ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р.
Справа № 7а/40-1684

11 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді  Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Козловському С.П.

Розглянув справу

за позовом: Державного підприємства „Хоростківський спиртовий завод”, м. Хоростків, вул.. Незалежності, 21, Гусятинського району, Тернопільської області, 48240

до відповідача: Державної податкової інспекції у Гусятинському районі, смт. Гусятин, вул. Суходільська, 2а, Тернопільської області, 48201

за участю представників сторін:

позивача:          Івасюк Володимир Ярославович –довіреність № 451 від 07.05.07р.;

Кривуляк Оксана Миколаївна –довіреність № 451 від 05.03.07р.;

відповідача:           Костишин Любов Володимирівна –довіреність № 3917/10-003 від 19.04.07р..

Суть справи:

Державне підприємство „Хоростківський спиртовий завод” звернулося з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 18.12.2006р., прийнятого Державною податковою інспекцією у Гусятинському районі, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 137744,33 грн..

Представникам сторін в судовому засіданні роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Податкова інспекція проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірне повідомлення-рішення відповідає чинному законодавству, підтвердженням чого є акт виїзної позапланової перевірки № 926/23-00375102 від 18.12.2006р., проведеної на предмет достовірності нарахування Державним підприємством "Хоростківський спиртовий завод" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2006р..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

- Державною податковою інспекцією у Гусятинському районі на підставі підпунктів „б”, „в” пункту 4.2.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. № 2181-III (далі Закон 2181) прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.12.2006р., яким Державному підприємству „Хоростківський спиртовий завод” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2006р. на  суму 137744,33 грн. із яких позивачем оспорюється 97161 грн..

Як стверджує інспекція, підставою для зменшення бюджетного відшкодування в сумі 97161 грн., згідно акту виїзної позапланової перевірки № 926/23-00375102 від 18.12.2006р. проведеної на предмет достовірності нарахування Державним підприємством „Ковалівський спиртовий завод” суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2006р., стали допущені підприємством порушення п. 11.6 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість” (далі Закон про ПДВ) та ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” від 20.12.2005р. (далі Закон України), а саме: підприємством зайво включено до бюджетного відшкодування в вересні 2006р. 97161 грн. податку на додану вартість, сплаченого постачальнику ТзОВ „Укренерго” у серпні 2007р. за отриманий природний газ згідно договору постачання природного газу № 1-т-06/ч, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001р. „Про забезпечення споживачів природним газом” (далі Постанова № 1729) для потреб промисловості повинен використовуватись імпортований природний газ, який поставляється по зовнішньоекономічним контрактам за нульовою ставкою ПДВ. Також просить суд звернути увагу на те, що в разі отримання природного газу від виробника України, як стверджує ДП „Хоростківський спиртовий завод”, позивач втрачає право на відшкодування податку на додану вартість, оскільки така поставка не передбачена вищезазначеною Постановою № 1729.

Позивач заперечує проти доводів інспекції і просить суд врахувати, що: згідно пп. 7.4.5. Закону про ПДВ підставою для включення до податкового кредиту сплачених у вартості продукції сум ПДВ є податкова накладна, а укладений з ТзОВ „Укренерго” договір відповідає нормам Цивільного кодексу України та не суперечить Постанові № 1729 та чинному законодавству, що регулює сплату податку на додану вартість.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд  виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до ст. 8 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” (далі Закон), підпунктів 2.1.4. п. 2.1., 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону 2181, п. 10.4. ст. 10 Закону про ПДВ, контролюючим органом стосовно сплати податків є податкові органи, які уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податкових зобов’язань платниками податків та здійснювати заходи з погашення податкового боргу та відшкодування податку на додану вартість;

- податкова інспекція, протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації платника податку з розрахунком суми бюджетного відшкодування, проводить документальну невиїзну (камеральну) перевірку заявлених у ній даних та за наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми відшкодування зроблено з порушенням, згідно пп. 7.7.7 „в” ст. 7 Закону про ПДВ та „Порядку відшкодування податку на додану вартість” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації та Державного казначейства України в редакції наказу від 02.05.2001р. № 200/86, на підставі матеріалів перевірки, результати яких оформляються актом документальної перевірки відповідно до „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р., приймає податкове повідомлення-рішення. Рішення, що оспорюється, прийняте за формою „В1”, яка затверджена наказом ДПА України від 21.06.2001р. № 253 „Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних санкцій”, яка передбачена згідно п. 3.2. даного Порядку при перевищенні платником суми бюджетного відшкодування.

Державне підприємство „Хоростківський спиртовий завод”, як платник податків, в тому числі податку на додану вартість, перебуває на обліку в  Державній податковій інспекції у Гусятинському районі.

За даними акту перевірки № 926/23-00375102 від 18.12.2006р., який став підставою для прийняття спірного рішення, підприємством задекларовано в вересні 2006 року згідно декларації по податку на додану вартість № 12446, зареєстрованої в податковій інспекції 19.10.2006р., 269620 грн. із яких ,як стверджує інспекція, позивач не має права на відшкодування на суму 137744.33  грн., із яких 97161 грн. оспорюється позивачем.

