ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.09.07 р.                                                                               Справа № 39/268

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр супроводження бізнесу",

м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпобуттехніка" ЛТД,

м.Донецьк

про стягнення 4 019 000 грн. 00 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Дорошенко Д.П. – по дов., Браславський Р.Г. – дир.

від відповідача: Калмикова О.О. – по дов.

Згідно із ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувались

перерви 28.08.2007р. з 12.00 год.  до 14.30 год. та з 28.08.2007 р.

до 07.09.2007 р. - 10год.00хв.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр супроводження бізнесу", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремпобуттехніка" ЛТД, м.Донецьк, про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 4019000,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним між сторонами договором від 26.04.2007р. щодо повної та своєчасної сплати вартості наданих послуг.

Відповідач надав відзив на позовну заяву без номера та дати, що надійшов на адресу суду 22.08.2007р., в якому проти позовних вимог заперечує. В обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на відсутність у нього обов'язку сплачувати заявлену позивачем до стягнення вартість наданих послуг у зв'язку з неукладеністю договору від 26.04.2007р. Крім цього, за твердженням відповідача, позивачем не доведено факту надання йому послуг, внаслідок чого позовні вимоги є неправомірними.

16.08.2007р. відповідач звернувся до господарського суду з зустрічною заявою до позивача про визнання недійсним договору від 26.04.2007р. про надання юридичних послуг.

Ухвалою від 16.08.2007р. зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилається на ті обставини, що спірний договір від 26.04.2007р. був підписаний не уповноваженими особами. Крім цього, як вказує відповідач, у зв'язку з недосягненням сторонами згоди за всіма істотними умовами спірного договору, останній є неукладеним.

Позивач у відзиві на зустрічну позовну заяву без номеру та дати, який надійшов на адресу господарського суду 28.08.2007р., проти зустрічних позовних вимог заперечує, посилаючись на ті обставини, що договір від 26.04.2007р. про надання юридичних послуг повністю відповідає вимогам закону.

За приписом ст.36 Господарського процесуального кодексу України оригінали наданих до матеріалів справи копій документів були оглянуті судом в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

26.04.2007р. між позивачем та відповідачем був підписаний договір про надання юридичних послуг.

Згідно з умовами вказаного договору останній регулює відносини, пов'язані з наданням позивачем виключного (ексклюзивного) права надання юридичних послуг відповідачу.

При цьому, за приписом п.1.3 договору від 26.04.2007р. під наданням юридичних послуг розуміється ведення претензійно-позовної роботи, складання договорів та участь у їх підписанні, візування договорів та документів, представлених відповідачем, представлення інтересів відповідача у всіх судових інстанціях, правоохоронних органах та інших установах для захисту законних прав та інтересів відповідача, контроль за дотриманням робітниками правоохоронних органів законності під час здійснення останніми перевірок.

За змістом п.3.1 договору від 26.04.2007р. за надання вказаних вище послуг відповідач сплачує позивачу за кожен місяць винагороду, розмір якої визначений у додатку №1 до цього договору.

В пункті 3.3 договору від 26.04.2007р. сторонами також було узгоджено зобов'язання відповідача здійснити оплату позивачу за послуги, які були надані позивачем включно до укладання цього договору, за період з 01.06.2006р. по 30.04.2007р.

Як вказує позивач, згідно з актами приймання виконаних робіт від 26.04.2007р. за період з червня 2006р. по липень 2007р. ним було надано відповідачу юридичні послуги на суму 4019000,00 грн.

За таких обставин, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повної та своєчасної сплати вартості наданих послуг, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4019000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву без номера та дати, який надійшов на адресу суду 22.08.2007р., проти позовних вимог заперечує. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на неукладеність договору від 26.04.2007р., на підставі якого позивачем заявлені позовні вимоги. Одночасно, за твердженням відповідача, позивачем не доведено факту надання йому юридичних послуг за період з 01.06.2006р. по 30.07.2007р., внаслідок чого у відповідача відсутній обов'язок сплачувати ці послуги.

16.08.2007р. відповідачем були заявлені зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договору від 26.04.2007р. як такого, що протирічить діючому законодавству України.

