донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

19.06.2007 р.                                                                            справа №25/38

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Акулової  Н.В. , Діброви  Г.І.

за участю представників сторін:

від позивача:
Долгов С.В. дов. № Н-01/233 від 01.02.2005р.,

від відповідача:
Лисенко О.В. дов. № юр-01 від 02.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
03.04.2007 року

по справі
№ 25/38 (суддя Бойко І.А.)

за позовом
Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Узлівська" м. Горлівка Донецької області

про
стягнення збору за зберігання вантажу в розмірі 2717грн. 76коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство “Донецька залізниця” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Центральна збагачувальна фабрика “Узлівська” м.Горлівка Донецької області 2717грн.76коп., нарахованого збору за зберігання вантажу.

Господарський суд Донецької області рішенням від 03.04.2007р. по справі № 25/38 відмовив Державному підприємству „Донецька залізниця” у задоволенні позовних вимог про стягнення з ТОВ “Центральна збагачувальна фабрика “Узлівська” збору за зберігання вантажу у сумі 2717грн.76коп.

Господарський суд відмовляючи позивачу у задоволенні позову визнав, що позивач безпідставно нарахував відповідачу збір за зберігання вагонів з вантажем у зв’язку з їх затримкою на коліях станції Трудова в очікуванні розвантажування з причин митного оформлення документів та в очікуванні звільнення фронту вивантаження.

Господарський суд визнав неправильними дії залізниці по нарахуванню збору за зберігання вантажів в вагонах з моменту затримки.

Державне підприємство “Донецька залізниця”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2007р. у справі            № 25/38 скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю.

Заявник скарги вважає, що господарським судом при винесенні рішення неправильно застосовані норми матеріального права –ст.ст.3, 10 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст.ст.46, 62 Статуту залізниць України, п.п.5, 8 Правил зберігання вантажів, а також норми процесуального права –ст.43 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до неправильного вирішення спору.

Заявник скарги вважає помилковим висновок господарського суду про відрахування початку часу затримки з моменту закінчення митного контролю, тому як господарський суд при прийняття рішення не прийняв до уваги те, що, на його думку, обов’язок по проведенню митних процедур покладено на відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Центральна збагачувальна фабрика “Узлівська” м.Горлівка Донецької області просить рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2007р. у справі №25/38 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України  у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надані договір про подачу та забирання вагонів на залізничну під’їзну колію, що належить залізниці при ст.Трудова Донецької залізниці №1/19 від 23.09.2002р., договір про організацію перевезень вантажів  і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 26005 від 29.11.2005р., накопичувальна картка №1208374, акти загальної форми від 10.08.2006р. № 2434 та від 12.08.2006р. № 2463, пам’ятка про користування вагонами №2946, схема колійного розвитку станції Трудова, лист відповідача від 10.08.2006р., лист №69/12 від 13.12.2005р. станції Микитівка, копія витягу з книги 6 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження, акти звірки по накопичувальній картці №1208374 від 11.08.2006р. ст. Трудова, претензія          № 210/350 від 12.09.2006р., розрахунок суми збору за зберігання вантажу, копія розпорядження Укрзалізниці №  00050/ЦМ від 05.04.2005р. про застосування коефіцієнтів.

Дослідивши надані документи, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

На станцію Трудова 09.08.2006р. о 14год.15хв. на адресу ТОВ “ЦЗФ “Узлівська” поїздом № 5974 прибули 9 вагонів з вантажем, про що залізницею 09.08.2006р. о 14год.25хв. вантажоодержувачу –ТОВ “ЦЗФ “Узлівська” було направлено повідомлення.

Вагони з вантажем знаходились в очікуванні розвантаження до 02год.00хв. 11.08.2006р.

Станцією призначення Трудова Донецької залізниці 10.08.2006р. складено акт загальної форми № 2434 про затримку вагонів у зв’язку з проведенням митних операцій та неможливості подачі вагонів під вивантаження через зайнятість фронтів вивантаження з 19:00год. 10.08.2006р. по 02:00год. 11.08.2006р.

Акт загальної форми підписано представниками сторін.

Позивач, вважая, що затримка видачі вагонів сталася з вини відповідача, нарахував збір за зберігання вантажу понад термін безкоштовного зберігання з 11.08.2006р. у сумі 2717грн. 00коп. та пред’явив відповідачу накопичувальну картку № 1208374 для підписання.

Оскільки відповідач відмовився від підписання даної картки по підтвердженню нарахування збору в сумі 2664грн.80коп. (з ПДВ 2717грн.76коп.), позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення нарахованого збору за зберігання вантажів в сумі 2717грн.76коп. у примусовому порядку.

Згідно з вимогами ст.46 Статуту залізниць України одержувач зобов’язаний прийняти і вивезти за станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів встановлюється Правилами зберігання вантажів. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ї години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів передбачено якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту залізниць України з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом.

Відповідно до п.4 Правил зберігання вантажів термін граничного зберігання починається з моменту подачі вагону під вивантаження засобами одержувача.

Пунктом 8 даних Правил передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання, якій обчислюється з моменту їх затримки.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України та п.3 Правил складання актів, складений станцією Трудова Донецької залізниці акт загальної форми № 2434 від 10.08.2006р. є документом, якій засвідчив обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу і може бути підставою для матеріальної відповідальності.

Даним актом засвідчено час затримки вагонів, пов’язаної з митним оформленням вантажу з 16год.25хв. 09.08.2006р. по 19год.00хв. 10.08.2006р.

Як вбачається з Книги 3 видачі документів клієнту для надання до митниці, станції Трудова Донецької залізниці, форми ГУ-48а, після митного оформлення перевізні документи були видані вантажоодержувачу о 19год.00хв. 10.08.2006р.

Відповідно статті 1 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Статтею 43 Митного кодексу України встановлено, що у разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Тривалість перебування товарів і транспортних засобів під митним контролем на території зони митного контролю у пункті пропуску на митному кордоні України встановлюється відповідно до технологічної схеми пропуску через митний кордон осіб, товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ст.140 Митного кодексу України порядок та строки проведення митного контролю на залізничному транспорті визначаються спільними технологічними схемами, які затверджуються начальниками залізничних станцій, керівниками митних органів та органів охорони державного кордону України.

З метою узгодження дій посадових осіб митних органів і залізниць України, визначення їх прав, функціональних обов'язків і відповідальності під час проведення ними операцій із контролю і оформлення вантажів, що переміщуються через митний кордон України залізничними вантажними поїздами Державною митною службою України та Міністерством транспорту України розроблено Порядок взаємодії митниць і залізниць України при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів у вантажних залізничних поїздах (далі —Порядок), затверджений наказом Державної митної служби України та Міністерства транспорту України від 30.03.2001р. № 231/174 (зі змінами від 28.05.2004 р. № 399/442).

Відповідно до п.2.3 Порядку залізниці зобов'язані доставити в митний орган, у зоні діяльності якого розташовано станцію призначення, товари (вантажі) без будь-яких змін упаковки або стану з непошкодженим митним забезпеченням, запірно-пломбу вальним пристроєм або пломбами, а також документи контролю за доставкою, супровідні й перевізні документи на ці товари (вантажі).

Відповідно до п. 2.4 Порядку залізниці здійснюють перевезення товарів (вантажів) між митними органами як митні перевізники та гарантують обов'язкову доставку в митницю призначення товарів (вантажів), що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3.10 Порядку визначено, що транспортні засоби з товаром (вантажем), що прибули на станцію призначення й перебувають під митним контролем, розміщуються на цій станції та перебувають під охороною залізниці. Про прибуття товару (вантажу) посадова особа станції призначення повідомляє митницю призначення та вантажоодержувача. За відсутності на станції призначення такого підрозділу митниці митниця призначення та залізнична станція погоджують окремий порядок повідомлення й передання документів залежно від місцевих умов, який відображається в Технологічному процесі роботи станції.

Відповідно до п.3.13 Порядку після проведення митного оформлення товарів (вантажів) перевізні документи з відповідними відмітками, підписом і відбитками особистої номерної печатки посадової особи митниці призначення повертаються на станцію призначення та служать підставою для видачі товарів (вантажів) вантажоодержувачу.

Пунктом 3.12 даного Порядку встановлено, що видача вантажів до закінчення митного оформлення забороняється.

Обов’язками відповідача на протязі процесу митного оформлення є отримання супровідних й перевізних документів на товари (вантажі) від залізниці та надання їх до відділу КДВ ДРМ та повернення їх залізниці після митного оформлення, що підтверджують п.п.2.2, 2.5 Порядку взаємодії Донбаської регіональної митниці і Краснолиманської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці, яка знаходиться у зоні діяльності  Донбаської регіональної митниці, при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів у вантажних залізничних поїздах, затвердженого наказом Донбаської регіональної митниці і Краснолиманської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці від 04.08.2004 № 467/129.

Повернення вантажоодержувачем після митного оформлення перевізних документів є підставою для видачі вантажів.

Згідно п.п.2.1, 2.1.1 Порядку взаємодії Донбаської регіональної митниці і Краснолиманської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці транспортні засоби з товаром, що прибули на станцію призначення й перебувають під митним контролем, розміщуються на цій станції та перебувають під охороною залізниці у місцях загального користування.  Подача таких транспортних засобів з товарами без проставляння на перевізних документах підпису та відбитків особистої номерної печатки посадової особи митниці призначення допускається за зверненням вантажоодержувача.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Центральна збагачувальна фабрика “Узлівська” м.Горлівка Донецької області не зверталося до залізниці з проханням про подачу транспортних засобів з товарами.

Відповідно п.2.6 Порядку взаємодії Донбаської регіональної митниці і Краснолиманської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці забороняється видача вантажів, що прибули на станцію й перебувають під митним контролем, з місць загального користування до закінчення митного оформлення.

Відповідно частини 3 статті 23 Статуту залізниць України у разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Виходячи з наведеного слід визнати, що спірні вагони повинні були бути видані одержувачу після проведення митного контролю, тобто часом зарахування вагонів в користування відповідачу слід визнати 19год.00хв. 10.08.2006р.

Таким чином, висновок господарського суду про те, що термін безоплатного зберігання вантажів розпочинається з 19год.00хв 10.08.2006р. є правильним.

Оскільки спірні вагони подані під вивантаження о 02год.00хв. 11.08.2006р., господарський суд дійшов до правильного висновку про прийняття вагонів в межах строку безоплатного зберігання вагонів на станції, позовні вимоги визнав необґрунтованими та залишив позов про стягнення збору за зберігання вантажів у вагонах у сумі 2717грн.76коп. таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2007р. по справі № 25/38 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає вимогам діючого законодавства, тому підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга –залишенню без задоволення.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційною скаргою Державного підприємства “Донецька залізниця” підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2007р. по справі № 25/38 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2007р. по справі № 25/38 залишити без змін.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Н.В.  Акулова

Г.І.  Діброва

Надруковано 5 прим.:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 – у  справу

4 –ДАГС

5 –ГСДО