ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 р.
№ 3/208-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Самусенко С.С.,
Чабана В.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ТОВ “Тепловодпостач”

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду
від 06 листопада 2006 року

у справі
№ 3/208-06

господарського суду
Сумської області

за позовом
ВАТ по газопостачанню та газифікації “Сумигаз”
НАК “Нафтогаз України”

до
ТОВ “Тепловодпостач”

про
спонукання до вчинення дій

за участю представників
сторін

від позивача -
Глазунов Д.В.

від відповідача -
не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “Сумигаз” НАК “Нафтогаз України” звернулася до господарського суду Сумської області із позовом до ТОВ “Тепловодпостач” про спонукання до вчинення дій, а саме про зобов`язання відповідача підписати акт приймання - передачі донарахованих обсягів протранспортованого природного газу від 03.03.2006 за договором № 7/Т-2004 від 12.12.2003.

Рішенням господарського суду Сумської області від 31 липня 2006 року у справі №3/208-06 позов задоволено, ТОВ “Тепловодпостач” зобов`язано підписати акт приймання-передачі донарахованих обсягів протранспортованого природного газу від 03.03.2006 за договором №7/Т-2004 від 12.12.2003.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06 листопада 2006 року апеляційну скаргу ТОВ “Тепловодпостач” залишено без задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 31 липня 2006 року у справі №3/208-06 –без змін.

У касаційній скарзі ТОВ “Тепловодпостач” просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06 листопада 2006 року, в позові ВАТ “Сумигаз” НАК “Нафтогаз України” про спонукання до вчинення дій –відмовити.

Вищим господарським судом України ухвалою від 19 лютого 2007 року у справі №3/208-06 порушено касаційне провадження.

Відповідач процесуальним правом участі його повноважного представника в судовому засіданні касаційної інстанції не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, судова колегія Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступні обставини у даній справі.

12 грудня 2003 року ВАТ “Сумигаз “НАК “Нафтогаз України” та ТОВ “Тепловодпостач” уклали договір №7/Т-2004 про надання послуг з транспортування природного газу.

За п.4.8 договору позивачу надавалось право в будь-який час доби перевіряти роботу приладів обліку газу і правильність застосування відповідних коефіцієнтів при підрахунках витрат газу в присутності представника відповідача, а також вимагати метрологічної експертизи цих приладів органами Держстандарту України.

Відповідно до п.4.7 договору при відсутності електронних обчислювачів, електронних коректорів, контрольно-вимірювальних приладів обліку газу, їх несправності, знаходженні у ремонті або держперевірці, при визнанні показників приладів недійсними, при порушенні Замовником цілісності пломб приладів та на байпасних лініях, згідно з умовами Договору, кількість протранспортованого газу визначається виходячи з потужності неопломбованого газоспоживаючого обладнання з розрахунку їх цілодобової роботи. Перерахування витрат газу проводиться за період, починаючи з дня попередньої контрольної перевірки представником Позивача.

Господарськими судами встановлено, що 14 грудня 2005 року комісією в складі представників ВАТ “Сумигаз “НАК “Нафтогаз України”, Державної інспекції з енергозбереження та представника Держспоживстандарту України, в присутності керівника ТОВ “Тепловодпостач” проведено перевірку стану обліку споживання природного газу відповідачем.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки стану обліку споживання природного газу від 14 грудня 2005 року, у висновку до якого зазначено, що покази вузла обліку природного газу відповідача визнано недійсними та на підставі п.4.7 договору № 7/Т-2004 необхідно перерахувати витрати природного газу виходячи з номінальної потужності неопломбованого газоспоживаючого обладнання відповідача з розрахунку їх цілодобової роботи за період з дня попередньої контрольної перевірки.

На підставі п.4.7 договору № 7/Т-2004 від 12 грудня 2003 року відповідачу за період з 16 листопада  2005 року по 14 грудень 2005 року перераховано витрати природного газу та донараховано 348 046 куб. м.

Листом від 03 березня 2006 року № 331 відповідачу направлені для підписання примірники акту від 03 березня 2006 року передачі-приймання донарахованих обсягів протранспортованого природного газу та надано 4 дні на їх розгляд, підписання і повернення.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги на підставі пунктів 4.7 та 4.8 договору №7Т-2004від 12 грудня 2003 року.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з судовими рішеннями у даній справі з таких підстав.

Судами не прийнято до уваги, що в даному випадку сторони уклали договір про надання послуг з транспортування природного газу і не проаналізували його з огляду на положення Глави 63 Цивільного кодексу України.

Судами не вивчено належним чином в повній редакції п.4.8 договору №7Т-2004від 12 грудня 2003 року.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права (спонукання до вчинення дій, саме про зобов`язання відповідача підписати акт приймання- передачі донарахованих обсягів протранспортованого природного газу) є необґрунтованим, оскільки він не кореспондується з нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Можливі способи захисту права позивачем, що передбачені статтями 16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України, є вичерпними і в даному випадку позивачем не реалізованими.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що господарськими судами першої та апеляційної інстанціями не було досліджено та враховано належним чином вищенаведене, тому судові акти у даній справі не можна вважати правомірними.

Судом касаційної інстанції за результатами розгляду касаційних скарг встановлено, що прийняті господарськими судами оскаржувані судові рішення не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, тому вказані рішення не відповідають положенням ст. 43 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України  переглядаючи  у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції скасовує рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду, і передає справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду слід врахувати вищенаведене, дослідити належним чином згідно законодавства укладений сторонами договір про надання послуг з транспортування природного газу, вивчити питання можливості і необхідності проведення судової  експертизи у даній справі, всебічно, повно і об’єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи та у відповідності до закону вирішити спір.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скарги ТОВ “Тепловодпостач” задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2006 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2006 у справі № 3/208-06 скасувати.

Справу № 3/208-06 передати на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Головуючий суддя                                                            В. Карабань

Судді:                                                                                С. Самусенко

В. Чабан