ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.05.2007
Справа №2-8/5302-2007А

Суддя Господарського суду АР Крим Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Яриловой О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом – ДПІ в м. Євпаторії, м. Євпаторія

До відповідача – приватного підприємства «НОН», м. Євпаторія

Про припинення юридичної особи

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – не з’явився

Сутність спору: позивач, ДПІ в м. Євпаторії звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідача, приватного підприємства «НОН», просить припинити юридичну особу приватне підприємство «НОН» (ОКПО 30242923).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до вимог пункту 3 статті 110 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 2555-12 від 07.07.1992 р. державна податкова інспекція здійснює контроль за своєчасністю подачі платниками податків бухгалтерських звітів, податкових декларацій, документів фінансової звітності і інших документів, зв’язаних з численням податків, зборів і інших платежів.

Всупереч вимогам статті пункту 2 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 2555-12 від 07.07.1992 р. відповідач не надавав в податкову інспекцію податкових декларацій, документів фінансової звітності.

Позивач до судового засідання не з’явився. Про причини нез’явлення суд не повідомив. Про день та час судового засідання був повідомлений належним чином – повісткою – викликом, надісланою рекомендованою кореспонденцією з повідомленням.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив таким чином не скориставшись наданим йому процесуальним правом на безпосередню участь у судовому процесі та доведені суду своїх міркувань та заперечень по суті спору.

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України та п.2-1 Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Розглянувши  матеріали справи, вивчивши надані докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Управління економіки Євпаторійського міської Ради 12.01.1999 року зареєстровано приватне підприємство «НОН», про що видано свідоцтво про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності – юридичної особи, та привласнено ідентифікаційний код суб’єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України – 30242923.

Довідкою Головного Управління статистики АРК від 19.05.2000 року № 23/5-839 підтверджується, що приватне підприємство „НОН”, м. Євпаторія, вул. Пролетарська, 36, є юридичною особою і значиться в Єдиному державному реєстрі  підприємств та організацій України.

За довідкою ДПІ в м. Євпаторії АР Крим  від 27.03.2007 р. № 5665/10/15-1 відповідач з І кв.  2003 р., а саме з 18.04.2003 року не представляє в органи податкової служби податкові накладні декларації, фінансову звітність.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» № 2181-III від 21.12.2000р. платники податків повинні представляти до органів ДПІ звітність з періодичністю, встановленою нормами діючого законодавства.

Згідно зі ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб – підприємців» № 755 від 15.05.2003р., однією з підстав для ухвалення судом рішення про припинення підприємницької діяльності  фізичної особи – підприємця є ненадання протягом року органам ДПІ податкових декларацій, документів фінансової звітності.

Відповідно до ст. 7 Господарського Кодексу України, відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, Господарським Кодексом України, Законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів міського самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Відповідно зі ст. ст. 238, 239 Господарського Кодексу України від 16.01.2003 г. № 436-IV, до суб'єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, можуть бути застосована адміністративно-господарська санкція – скасування державної реєстрації та ліквідації суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 247 Господарського Кодексу України від 16.01.2003 г. № 436-IV, при здійсненні суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб  - підприємців” від 15.05.2003 р. № 755 – IV, однією з підстав для прийняття судом рішення щодо припинення  підприємницької діяльності юридичної особи, що не пов’язане з банкрутством юридичної особи, зокрема є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

При таких обставинах, позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.17,  18, 70, 76, 86, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позовну заяву задовольнити.

2.          Припинити державну реєстрацію приватного підприємства „НОН” (97400, АР Крим,

м. Євпаторія, вул. Пролетарська, 36, ідентифікаційний код 30242923,  відомостей про розрахункові рахунки не має).

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.