СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

17 липня 2007 року

Справа № 2-6/4158.1-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Ткаченка
М.І.,

суддів                                                                      Антонової
І.В.,

Заплава Л.М.,

за участю представників сторін:

заявника: не
з'явився;

боржника:
не з'явився;

ліквідатора:
не з'явився;

скаржника:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в Сакському районі Автономної Республіки
Крим на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Шкуро В.М.) від 05 червня 2007 року у справі
№2-6/4158.1-2006

за заявою кредитора           Відкритого акціонерного товариства
"Крименерго" (вул. Київська, 74/6,Сімферополь,95034)

до боржника
Приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" (вул.
Леніна, 2а,Штормове, Сакський р-н,96550)

Ліквідатор
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

скаржник Управління Пенсійного
Фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим (вул. Будівельна,
6а, місто Сакі, 96500)

за скаргою Управління пенсійного
фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим на дії ліквідатора
ОСОБА_1 у справі про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 05 червня 2007 року за скаргою Управління
пенсійного фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим на дії
ліквідатора ОСОБА_1 у справі № 2-6/ 4158.1-2006 за заявою кредитора Відкритого
акціонерного товариства "Крименерго" до боржника Приватного
сільськогосподарського підприємства "Авангард" про визнання
банкрутом, у задоволені скарги відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
Управління Пенсійного Фонду України в Сакському районі Автономної Республіки
Крим звернулося до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Розпорядженням про заміну складу колегії
від 17 липня 2007 року, у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі та з
метою дотримання графіку розгляду справ, суддя Маслова З.Д. замінена на суддю
Антонову І.В.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним
чином, про причини неявки судову колегію не повідомили.

Повторно, відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України розглянувши справу, судова
колегія встановила таке.

Відкрите акціонерне товариство "Крименерго" звернулось до
господарського суду Автономної Республіки Крим з заявою про банкрутство
Приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард", як
неспроможного своєчасно виконати зобов'язання перед кредитором в сумі 227495,75
грн.

Постановою  господарського суду Автономної Республіки
Крим від 11.09.2006 р. боржника визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна
процедура строком на двадцять місяців, ліквідатором призначено арбітражного
керуючого ОСОБА_1., яка має відповідну ліцензію серії НОМЕР_1 від 27.07.2005р.

24 квітня 2007 року до господарського
суду Автономної Республіки Крим надійшла скарга кредитора Управління Пенсійного
Фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим на дії ліквідатора
Приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард»ОСОБА_1. щодо
невизнання поточних грошових вимог в розмірі 3963,04 грн.

Скарга мотивована тим, що ліквідатор
Приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард»безпідставно відмовив
у визнанні поточних вимог Управління Пенсійного Фонду України в Сакському
районі Автономної Республіки Крим в розмірі 3963,04 грн. відшкодувань фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги,  судова
колегія вважає, що підстав для скасування ухвали немає, виходячи з
наступного.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті
23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом»(далі-Закон) строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального
страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що
настав.

Зі змісту наведеної норми слідує, що у
зв'язку з визнанням боржника банкрутом у такої особи виникає особливий правовий
статус, який є значно відмінний від статусу боржника. Зокрема, у банкрута
припиняється підприємницька діяльність та припиняються повноваження органів
управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а
також повноваження власника (власників) майна банкрута.

Відповідно до положень Закону ліквідатор
з дня свого призначення здійснює повноваження, перелічені у частині 1 статті 25
Закону, а також здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом, тобто
правосуб'єктність ліквідатора визначена в Законі, внаслідок чого він
позбавлений права здійснювати повноваження, які не передбачені положеннями
Закону та виходять за межі його компетенції.

Тому, зобов'язання з відшкодування
фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових
умовах, які виникають в ліквідаційній процедурі, мають бути обумовлені саме в
Законі. Лише за цієї умови на ліквідатора може бути покладено відповідний
обов'язок їх сплатити.

Таким чином, виходячи з аналізу
положень Закону, в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута в особі
його органу управління - ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати
виключно у випадках прямо передбачених у цьому Законі і порядок їх виконання
має визначатися нормами Закону.

Такими випадками, відповідно до частини
9 статті 30 Закону, є зобов'язання з оплати поточних комунальних і
експлуатаційних витрат та інших витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної
процедури. На цій підставі суд приходить до висновку, що нові зобов'язання
боржника в процедурі ліквідації взагалі не виникають.

Також, доказом такого висновку є чітке
законодавчо визначене призначення коштів з єдиного рахунку боржника в
ліквідаційній процедурі, а саме згідно
частини 7 статті 30 Закону ліквідатор зобов'язаний використовувати при
проведені ліквідаційної процедури тільки один рахунок боржника в банківській
установі -основний рахунок. Згідно з приписами Закону кошти, які находять при
проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на даний основний рахунок
боржника і з цього основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку,
передбаченому

статтею 31 цього Закону, та
проводяться такі виплати:

-
поточні комунальні і експлуатаційні платежі;

-
інші витрати, пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

Таким чином, з дня прийняття господарським
судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури у боржника не можуть виникати нові зобов'язання зі сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), інші витрат, які не пов'язані із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Отже, сама можливість виникнення
якихось зобов'язань, не пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, у
процедурі ліквідації взагалі Законом не передбачена.

З урахуванням викладеного судова
колегія дійшла висновку, що ухвала у справі прийнята при правильному
застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги
Управління Пенсійного Фонду України в Сакському районі Автономної Республіки
Крим, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для
скасування ухвали місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1),
105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного
Фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду Автономної
Республіки Крим від 05 червня 2007 року у справі №2-6/4158.1-2006 залишити без
змін.

Головуючий суддя
М.І. Ткаченко

Судді
І.В. Антонова

Л.М.
Заплава