СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.07                                                                                 Справа № 3/317.

Суддя  Доманська М.Л.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Донпроммаш", м. Донецьк

до Приватного підприємства "Сан-Марко", м. Луганськ

про стягнення 15043  грн. 81 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Климович В.П.,

від відповідача –Зіньков Д.О. (дов. від 12.04.07),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 14351 грн. 74 коп. боргу та 692 грн. 07 коп. –пені.

Відповідно до ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 19.06.07 до 22.06.07.

Відповідач відзивом на позовну заяву, зданим у судовому засіданні 22.06.07, визнає позов частково у сумі боргу - 14351 грн. 74 коп., заявлену до стягнення  пеню не визнає, посилаючись на те, що відповідальність у вигляді пені не передбачена умовами договору.

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників сторін,  суд прийшов до наступного.

Між сторонами у справі  укладено договір від 01.09.06 (а.с.7),  за умовами  якого “Продавець” (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання передати у власність "Покупця" товар, а “Покупець” (відповідач у справі) –прийняти та оплатити цей товар на умовах вказаного договору.

Відповідно до п.2.2 договору сторони домовились, що оплата за товар має бути здійснена протягом 30 днів з моменту отримання товару.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що  за вказаним договором  поставив відповідачеві товар (матеріали для виготовлення та ремонту взуття) у період з вересня по грудень 2006 на суму 14755 грн. 32 коп., та відповідач розрахувався за товар лише частково. Суму заборгованості у розмірі  14351 грн. 74 коп. відповідач позивачеві  не перерахував. У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду із позовом, за яким просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 14351 грн. 74 коп..

Крім того, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача за даним позовом 692 грн. 07 коп. –пені.

Відповідач визнав позов у сумі 14351 грн. 74 коп.–заборгованість за договором від 01.09.06.

Згідно ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення  про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії відповідача у справі не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Оцінивши доводи сторін та  обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зобов’язання сторін ґрунтуються на умовах договору від  01.09.06.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу  України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Заявлений до стягнення борг відповідача перед позивачем у розмірі  14351 грн. 74 коп.  підтверджений матеріалами справи, у тому числі накладними на поставку матеріалів, платіжними документами відповідача, актом звірення взаємних розрахунків, підписаними представниками сторін без доповнень та зауважень станом на 01.01.07, та визнаний відповідачем.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача  боргу у сумі 14351 грн. 74 коп.   слід визнати такими, що підлягають до задоволення.

Позов в частині стягнення з відповідача пені слід залишити без задоволення, оскільки пеня , як неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобов'язання і з цього приводу закон вимагає укладення угоди у письмовій формі - вимоги ст.ст.546,547 ЦК України, у тому числі щодо розміру неустойки. Сторони у справі не укладали письмової угоди щодо розміру пені  у цілях забезпечення виконання відповідачем зобов’язання, а за таких підстав дана вимога позивача безпідставна.

Договором сторони не передбачили таку відповідальність відповідача за прострочення внесення плати та розмір такої відповідальності відповідача за прострочення внесення плати за товар, як це вимагатиме норми законодавства, чинні на період виникнення спірних правовідносин, Закон України від 22.11.96 № 543/96-ВР “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”. Тобто позивачем 692 грн. 07 коп. –пені нараховані та заявлені до стягнення необґрунтовано, у задоволені позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного,   керуючись ст.ст.44,46, 49, ч. 5 ст. 78, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Сан-Марко", м. Луганськ, м-ко Пархоменко, 38, кв.22, код 32968747,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донпроммаш", м. Донецьк, пр.Панфілова,20-б, код 31297292,

14351 грн. 74 коп. боргу, витрати по державному миту –143 грн. 51 коп. та 112 грн. 57 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ позивачеві після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволені решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –25.06.07.

Суддя                                                                                                       М.Л.Доманська