Обгрунтовуючі зустрічні позовні вимоги, відповідач посилається на ті обставини, що у директора ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД були відсутні достатні повноваження на підписання спірного договору від імені товариства. Одночасно, відповідач вважає, що директор ТОВ "Центр супроводження бізнесу" також не мав повноважень на підписання договору, оскільки не переконався у наявності необхідного обсягу повноважень у директора ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД.

Позивач проти зустрічних позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву без номеру та дати, який надійшов до господарського суду 28.08.2007р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд заперечення відповідача проти первісного позову до уваги не приймає та вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому  одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

За приписом ст.638 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вказувалось вище, 26.04.2007р. між позивачем та відповідачем був підписаний договір про надання юридичних послуг.

За твердженням відповідача, договір від 26.04.2007р. є неукладеним у зв'язку з недосягненням сторонами згоди за всіма істотними умовами вказаного договору, зокрема, умов щодо предмету цього договору, його ціни.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти),  визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписом ст.638 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, за змістом п.3 ст.180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Пунктом 4 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування та кількість, зокрема, послуг, а також вимоги до їх якості.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, виходячи зі змісту розділу 1 договору від 26.04.2007р. останній регулює відносини, пов'язані з наданням позивачем виключного (ексклюзивного) права надання юридичних послуг відповідачу.

При цьому, в п.1.3 договору від 26.04.2007р. позивачем та відповідачем було узгоджено, що під наданням юридичних послуг розуміється ведення претензійно-позовної роботи, складання договорів та участь у їх підписанні, візування договорів та документів, представлених відповідачем, представлення інтересів відповідача у всіх судових інстанціях, правоохоронних органах та інших установах для захисту законних прав та інтересів відповідача, контроль за дотриманням робітниками правоохоронних органів законності під час здійснення останніми перевірок.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що позивачем та відповідачем в договорі від 26.04.2007р. було узгоджено найменування послуг, які мають надаватися позивачем відповідачу, та їх кількість.

Таким чином, з урахуванням норм ст.901 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України суд дійшов висновку про узгодженість сторонами предмету договору від 26.04.2007р.

Одночасно, судом також встановлено факт узгодженості сторонами ціни договору від 26.04.2007р.

Згідно з п.3.1 договору від 26.04.2007р. за надання послуг, передбачених у розділі 1 договору, відповідач сплачує позивачу за кожний місяць винагороду, розмір якої визначений у додатку №1 до договору.

За змістом наданого до матеріалів справи додатку №1 до договору від 26.04.2007р., вартість юридичних послуг  розраховується погодинно та складає 1000 грн. за одну годину.

Крім цього, за висновками суду, вартість послуг, які є предметом договору від 26.04.2007р., також була узгоджена сторонами у наданих до матеріалів справи актах виконаних робіт, підписаних позивачем та відповідачем.

Зокрема, як встановлено судом, вартість наданих позивачем відповідачу послуг складає:

-          згідно з актом виконаних у червні 2006р. робіт - 150000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у липні 2006р. робіт - 140000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у серпні 2006р. робіт - 450000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у вересні 2006р. робіт - 120000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у жовтні 2006р. робіт - 180000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у листопаді 2006р. робіт - 240000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у грудні 2006р. робіт - 240000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у січні 2007р. робіт - 480000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у лютому 2007р. робіт - 584000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у березні 2007р. робіт - 315000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у квітні 2007р. робіт - 480000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у травні 2007р. робіт - 240000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у червні 2007р. робіт - 280000,00 грн.;

-          згідно з актом виконаних у липні 2007р. робіт - 120000,00 грн.

Всього на загальну суму 4019000,00 грн.

За приписом ст.180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час,  впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ст.631 Цивільного кодексу України час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору, є строком дії останнього.

Як встановлено судом, в п.2.1 договору від 26.04.2007р. сторонами вказано, що строк дії цього договору складає один рік з моменту його підписання та продовжується на той самий термін, якщо сторони не дійдуть іншої угоди.

Таким чином, за висновками суду, сторонами також було узгоджено таку істотну умову господарського договору як строк його дії – один рік з моменту підписання.

При цьому, посилання відповідача на п.7 ст.180 Господарського кодексу України в частині положень про неправомірність поширення умов укладеного договору на зобов'язання, які виникли у сторін до укладення цього договору, судом до уваги не приймаються.

Зокрема, п.7 ст.180 Господарського кодексу України містить у собі виняток щодо можливості застосування умов договору до відносин, які виникли до його укладання, якщо договором не передбачено інше.

Як встановлено судом, в договорі від 26.04.2007р. сторонами було узгоджено зобов'язання відповідача здійснити оплату позивачу за послуги, які були надані позивачем включно до укладання цього договору, за період з 01.06.2006р. по 30.04.2007р.

Таким чином, посилання відповідача на п.7 ст.180 Господарського кодексу України як на підставу відмови у задоволенні позову є неправомірними.

Крім цього, статтею 631 Цивільного кодексу України передбачено право сторін встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Таким чином, згідно з законом сторонам надане право застосувати умови укладеного договору до відносин, що виникли до підписання останнього.

За таких обставин, приймаючи до уваги узгодження сторонами істотних умов договору від 26.04.2007р., враховуючи вимоги ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України, судом встановлено факт укладання між позивачем та відповідачем договору від 26.04.2007р. та правомірність його розповсюдження на послуги, що були надані позивачем відповідачу за період з червня 2006р. по квітень 2007р.

У розділі 3 договору від 26.04.2007р. сторонами встановлено, що за надання послуг за даним договором відповідач має сплачувати позивачу за кожен місяць винагороду, розмір якої визначений у додатку №1 до договору. Оплата здійснюється позивачу на розрахунковий рахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним.

Крім цього, згідно з п.3.3 договору відповідач також прийняв на себе зобов'язання здійснити оплату позивачу за послуги, які були надані позивачем включно до укладання цього договору, за період з 01.06.2006р. по 31.03.2007р. та за квітень 2007р. За змістом додаткової угоди №1 від 27.04.2007р. до договору від 26.04.2007р. вартість наданих позивачем протягом червня 2006р.- квітня 2007р. послуг має бути сплачена відповідачем в строк до 30.04.2007р.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов, зокрема, договору.

Статтею 902 Цивільного кодексу України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках,  встановлених договором,  виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Виходячи зі змісту розділу 6 договору від 26.04.2007р. (з урахуванням додаткової угоди №1 від 27.04.2007р.) позивач має надати юридичні послуги відповідачу особисто. Одночасно, позивач має право за своєю власною ініціативою залучити до надання послуг відповідачу інших осіб.

Згідно з наданими до матеріалів справи актами виконаних робіт, складеними позивачем та відповідачем 26.04.2007р., протягом червня 2006р.-липня 2007р. позивачем було надано відповідачу комплексні юридичні послуги на загальну суму 4019000,00 грн.

Вказані акти підписані з боку уповноваженого представника відповідача без будь-яких зауважень або заперечень, а його підпис засвідчений фірмовою печаткою підприємства. Тобто, відповідач внаслідок підписання цих актів повністю погодився з фактом та вартістю наданих позивачем юридичних послуг.

Крім цього, враховуючи неврегульованість Цивільним та Господарським кодексами України порядку приймання замовником та передачі виконавцем послуг, за аналогією закону, до спірних правовідносин сторін суд вважає за необхідне застосувати норми, які регулюють відносини, що виникають між сторонами внаслідок виконання договорів підряду.

Відповідно до ст.853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як вказувалось вище, надані позивачем послуги були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень, що підтверджується відповідними актами виконаних робіт, доданими до матералів справи.

Таким чином, за висновками суду, факт надання послуг, їх якість, об’єм та вартість повністю підтверджується вказаними актами виконаних робіт.

Посилання відповідача на недоведеність позивачем факту надання послуг в сумі 4019000,00 грн. також спростовуються фактичними обставинами, враховуючи наявні в матеріалах справи документи, які свідчать про надання позивачем спірних послуг відповідачу.

