ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.03.07 р.                                                                               Справа № 9/30пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А..при секретарі  судового засідання Гуревич С.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Запоріжавтотранс”, м.Запоріжжя

до відповідача Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка

про спонукання до укладання договору

За участю:

представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Музинкантова Г.А. – довіреність №63 від 21.02.2007р.; Волжина І.В. – довіреність №62 від 21.02.2007р.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Запоріжавтотранс”, м.Запоріжжя звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка про спонукання відповідача укласти з позивачем договір про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р. у редакції, запропонованій позивачем.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №64-07 від 31.12.2006р., протокол розбіжностей до нього, лист №1/06-01-15 від 11.01.2007р., обґрунтування розміру штрафних санкцій, акт перевірки від 31.03.2006р., Закони України „Про автомобільний транспорт”, „Про захист економічної конкуренції”, Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997р. №176 (далі Правила).

Відповідач надав суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що п.4.11. згідно протоколу розбіжностей випливає з п.116 Правил. Також відповідач зазначає, що розмір штрафних санкцій запропонований позивачем є надуманим та збільшеним порівняно з 2005р. в 5 разів. Відкрите акціонерне товариство „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка, крім того, пояснило, що позивач відкидає оформлення акту про порушення, який є підставою для нарахування штрафних санкцій, щоб ніхто не мав змоги перевірити законність порушень.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив:

За приписом ч.1 ст.32 Закону України „Про автомобільний транспорт”, відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із власниками автостанцій визначаються договором. З наведеного вбачається, що укладення договору про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування є обов’язковим в силу положень чинного законодавства України.

На підставі вказаного Закону України, Відкрите акціонерне товариство „Запоріжавтотранс”, м.Запоріжжя направило на адресу Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка проект договору про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р.

Відповідач повернув даний проект договору №64-07 від 31.12.2006р. з протоколом розбіжностей позивачу.

У вищевказаному протоколі відповідач пропонує змінити редакцію п.4.5. договору та доповнити договір пунктами 2.1.13., 4.11. та 4.12.

Таким чином, позивач, не погоджуючись з протоколом розбіжностей відповідача звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою та просить суд спонукати відповідача укласти з позивачем договір про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р. у редакції, запропонованій позивачем.

З огляду на документи надані сторонами та норми чинного законодавства слід зазначити наступне.

Відповідно до протоколу розбіжностей до договору №64-07 від 31.12.2006р. відповідач пропонує доповнити договір п.2.1.13. такого змісту: Забезпечити на автостанціях максимальне завантаження автобуса по маршруту руху.

Позивач проти прийняття даного пункту договору заперечує та зазначає, що запропоноване відповідачем зобов’язання Відкритого акціонерного товариства „Запоріжавтотранс”, м.Запоріжжя є безпідставним та не відповідає основним вимогам та завданням, які покладені на автостанції Законом України „Про автомобільний транспорт”.

Господарський суд зазначає, що за приписом п.116 Правил, продаж квитків організовується на автостанціях або в окремих пунктах з постійним чи тимчасовим режимом роботи. Кількість квитків, які повинні бути продані автостанцією, визначається пасажирським перевізником і зазначається в договору, укладеному з підприємством автостанції.

Пасажирським перевізником згідно даних Правил є суб’єкт підприємницької діяльності, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послуги за договором про перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

З наведеного вбачається, що з п.116 вказаних Правил прямо випливає право пасажирського перевізника - Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка встановлювати в договорі про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування кількість квитків, які повинні бути продані автостанцією, а відтак передбачити обов’язок останнього щодо забезпечення на автостанціях максимального завантаження автобуса по маршруту руху.

На підставі наведеного, господарський суд робить висновок, що запропонована відповідачем редакція п.2.1.13. договору є правомірною та такою, що не суперечить вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим підлягає застосуванню.

Пунктом 4.5. договору позивач передбачив, що перевізник несе матеріальну відповідальність та виплачує штрафи Власнику автостанцій у випадку:

-          зриву кожного рейса з вини Перевізника у розмірі 50 грн., (зірваним вважається рейс, якщо автобус, не поданий у рейс на автостанцію, формувався або відправлений із запізненням більш ніж на 1 годину згідно до розкладу руху);

-          за проїзд автобусом автостанції без зупинки в розмірі 50грн.;

-          за продаж квитків водіями на автостанціях і пунктах, де працюють квиткові касири, у розмірі 50грн.

Відповідач проти запропонованої позивачем редакції п.4.5. договору заперечує та у протоколі розбіжностей до договору просить встановити розмір штрафу за вказані порушення в сумі 20грн.

Відкритим акціонерним товариством „Запоріжавтотранс”, м.Запоріжжя представлено суду обґрунтування розміру штрафних санкцій за неналежне виконання перевізником умов договору по наданню послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах.

Господарський суд розглянувши надане обґрунтування розміру штрафних санкцій та заслухавши пояснення представника відповідача зазначає, що в розрахунках втрати доходів прийнято проходження 2 автостанцій, але по маршруту Костянтинівка – Бердянськ відправлення тільки з однієї автостанції м.Бердянськ, у зв’язку з чим втрати доходу складають 11грн.16коп. згідно до розділу 1.

Крім того, розрахунок втрат робочого часу персоналу автостанції не впливає на розмір штрафних санкцій, так як фонд заробітної плати складається з одержаних доходів від продажу квитків, втрати яких вже обліковані у розділі 1 „Втрата доходів”. Штрафні санкції – це доходи, які не впливають на розмір заробітної плати.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд робить висновок, що запропонований позивачем розмір штрафних санкцій за передбачені у п.4.5. порушення є необґрунтованим, таким, що суперечить положенням чинного законодавства, а відтак таким, що не підлягає застосуванню.

Оскільки відповідач не заперечує проти встановлення штрафу у розмірі 20 грн.00коп. у випадку зриву кожного рейса з вини Перевізника, за проїзд автостанції без зупинки та за продаж квитків водіями на автостанціях і пунктах, де працюють квиткові касири, суд вважає за можливе прийняти п.4.5. договору у редакції Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка.

У протоколі розбіжностей до договору №64-07 від 31.12.2006р. Відкрите акціонерне товариство „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка пропонує доповнити договір пунктом 4.11. такого змісту: У випадку відправлення з автостанції (автовокзалу) формування вчасно поданого автобуса в рейс через відсутність пасажирів, або його недозавантаження, або його недозавантаження на 30% Власник автостанції сплачує Перевізнику штраф у розмірі 20грн.

Господарський суд зазначає, що положеннями чинного законодавства не передбачено оплату Власником автостанції Перевізнику штрафу в сумі 20грн. у випадку відправлення з автостанції (автовокзалу) формування вчасно поданого автобуса в рейс через відсутність пасажирів, або його недозавантаження, або його недозавантаження на 30%, у зв’язку з чим, суд вважає за доцільне виключити п.4.11. договору.

Таким чином, на підставі зазначеного, суд робить висновок, що вимоги позивача про не включення до договору №64-07 від 31.12.2006р. запропонованого відповідачем п.4.11. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відкрите акціонерне товариство „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка також у протоколі розбіжностей до договору №64-07 від 31.12.2006р. пропонує доповнити договір пунктом 4.12. такого змісту: Підставою для нарахування штрафних санкцій Перевізнику є акт про порушення, підписаний обома сторонами. Тільки після підписання перевізником сплачується штраф згідно договору.

Позивач проти прийняття даного пункту договору заперечує, оскільки вважає, що підставою для нарахування штрафних санкцій є вчинення порушення з боку перевізника, а не наявність підписаного акту про порушення.

Господарський суд зазначає, що за приписом ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з ч.5 ст.231 Господарського кодексу України, у разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов’язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Оскільки положеннями чинного законодавства не встановлено будь-яких обмежень для сторін договору по оформленню відповідної документації з метою засвідчення факту порушення, зокрема акту про порушення, суд дійшов до висновку, що запропонована відповідачем редакція п.4.12. договору №64-07 від 31.12.2006р. є обґрунтованою та такою що підлягає застосуванню.

На підставі вищенаведеного, господарський суд вважає, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Запоріжавтотранс”, м.Запоріжжя про спонукання відповідача укласти з позивачем договір про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р. у редакції, запропонованій позивачем підлягають частковому задоволенню, а саме в частині не включення до договору п.4.11.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду  не визначено інше (ч.2 ст.187 Господарського кодексу України).

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому  ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85  Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства „Запоріжавтотранс”, м.Запоріжжя до Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка про спонукання відповідача укласти з позивачем договір про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р. у редакції, запропонованій позивачем – задовольнити частково.

Виключити з договору про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р. п.4.11. в редакції Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка відповідно до протоколу розбіжностей до договору №64-07 від 31.12.2006р.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409” (за адресою: вул.Тельмана, 1, м.Костянтинівка Донецької області, 85103, р/р 0033 у філії ПІБ м.Костянтинівка, МФО 334550, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Запоріжавтотранс” (за адресою: вул.Свердлова, 30, м.Запоріжжя, 69063, р/р 0590 в Олександрівській філії КБ „Національний кредит”, МФО 313775, ) витрати по сплаті державного мита в сумі 42грн.50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Пункт 4.5. договору про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р. затвердити в редакції Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка відповідно до протоколу розбіжностей до договору №64-07 від 31.12.2006р.

Доповнити договір про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р. пунктами 2.1.13. та 4.12. договору в редакції Відкритого акціонерного товариства „Костянтинівське АТП 11409”, м.Костянтинівка відповідно до протоколу розбіжностей до договору №64-07 від 31.12.2006р.

Вважати днем укладання договору про надання послуг по перевезенню пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №64-07 від 31.12.2006р. день набрання чинності рішенням господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 27.03.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя