ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.07 р.                                                                               Справа № 36/135

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Будко Н.В.

при секретарі судового засідання Крючковой К.В.

розглянувши матеріали справи за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Харцизьких електричних мереж м.Харцизьк

до відповідача Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” Виробнича одиниця „Шахтарськтепломережа” м.Шахтарськ

про стягнення 405 531грн. 65коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача:  Дейнека Т.І. по дов.;

від відповідача: Антофій М.О. по дов.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” в особі Харцизьких електричних мереж м.Харцизьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” Виробнича одиниця „Шахтарськтепломережа” м.Шахтарськ, про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 405 358грн. 98коп. та пені в сумі 173грн. 67коп.

У ході розгляду спору позивач згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України уточнив позовні вимоги в частині періоду утворення боргу: за січень, лютий, березень, квітень, листопад та грудень 2006р.

Суд розглядає вимоги позивача з урахуванням уточнення.

В обґрунтування вимог посилається на договір №17 від 25.02.04р., рахунки, акти приймання-передачі, акт звірки взаєморозрахунків.

Відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі основного боргу 405 358грн. 98коп. В іншій частині позов не визнає, просить суд розстрочити виконання рішення строком на 12 місяців.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази судом ВСТАНОВЛЕНО:

25.02.04р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №17 про постачання електричної енергії.

Відповідно до п.1.1 договору позивач зобов’язався постачати електричну енергію, а відповідач користуватись та оплачувати вартість електроенергії за умовами цього договору.

Взяті на себе договірні зобов”язання позивач виконав, що підтверджено актами приймання-передачі електроенергії за січень 2006р., лютий 2006р., березень 2006р., квітень 2006р.,  листопад 2006р., грудень 2006р.

Для оплати спожитої електроенергії позивач виставив відповідачу рахунки №17 від 18.01.06р. на суму 155073,80грн., №17 від 18.02.06р. на суму 164312,64грн., №17 від 16.03.06р. на суму 148 810,44грн., №17 від 30.05.06р. на суму 12809,36грн., №17 від 01.12.06р. на суму 174 139,13грн., №17 від 26.12.06р. на суму 136963,39грн., №17/4 від 01.05.06р. на суму 22585,51грн.

Однак, взяті на себе зобов’язання щодо оплати заборгованості відповідач належним чином не виконував, у зв’язку з чим за ним виникла заборгованість по оплати спожитої активної енергії в сумі 405 358грн. 98коп.

Доказів оплати заборгованості в сумі 405 358грн. 98коп. відповідач суду не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось невиконаним, що є порушенням вимог статей  525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, договором №17 від 25.02.04р., рахунками,  актами приймання-передачі, актом звірки взаєморозрахунків, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 405 358грн. 98коп. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п.4.2.1 договору позивач нарахував пеню в сумі 173,67грн. за період з 02.02.06р. по 10.05.07р.

Однак у задоволенні цих вимог суд позивачу відмовляє  з таких підстав.

Згідно ст. 223 Господарського кодексу України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлені цим Кодексом.

Стаття 256 Цивільного кодексу України містить тлумачення терміну позовної давності як строку, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як вбачається з ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Тобто виходячи з викладеного, позивач повинен звернутися до суду з позовом про стягнення неустойки (штрафу, пені) у строк 1 рік  після того, як він довідався або міг довідатися про порушення свого право або про особу, яка його порушила, при цьому за вимогами п.6 ст.232 Господарського кодексу України розрахувавши суму пені за період 6 місяців.

Однак позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 25.05.07р., тобто поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 258 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене господарський суд відмовляє позивачу у вимогах в частині стягнення пені  в сумі 173,67грн., у зв’язку з пропуском строку позовної давності.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочку виконання рішення, враховуючи тяжке фінансове становище, яке склалося на підприємстві боржника, суд вважає можливим згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України означену заяву відповідача задовольнити та надати розстрочку виконання рішення у відповідності з графіком.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно  ст. ст. 509, 525, 526, 614  Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Харцизьких електричних мереж м.Харцизьк до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” Виробнича одиниця „Шахтарськтепломережа” м.Шахтарськ про стягнення 405 531грн. 65коп. з урахуванням уточнення.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” Виробнича одиниця „Шахтарськтепломережа” (86200, Донецька область, м.Шахтарськ, р/р5742 в АК ПІБ м.Шахтарськ, МФО 334613) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Харцизьких електричних мереж (86700, м.Харцизьк, вул. Адамця, 58, р/р92 в ОПЕРВ філії Донецького обласного управління ВАТ Ощадбанк, МФО 335106_ заборгованість в сумі 405 358грн. 98коп.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” Виробнича одиниця „Шахтарськтепломережа” (86200, Донецька область, м.Шахтарськ, р/р5742 в АК ПІБ м.Шахтарськ, МФО 334613) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Харцизьких електричних мереж (86700, м.Харцизьк, вул. Адамця, 58, р/р5311 у Відділенні Промінвестбанку України м.Харцизьк, МФО 334345) держмито в сумі 4 053грн. 59коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117грн. 94коп.

Розстрочити виконання рішення у відповідності з графіком:

-липень 2007р. – 33779,92грн.

-серпень 2007р. – 33779,92грн.

-вересень 2007р. – 33779,92грн.

-жовтень 2007р. – 33779,92грн.

-листопад 2007р. – 33779,92грн.

-грудень 2007р. – 33779,92грн.

-січень 2008р. – 33779,92грн.

-лютий  2008р. – 33779,92грн.

-березень 2008р. – 33779,92грн.

-квітень 2008р. – 33779,92грн.

-травень 2008р. – 33779,92грн.

-червень 2008р. – 37951,45грн.

Видати накази.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя