ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2007 р.                                                 Справа №  9/410/07

м. Миколаїв

За позовом: Акціонерне товариство відкритого типу “Гілея”, 55204, Миколаївська обл., м. Первомайськ, Бульвар Миру, 4

до  відповідача: Приватне підприємство «Сирове» (Миколаївська обл., Врадіївський район, с. Сирове, вул. Леніна)

Суддя Філінюк І. Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Кузнєцов І.Є. –дор. № 3457 від 14.02.2006р.

від відповідача: Аписарев С. А., дор від 09.07.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.07.2007р., позивач просить суд стягнути з відповідача 2378998,82 грн. пені за недопоставку цукрових буряків за договором № 230/св від 07.04.2006р.

Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

За згодою сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи,  суд –

В с т а н о в и в:

07.04.2006р. між сторонами було укладено договір № 230/СВ на вирощування та постачання цукрових буряків, за умовами якого сторони зобов’язались на основі співробітництва, спільної трудової участі та організації, шляхом використання власного майна, устаткування, фінансових, людських ресурсів, матеріалів, сировини тощо, діяти для досягнення спільної мети, а саме: забезпечення стабільно високого продуктивного виробництва цукрових буряків та досягнення максимально можливих прибутків. Крім того, відповідач (виробник) зобов’язався передати позивачу  цукровий буряк, а позивач, в свою чергу, зобов’язався прийняти товар та оплатити його вартість на умовах передбачених договором.

Згідно до п.п. 2.4. 31 договору, відповідач зобов'язувався в строк до 25жовтня 2006р.  передати у власність Позивача цукрового буряку в кількості 1500 т. за ціною 230 грн. за одну тонну при базисній цукристості 16 %.

Відповідач частково виконав прийняті на себе зобов’язання, поставивши  цукрових буряків в кількості 357,075 тонни за накладною № 283 від 01.11.2006 р.

Відповідно до п.3.2 Договору, у разі відхилення рівня цукристості товару від базисного, визначена сторонами ціна корегується у відповідності до коефіцієнтів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 02.06.2000р.

Враховуючи наявність відхилення рівня цукристості переданого відповідачем буряку від базисного, сторонами було визначено його вартість у сумі 72062,63 грн., що зазначено в накладній № 868 від 01.11.2006р.

Сторони умовами пункту 4.3 договору визначили, що у разі  порушення умов передбачених п.2.4 договору, виробник незалежно від наявності вини (умислу або необережності), сплачує заводу пеню у розмірі п’яти відсотків від вартості недопоставленого товару за кожний день прострочки.

Стаття 230 ГК України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання.

Суд вважає доведеним факт неналежного виконання відповідачем умов договору.

На підставі п. 4.4 договору, позивачем нарахована пеня за неналежне виконання умов договору в частині недопоставки товару, за період з 25.10.2006р. по 26.04.2007р., виходячи з вартості непоставленого  товару –1142,925 тон на суму 262872,75 грн., розмір пені складає 2378998,82 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення по справі судом взято до уваги, що невиконання умов договору з боку відповідача завдало збитків позивачу по справі, оскільки останній не здійснив переробку  продукції, яку мав поставити відповідач, а відповідно і не отримав плануємого доходу.

Крім того, позивач та відповідач є переробниками сільськогосподарської продукції, економічні інтереси яких повинні бути враховані в повному обсязі, як учасників договору, так і учасників господарських відносин на ринку готової продукції, тобто з урахування залежності позивача від виконання сільгоспвиробником умов договору, оскільки невиконання умов договору останнім зводить нанівець економічну діяльність заводу, що в подальшому, неминуче зачіпає інтереси споживачів готової продукції.

Однак, враховуючи, що відповідач є сільгоспвиробником, основним видом діяльності якого є вирощування сільськогосподарської продукції, приймаючи до уваги державну направленість на підтримку вітчизняних сільгоспвиробників, суд, керуючись п.3 ст.83 ГПК України,  вважає за можливе зменшити розмір стягуваної з відповідача пені до 800000,0 грн.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача стосовно неукладеності договору, оскілки обставини його підписання, на які посилається відповідач, не доведені належними доказами.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.44,49,82,83, 84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «Сирове»(56310, Миколаївська обл., Врадіївський район, с. Сирове, вул. Леніна, , п/р 7550 в МФ «Приватбанку»,  МФО 326610, Код ЕДРПОУ 33282052) на користь Акціонерного товариства відкритого типу “Гілея”, (55204, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Бульвар Миру, 4, р/р 0233 в ТОВ “Укрпромбанк” м.Київ, МФО 321228, ) –800000 грн. пені за недопоставку цукрового буряку, 23789,99 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя                                                        I.Г.Фiлiнюк