ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  27/287

19.06.07

За позовом                 Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком», в особі Центру

обслуговування споживачів і продажу послуг Київської міської філії

до                                 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тигрис»

про                               стягнення 320,50 грн.

Суддя: Дідиченко М.А.

Секретар: Приходько Є.П.

Представники:

від позивача           Савицький А.Д. –довіреність від 17.05.07р.

від відповідача           не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № від 28.12.02р. у розмірі 305,85 грн. - основного боргу, 14,65 грн. –пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.07р. порушено провадження у справі та призначено розгляд на 19.06.07р.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав суду довідку управління статистики про знаходження відповідача у ЄДРПОУ.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, вимог суду, викладених в ухвалі від 29.05.07р. не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.02р. сторони уклали Договір № (далі –договір), відповідно до якого позивач зобов’язувався надати відповідачу телекомунікаційні послуги, а останній зобов’язувався їх оплатити.

У п. 4.2 договору сторони, встановили, що відповідач сплачує послуги електрозв’язку за рахунками позивача.

Відповідно до п. 4.5 договору, відповідач повинен був оплачувати рахунки позивача протягом 10-ти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Факт надання позивачем відповідачу телекомунікаційних послуг на загальну суму 305,85 грн. підтверджується рахунками позивача, які додані до матеріалів справи.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вищевказаного, суд вважає заборгованість відповідача у розмірі 305,85 грн. доведеною та обґрунтованою.

У зв’язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов’язань, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 14,65 грн. за період з 11.03.06р. по 11.09.06р.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про телекомунікації», у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Згідно ч.6 ст. 232 ГПК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Позивач надав суду розрахунок пені, який суд вважає обґрунтованим та вчиненим з урахуванням вимог чинного законодавства.

На підставі вищезазначеного, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 14,65 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, у разі задоволення позову держмито та судові витрати покладаються на відповідача.

Приймаючи до уваги вищезазначене та керуючись ст.ст. 33,34,49,82-85 Господарського процесуального кодексу, ст.ст. 525,526,548,549,901,903 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тигрис»(03169, м. Київ, вул. Карла Маркса, 70, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком», в особі Центру обслуговування споживачів і продажу послуг Київської міської філії (02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1, ) суму заборгованості у розмірі 305,85 грн., пеню у розмірі 14,65 грн., державне мито у розмірі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

3.   Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                        М.А. Дідиченко