 1058 передбачено, що відповідач зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Листом № 2185/07 від 06.04.07 р. позивач надав суду апеляційної інстанції ксерокопію витягу з журналу обліку платників страхових внесків до ПФ по Рівненському районі, згідно якого реєстраційний номер відповідача у Фонді як страхувальника 13987097 від 12.02.93 р.

З наданих суду апеляційної інстанції ксерокопій розрахунків (звітів) за 2005-2006 рр. видно, що відповідач не нарахував і не сплачував внески за ставкою 32,3 %, 31,8 %, 4 %.

Як видно з розрахунку, наданого суду апеляційної інстанції листом № 2185/07 від 06.04.07 р., позов заявлено за несплату внесків за травень-грудень 2005 р. і за січень-травень 2006 р. –всього на суму 1794,82 грн. з врахуванням поступлення суми 80,22 грн. від сплати єдиного податку, сума боргу становить 1 714,60 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується сума боргу 1 714,60 грн. донарахованих страхових внесків.

Докази сплати внесків в повному розмірі в матеріалах справи відсутні і суду не надані.

Оскільки, відповідно до ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог, то на думку членів колегії такий вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог, більше того, проти позивача недопустимий без подання відповідачем позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції не досліджено усі обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а тому постанова господарського суду Рівненської області від 22.12.06 р. у справі № 18/237 підлягає скасуванню.

Аналогічна практика Верховного суду України у постанові від 21.11.06 р. у справі за позовом ДП „Будгідроремонт” науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Кварц” до УПФ України в м. Авдіївці, Донецької області.

Керуючись ст.ст.185, 195, 198, 202, 207, 254, п. 6 Розділу УІІ КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задоволити.

Постанову господарського суду Рівненської області від 22.12.06 р. у справі № 18/237 скасувати.

Прийняти нову постанову. Стягнути з ВТФ „Альтаїр” (35307, Рівненський район., с. Обарів, вул. Шевченка,2) на користь УПФ України в Рівненському районі Рівненської області заборгованість зі сплати страхових внесків на суму 1 714,60 грн.

Доручити господарському суду Рівненської області видати виконавчий лист.

Матеріали справи повернути в господарський суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                                                  Слука М.Г.

Судді                                                                                Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.