ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 червня 2007 р.

№ 3/306пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги

суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на постанову

Донецького апеляційного
господарського суду від 03.05.2007 р.

у справі

№ 3/306пн

господарського суду

Донецької області

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Лилия”

до

1) Товариства з обмеженою
відповідальністю “Яна”, 2) суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю “Василь і К”, 4)
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, 5) Підприємства
інвалідів “Німфа”

треті особи:

1) Шахтарський міський відділ
Земельних ресурсів, 2) Шахтарська міська рада

про

зобов'язання усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою, виділеною у постійне користування та
зобов'язання звільнити займані земельні ділянки

В С Т А Н О В
И В:

Касаційна скарга суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від 03.05.2007 р. у справі № 3/306пн
господарського суду Донецької області не може бути прийнята Вищим господарським
судом України до провадження, враховуючи наступне.

Відповідно до частини четвертої ст.
111 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми та змісту касаційної скарги
(подання), до скарги додаються докази сплати державного мита і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

В порушення зазначеної норми ГПК
України суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 до своєї
касаційної скарги додав доказ (фіскальний чек “УКРПОШТИ” від 04.06.2007 р.)
надсилання її копії лише позивачу -Товариству з обмеженою відповідальністю
“Лилия”, а доказів надсилання копії відповідної скарги відповідачам -Товариству
з обмеженою відповідальністю “Яна”, суб'єкту підприємницької діяльності
-фізичній особі ОСОБА_2, Товариству з обмеженою відповідальністю “Василь і К”
та Підприємству інвалідів “Німфа”до касаційної скарги не додано.

Згідно з п. 3 частини першої ст.
1113 ГПК України касаційна скарга (подання) не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до скарги (подання) не додано доказів
надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Крім того, відповідно до п. 4
частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається
до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Товариством з обмеженою
відповідальністю “Лилия” пред'явлено позов про зобов'язання усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою, виділеною у постійне користування та
зобов'язання звільнити займані земельні ділянки, тобто позовна заяви має
немайновий характер.

Ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів
України “Про державне мито” встановлює, що ставка державного мита із позовних
заяв немайнового характеру, що подаються до господарських судів, становить
п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 85,00 грн).

Та ж сама норма Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито” передбачає, що ставки державного мита із
заяв, що подаються до господарських судів, зокрема, із апеляційних і касаційних
скарг на рішення та постанови, встановлюються у розмірі 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а
із спорів майнового характеру -50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Виходячи з викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду Україна зазначає, що при поданні касаційної
скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2007
р. суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 мав сплатити
державне мито у розмірі 42,50 грн.

Проте, в порушення зазначеного,
суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 сплатив державне мито
у розмірі 8,50 грн., що підтверджується доданою до його касаційної скарги
квитанцією № б/н від 04.06.2007 р.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга,
подана суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою Полобок
Володимиром Іллічем, підлягає поверненню відповідно до п. п. 3 та 4 частини
першої ст. 1113 ГПК України, оскільки до неї не додано документів,
що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі та не
додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що після усунення
вказаних недоліків касаційної скарги суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 має право повторно подати касаційну скаргу в загальному
порядку.

Керуючись ст. 86 та п. п. 3 та 4
частини першої ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від 03.05.2007 р. у справі № 3/306пн
господарського суду Донецької області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя                                                        Г.А. Кравчук

Суддя
Г.М. Мачульський

Суддя
В.І. Шаргало