ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"10" серпня 2007 р.

справа № 20-11/308

За позовом Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до
Фонду комунального майна Севастопольської міської ради

про
спонукання до пролонгації договору оренди

Суддя   Дмитрієв
В.Є.

Представники:

від позивача                     не з`явився.

від відповідача
Сарахман С.О., довіреність б/н від 27.03.2007

СУТЬ СПОРУ:

Позивач   звернувся до суду з позовом до
відповідача  про продовження договору оренди.

Представник  позивача в останнє судове засідання не
з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений
своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, на
задоволенні позовних вимог наполягає, позовні вимоги обґрунтовує неправомірними
діями відповідача щодо відмови від продовження строку дії Договору.

Представник відповідача у відзиві
на позов  позовні вимоги не визнає,
вважає Договір оренди нікчемним у зв`язку з тим, що Договір оренди, який
укладений більш ніж на один рік підлягає нотаріальному засвідченню.

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику
відповідача   були роз'яснені  його права та обов'язки.

Розглянувши
матеріали  справи, дослідивши надані
докази, заслухавши пояснення сторін,
суд,  встановив:

31.05.2005 між Фізичною особою
-підприємцем  ОСОБА_1та  Управлінням з питань комунальної  власності
СМДА (правонаступником якого являється Фонд комунального майна
Севастопольської міської ради) було укладено Договір оренди комунального
нерухомого майна № 215-05 -вбудованих не житлових приміщень, які розташовані за
адресою м. Севастополь, вул. Фадєєва,23-Б в підвалі п'ятиповерхового житлового
будинку, загальною площею 46,1 кв.м. в тому числі нежитлового приміщення 35, 9
кв.м. навісу -4 кв.м., крильце -  6,2
кв.м.

Відповідно до п. 7.1 Договір діє до
09.02.2007.

Відповідно до п. 2 ст. 793  Цивільного кодексу  України
(в редакції, яка діяла на момент вчинення правочину) Договір найму будівлі
або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше
підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 794 Цивільного
кодексу  України  (в редакції, яка діяла на момент вчинення
провачину) Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої
частини), укладений на строк не менше одного року, підлягає державній
реєстрації.

Договір укладений строком  більш ніж на два роки.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 209
Цивільного кодексу  України правочин,
який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення
правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до
закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на
документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Відповідно до п. 1 ст. 210
Цивільного кодексу  України правочин
підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Договір нотаріально не посвідчений,
державну реєстрацію не пройшов, чим було порушено вимоги п. 2 ст. 793,  ст. 794
Цивільного кодексу  України  (в редакції, яка діяла на момент вчинення
провачину).

Відповідно до ч. 2 ст. 215
Цивільного кодексу  України недійсним є
правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У
цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, відповідно до
викладеного, суд дійшов висновку, що у зв`язку з тим, що Договір повинен був
бути нотаріально посвідчений, але
сторони вимог   п. 2 ст. 793  Цивільного кодексу  України
не виконали,  цей правочин є
нікчемним, а тому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог щодо спонукання до
пролонгації договору оренди.

Отже, неможливо визнати продовженим
договір, який є нікчемним та відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу
України не створює юридичних наслідків.

Посилання позивача на ч. 2 ст. 5
Цивільного кодексу України, відповідно до якої акт цивільного законодавства не
має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи, судом не приймаються до уваги у зв`язку з тим,
що нікчемність правочину не являється формою цивільної відповідальності особи.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суд покладає на позивача витрати по сплаті
державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Керуючись статтями 49, 78, 82-85,
116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И
В:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя
В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84
Господарського

процесуального кодексу України і
підписано   15.08.2007

РОЗСИЛКА:

Фізична особа -підприємець  ОСОБА_1
- АДРЕСА_1

Фонд комунального майна Севастопольської міської ради -99011
м. Севастополь, вул. Луначарського, 5