ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2007                                                                                   Справа № 7/97-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Лотоцької Л.О.

суддів:  Бахмат Р. М. (доповідача), Євстигнеєва О.С.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 12.07.07 р.:

прокурора: Анісімова В.В. (посвідчення № 19 від 23.02.2005 р.)

від позивача: Чміль Ю.В.(дов. б/н від 12.02.07 р.);

від  відповідача: представник у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:  Дніпропетровської міської ради м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  18.04.07 року   у справі № 7/97-07

за позовом:  Приватного підприємства виробничої фірми “Август” Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с.Дослідне

до  Дніпропетровської міської ради м.Дніпропетровськ

за участю: Дніпропетровського міжрайонного природоохоронного прокурора м.Дніпропетровськ

про  визнання договору оренди землі поновленим

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 18.04.07 р. у справі № 7/97-07, яке підписане 28.04.07 р. і оформлено відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, (суддя Коваль Л.А.) задоволено позов приватного підприємства виробничої фірми “Август” до Дніпропетровської міської ради м.Дніпропетровськ, за участю: Дніпропетровського міжрайонного природоохоронного прокурора про визнання поновленим  договору оренди від 10.09.02 р., укладеного між ним та Дніпропетровською міською радою на той же строк та на тих же умовах.

Дніпропетровська міська рада не погодилася з вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк подання апеляційної скарги, посилаючись на поважність пропуску строку подання апеляційної скарги те, що 18.04.2007 р. господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення по даній справі, а повний текст рішення на його адресу не надійшов до даного часу.

Також скаржник посилається на перешкоди, які виникли при сплаті державного мита.

Ухвалою від 06.06.2007 р. Дніпропетровський апеляційний господарський суд визнав причину пропуску строку подання апеляційної скарги поважною і відновив строк подання апеляційної скарги.

Оскаржуючи рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 18.04.2007 р. скаржник вважає, що воно винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Скаржник посилається на п.1.1 рішення Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004 р. № 54/17 “Про поновлення дії договорів оренди земельних ділянок”, відповідно до якого всі договори оренди земельних ділянок, укладені міською радою, припиняються у разі закінчення строку, на який їх було укладено.

Згідно з пунктом 1.2 вказаного рішення поновлення договорів оренди на новий строк здійснюється виключно на підставі рішення міської ради про передачу земельної ділянки в оренду шляхом його переукладання та державної реєстрації у встановленому порядку та відповідно до статті 629 ЦК України договір підлягає обов’язковому виконанню  сторонами.

На думку відповідача, статтею 33 Закону України “Про оренду землі” не передбачений  порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Скаржник вважає, що судом  при прийнятті оскаржуваного рішення грубо порушено законне право міської ради щодо розпорядженням землями в межах міста і порушено процедуру отримання земельної ділянки в оренду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити скаржнику в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 18.04.2007 р. залишити без змін, так як відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 19.06.2002 р. № 251/2 ним 10.09.2002 р. укладено договір оренди з Дніпропетровською міською радою, згідно з яким приватному підприємству виробнича фірма “Август” передано в строкове, платне володіння і користування на умовах договору оренди земельну ділянку площею 0,0782 га, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, Жовтневий р-н, вул. Набережна В.І. Леніна, 35-В, для фактичного розміщення ресторану з літнім майданчиком, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська.

Після закінчення строку дії договору оренди позивач продовжує користуватися даною земельною ділянкою, сплачувати земельний податок та орендну плату, виконувати усі обов’язки, покладені цим договором.

Позивач вказує, що звертався з листом до Дніпропетровської міської ради про продовження дії цього договору, але відповіді не отримав.

Відповідач не звертався до позивача з проханням повернути спірну земельну ділянку, а тому вважає, що, відповідно до ч.4 ст. 284 Господарського кодексу України, договір оренди вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Також позивач посилається на ч.3 ст. 33 Закону України “Про оренду землі”  і що дії відповідача у відповідності до статті 764 ЦК України, ч. 4 ст. 284 ГК України, ч.3 ст. 33 Закону України “Про оренду землі” свідчать що договір оренди від 10.09.2002 р. є пролонгованим та продовжує діяти.

Представник відповідача (скаржник) в судове засідання не з’явився, про час і місце засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 96), не скористався наданим законом правом на участь свого представника у судовому засіданні, а тому апеляційна скарга розглянута за наявними у справі матеріалами.

Неявка скаржника не перешкоджає перегляду справи за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 12.07.07 р. до 19.07.07 р. до 11 год. 20 хвилн.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, які були присутні у судовому засіданні,  розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.

Дніпропетровська міська рада ХХІУ скликання сесія рішенням від 19.06.2002 р. № 251/2 “Про передачу земельної ділянки по вул. Набережній В.І. Леніна, 35-В в оренду  приватному підприємству виробничій фірмі “Август”, по фактичному розміщенню ресторану з літнім майданчиком” затвердила матеріали земельно-кадастрової інвентаризації та передала земельну ділянку площею 0,0782 га (код ДЗК 69048083) в оренду строком на три роки приватному підприємству виробничій фірмі “Август” по фактичному розміщенню ресторану з літнім майданчиком за поштовою адресою: вул. Набережна В.І.Леніна, 35-В, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.11.6 (інша комерційна діяльність). Визначено орендну плату за користування цією земельною ділянкою у розмірі земельного податку, який обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Вказаним рішенням Дніпропетровської міської ради зобов’язано приватне підприємство виробничу фірму “Август” укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди земельної ділянки, що передається відповідно до п.1 цього рішення, та звернутися до Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів для забезпечення державної реєстрації нотаріально посвідченого договору оренди земельної ділянки.

На виконання зазначеного вище рішення між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та приватним підприємством виробнича фірма “Август” (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0782 га, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул. Набережна В.І. Леніна, 35-В для фактичного розміщення ресторану з літнім майданчиком, яка зареєстрована в Державному Кадастрі м.Дніпропетровська за кодом 69048083,  згідно з планом земельної ділянки.

Земельна ділянка передана до 19.06.2005 р.

Пунктом 2.3 договору оренди сторони встановили, що для продовження дії цього договору орендар зобов’язаний у місячний термін до закінчення строку оренди звернутися до орендодавця з відповідним клопотанням.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 73) позивач звернувся до міського голови Куліченко І.І. з клопотанням продовжити дію договору оренди від 10.09.2002 р.

Відповіді на клопотання позивач не отримав.

Відповідно до ст.16 Закону України „Про оренду землі” особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. В силу ст.ст.118, 123, 124 Земельного кодексу України розгляд заяви (клопотання) провадиться відповідним органом (в силу ст.12 ЗК України таким органом є Дніпропетровська міська рада) у місячний строк.

Не розглянувши подану позивачем заяву відповідач порушив встановлені Земельним кодексом України строки розгляду зазначених заяв.

Законом України „Про оренду землі” визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1). Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2).

В силу глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою складається із права постійного користування і права оренди. Оскільки позивач не має право на постійне користування земельною ділянкою в силу Земельного кодексу України, у нього є право оренди земельної ділянки.

Право оренди земельної ділянки реалізується шляхом укладення відповідного договору між власником земельної ділянки (у даному випадку Дніпропетровською міською радою) і особою, що має право на оренду земельної ділянки.

Наявність відповідного права у однієї сторони не може існувати без відповідного обов’язку у іншої сторони, тобто позивач, реалізуючи своє право на оренду земельної ділянки, подав відповідну заяву, наявність такого права повинно підтверджуватися відповідним документом (договором оренди). Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки законом встановлений строк і порядок розгляду заяви позивача, відповідач був зобов’язаний розглянути подану заяву і прийняти відповідне рішення.

Відповідно до ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав,... застосування інших, передбачених законом, способів.

В силу зазначених вище правових норм право користування земельною ділянкою виникло у позивача незалежно від волі і бажання власника земельної ділянки –Дніпропетровської міської ради, оскільки право позивача виникає в силу закону, який є обов’язковим для застосування органом місцевого самоврядування.

Подаючи позов, позивач вибрав спосіб захисту свого права, а саме: шляхом визнання права (ст.152 ЗК України) і зобов’язання вчинення дій (ст.16 ЦК України). Вибрані позивачем способи захисту права відповідають способам, зазначеним у законі.

За таких обставин рішення місцевого господарського суду повністю відповідає вимогам чинного законодавства і повинно бути залишено без змін.

В частині 3 статті 33 Закону України “Про оренду землі” передбачено, у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом –повідомленням.

В матеріалах справи відсутні письмові заперечення орендодавця, які він повинен був надіслати орендарю протягом одного місяця про небажання продовжувати договірні відношення або прохання повернути спірну земельну ділянку.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму передбачені статтею 764 ЦК України.

У названій статті встановлено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Аналогічні норми встановлені ч. 4 ст. 284 ГК України.

Тобто спірний договір вважається продовженим до 19.06.2008 р.

Зважаючи на вище викладене, господарський суд прийняв рішення, яке відповідає нормам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

В зв’язку з викладеним, колегія суддів вважає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу    Дніпропетровської міської ради м.Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 18.04.2007 р. у справі № 7/97-07 залишити без змін.

Головуючий                                                                                        Л.О.Лотоцька

Судді:                                                                                   Р.М.Бахмат

О.С.Євстигнєєв

З оригіналом згідно:

Пом. судді                                          І.Г.Логвиненко

19.07.2007 р.