Зокрема, згідно із супровідним листом, який надійшов на адресу господарського суду 28.08.2007р.,  позивачем було додано до матеріалів справи документи на 536 аркушах, що за своїм змістом підтверджують фактичну участь уповноважених представників позивача у судових спорах, правоохоронних органах та підготовку різного роду правових документів, які відповідають умовам надання послуг позивачем відповідачу згідно з п.1.3 договору від 26.04.2007р. Крім цього, за змістом наданих копій судових рішень в засіданнях суду інтереси ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД представляв позивач або уповноважені ним особи.

Суд також приймає до уваги той факт, що 03.05.2007р. позивач звернувся до відповідача з претензією щодо сплати вартості наданих послуг на суму 3379000,00 грн. Факт направлення вказаної претензії на адресу відповідача підтверджується відміткою останнього на цьому документі.

08.05.2007р. відповідачем було повідомлено позивача про визнання вказаної вище претензії та неможливість сплати боргу за надані юридичні послуги у зв'язку зі складним фінансовим становищем, що також є підтвердженням згоди відповідача з фактом надання послуг позивачем.

З урахуванням викладених обставин, судом встановлено, що в порушення вимог ст.526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України свої зобов’язання щодо сплати наданих позивачем послуг відповідач не виконав.

Таким чином, враховуючи факт підписання 26.04.2007р. сторонами договору про надання юридичних послуг та узгодженість у ньому обов'язку відповідача сплатити позивачу вартість послуг, у тому числі й наданих до укладання цього договору, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов'язку сплатити вартість наданих позивачем протягом червня 2006р. - липня 2007р. послуг в сумі 4019000,00 грн.

На підставі викладеного, враховуючи, що первісний позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в сумі 4019000,00 грн. підлягають повному задоволенню.

Зустрічні позовні вимоги про визнання договору від 26.04.2007р. недійсним, за висновками суду, є такими, що підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

За приписом ст.80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку згідно із ст.1 Закону України “Про господарські товариства” визнаються господарськими товариствами.

Статтею 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно із ст.4 Закону України “Про господарські товариства” товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту.

Відповідно до ст.145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою  відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

Як встановлено судом, виходячи зі змісту п.13.2 статуту ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД вищим органом товариства є збори засновників підприємства.

В п.14.1 статуту ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД встановлено перелік повноважень зборів засновників підприємства: визначення основних напрямів діяльності підприємства і затвердження його планів та звітів; внесення змін до статуту підприємства; обрання та відкликання директора, ревізійної комісії; затвердження річних результатів діяльності товариства, в тому числі його дочірніх підприємств, затвердження звітів та висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку та визначення порядку покриття збитків; створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень; винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб підприємства; затвердження правил, процедур та інших внутрішніх документів підприємства; затвердження організаційної структури підприємства; визначення умов оплати праці посадових осіб підприємства, його дочірніх підприємств, філіалів, представництв; затвердження договорів, укладених на суму, яка перевищує статутний капітал товариства; прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; встановлення розміру, форми та порядку внесення засновниками додаткових вкладів;  рішення питань про придбання підприємством частки засновника або переуступку частки; виключення з засновників підприємства; прийняття рішення про продаж, передання, обмін, оренду, надання у безвідплатне тимчасове користування чи у позику підприємствам, установам, організаціям чи громадянам належних підприємству будівель, споруд, обладнання, транспортних засобів, інвентарю, сировини, засобів виробництва та інших матеріальних цінностей, а також про списування їх з балансу підприємства; рішення питань про випуск, придбання та реалізацію цінних паперів згідно з законодавством України; рішення питань про вхід підприємства в об’єднання та вихід з них, про участь у створенні спільних підприємств, установ та інших товариств, малих підприємств.

Одночасно, за змістом п.17.1 статуту ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД виконавчим органом підприємства є директор, який згідно з п.17.3 діє від імені підприємства у межах, встановлених законом чи установчими документами.

За умовами п.17.2 статуту ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД директор уповноважений вирішувати всі питання, за винятком виключної компетенції зборів засновників.