Відповідно до ч. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Доводи податкової інспекції щодо правомірності зменшення підприємству бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 97161 грн., судом відхиляються, як такі що не ґрунтуються на  законодавстві та спростовуються матеріалами справи, а саме:

- відповідно до пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду;

- згідно  пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону про ПДВ, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

- згідно пп. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 п. 7.7., має від’ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду;

- доказами правомірності включення відповідних сум до податкового кредиту та проведення відшкодування його від’ємного значення є належним чином оформлена податкова накладна, передбачена підп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону про ПДВ, відповідно до якого не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку не підтверджених податковими накладними;

- відповідно до пп. 7.2.3. п. 7.2. ст. 7. Закону про ПДВ податкова накладна є звітним податковим і розрахунковим документом і повинна відповідати вимогам пп. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 даного Закону та „Порядку заповнення податкової накладної” затвердженому наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 23.06.1997р. за № 233/2037;

- підставою виникнення права платника податку на податковий кредит, згідно пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону про ПДВ вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг), інших підстав дана норма Закону не передбачає.

- підставою для отримання відшкодування ПДВ, відповідно до підп. 7.7.3. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, підп. 2.2. п. 2 Порядку відшкодування ПДВ є податкова декларація, оформлена у відповідності до „Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість” затвердженої наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166.

Як випливає з акту перевірки, у підприємства на момент проведення перевірки була підтверджена податковими накладними, оформленою відповідно до чинного законодавства,  сума податку включена до податкового кредиту, у зв’язку з придбанням продукції пов’язаної з його господарською діяльністю, про що свідчить відсутність в акті перевірки будь-яких зауважень  щодо її оформлення та формування валових витрат.

Так, позивачем за результатами господарської операцій з ТзОВ „Укренерго” пов’язаної з виконанням договору поставки природного газу № 1-т-06/ч укладеного сторонами 16.11.2005р.(в акті перевірки зазначено договір № 1-т-05/ч від 15.11.2004р., який не був підставою для здійснення господарських операцій між сторонами в 2006 році), віднесено до податкового кредиту суму ПДВ по податкових накладних № 97 від 31.07.2006р., № 37 та № 38 від 31.08.2006р. виписаній платником податку, що інспекцією не оспорюється, згідно яких вартість газу складає 582966,02 грн. в тому числі ПДВ – 97161 грн.. Сторонами умови договору виконані, позивачем вартість газу оплачена, про що свідчать дані руху коштів по рахунку відкритому в ТОД АППБ "Аваль". Виконання сторонами умов договору податковою інспекцією не оспорюється .

Отже, підприємством правомірно сформовано податковий кредит та визначено від’ємне значення ПДВ заявлене в даній сумі до відшкодування.

Посилання відповідача як на одну з підстав зменшення відшкодування податку на додану вартість на пп. 5 п. 2 Постанови № 1729, відповідно до якого потреби промислових споживачів та інших суб’єктів господарської діяльності у природному газі забезпечуються з ресурсів газу отриманих за зовнішньоекономічними контрактами, судом до уваги не приймається, оскільки остання прийнята з метою надійного забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом і підвищення відповідальності за своєчасне проведення розрахунків, при цьому постановою встановлено з яких ресурсів та в яких обсягах забезпечується така надійність. Слід зазначити, що постанова не містить застережень щодо використання для потреб виробництва природного газу українського походження, який поставляється з врахуванням суми ПДВ.

При перевірці податковою інспекцією не встановлено походження поставленого позивачу природного газу, а тому висновок про порушення ним норм Закону про ПДВ зроблені на припущеннях, що є недопустимим при проведені перевірки.

Згідно листа ТзОВ „Укренерго” від 21.02.2007р. № 198, дані якого не спростовані податковою інспекцією, власником газу поставленого позивачу в 2006р. є ДП "Альфа-ексім", ТзОВ "Персей-Гарант", ЗАТ "Укргаз-Енерго", ТзОВ "Укрпромресурс", які поставляли газ з врахуванням ПДВ, а тому формування податкового кредиту з врахуванням сплаченого у вартості газу ПДВ позивачем проведено у відповідності до Закону про ПДВ.

Крім того, ст.1 Закону України „Про систему оподаткування” встановлено, що ставки та механізм справляння податків не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами, крім законів про оподаткування. Отже, норми Постанови № 1729 не змінюють механізму справляння податку на додану вартість при виконанні суб’єктами господарювання договору поставки природного газу. Що стосується ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України”, то даною нормою закону не змінено порядок визначення суми бюджетного відшкодування, а встановлено нульову ставку податку на додану вартість для газу поставленого по зовнішньоекономічних контрактах. Приймаючи до уваги, що відповідач не довів належними та допустимими доказами отримання та використання позивачем газу поставленого на митну територію України на виконання міжнародних договорів, тим самим не довів порушення державним підприємством норм Закону про ПДВ при декларуванні до відшкодування 97161 грн. ПДВ, у зв’язку з чим оскаржуване податкове повідомлення рішення підлягає в цій частині скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства України,  суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.12.2006р. прийняте Державною податковою інспекцією у Гусятинському районі в частині зменшення Державному підприємству „Хоростківський спиртовий завод” бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в сумі 97161 грн..

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (13.06.2007р.) до Львівського апеляційного адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    М.С. Стадник