Згідно зі статутом ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД до повноважень зборів засновників не входить  укладання договорів, в тому числі щодо отримання послуг. Крім того, відсутні обмеження щодо укладання директором ТОВ "Ремпобуттехніка"  будь-яких договорів, незалежно від їх предмету, суми, строку дії та інше.

Наявність в п.14.1 статуту ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД умов щодо приймання зборами засновників рішень по затвердженню  договорів, укладених на суму, яка перевищує установчий капітал товариства, не має значення для вирішення питання про недійсність спірного договору, з огляду на те, що такі вимоги статуту не обмежують можливості укладання відповідних договорів з боку директора. Як наслідок викладеного, відсутність такого затвердження не свідчить про недійсність договору, укладеного директором товариства без наступного затвердження зборами засновників.

Таким чином, твердження відповідача щодо відсутності у Сироватського Ю.В. повноважень на підписання спірного договору спростовуються змістом установчих документів відповідача,  випискою з протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Ремпобуттехніка"  від 20.04.2007р. та довідкою №101-3410 від 12.06.2007р. управління статистики у м.Донецьку.

Установчими документами товариства також не передбачено будь-яких обмежень у часі на підписання договорів директором ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД. Зокрема, з моменту призначення його директором, тобто з 21.04.2007р., Сироватський Ю.В. набув право на підписання будь-яких угод цивільно-правового характеру, у тому числі й тих, що стосуються правовідносин, які виникли у товариства до призначення Сироватського Ю.В. директором.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про правомірність підписання Сироватським Ю.В. спірного договору від 26.04.2007р. від імені ТОВ "Ремпобуттехніка" ЛТД.

Відповідач у зустрічному позові також стверджує про неправомірність підписання спірного договору від 26.04.2007р. від імені позивача Браславським Р.Г., оскільки останній не переконався у наявності необхідного обсягу повноважень у Сироватського Ю.В.

Проте, діючим законодавством не передбачено вказаної вище підстави для визнання договору недійсним. Крім того, як встановлено судом, Сироватський Ю.В. мав належний обсяг повноважень щодо укладання спірного договору та підписання відповідних актів виконаних робіт.

Одночасно, за змістом п.п.9.8-9.8.4 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр супроводження бізнесу" та наданого до справи протоколу загальних зборів учасників позивача від 25.05.2006р. Браславський Р.Г. мав повноваження на підписання спірного договору.

Крім того, відповідач, вважаючи недійсним договір від 26.04.2007р., посилається на укладання останнього в частині відносин, які виникли до підписання цього договору.

Відповідно до п.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих договорів.

Згідно із ст.627 Цивільного кодексу України, ст.179 Господарського кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

За приписом ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 905 Цивільного кодексу України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Одночасно, ст.631 Цивільного кодексу України надає можливість узгодження сторонами в договорі виконання зобов'язань, які виникли до підписання цього договору.

Таким чином, можливість врегулювання сторонами в договорі про надання юридичних послуг від 26.04.2007р. у тому числі й правовідносин, які виникли до підписання цього договору, прямо передбачена діючим законодавством та відповідає вимогам закону, який регулює спірні відносини сторін.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За змістом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

З урахуванням викладених вище обставин, судом встановлено повну відповідність спірного договору від 26.04.2007р. про надання юридичних послуг вимогам закону, волевиявленню сторін, вираженому через досягнення згоди за всіма істотними умовами шляхом підписання цього договору уповноваженими особами.

За таких обставин, зустрічний позов про визнання недійсним договору від 26.04.2007р. підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати за первісним та зустрічними вимогами підлягають віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр супроводження бізнесу", м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпобуттехніка" ЛТД, м.Донецьк про стягнення грошових коштів в сумі 4019000 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпобуттехніка" ЛТД, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр супроводження бізнесу", м.Донецьк заборгованість в сумі 4019000 грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 25500 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити повністю в задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпобуттехніка" ЛТД, м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр супроводження бізнесу", м.Донецьк про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 26.04.2007р.

В судовому засіданні від 07.09.2007 р. оголошено повний текст рішення.

Суддя