ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" червня 2007 р.
Справа № 6/554/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого                                Андрєєвої Е.І.

Суддів:                                        Журавльова О.О.

Ліпчанської Н.В.

При секретарі                               Бритавській Ю.С.,

за участю представників сторін:

від позивача –Котової Ю.Ю.,

від відповідача –Козлова В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПБП „Синтез”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 01.02.2007р.

по справі № 6/554/07

за позовом ТОВ „Санта - Марія”

до ПБП „Синтез”

про стягнення 96 208,04 грн.

Розпорядженням Першого заступника голови Одеського апеляційного господарського суду № 54 від 13.06.2007р. у даній справі замінено суддю Мацюру П.Ф. на суддю Журавльова О.О.

Суд встановив:

У листопаді 2006р. до господарського суду Миколаївської області звернулось ТОВ „Санта - Марія” з позовом про стягнення з ПБП „Синтез” 96 208,04 грн., з яких 50 000 грн. –основний борг, 33 301,37 грн. –сума нарахованих відсотків за користування кредитом, 12 906,67 грн. –інфляційні витрати.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 01.02.2007р. позов задоволено. Стягнуто з  ПБП „Синтез” на користь позивача  96 208,04 грн. та судові витрати: 962,08 грн. держмита та 118 грн. за ІТЗ судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду, його оскаржило в апеляційному порядку ПБП „Синтез”. Просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити, пославшись на неповне з’ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно матеріалам справи та, що встановлено місцевим судом, 11.12.2002р. між АТ „Український інноваційний банк” (Банк) та ПБП „Синтез” (Позичальник) був укладений кредитний договір № 221206.

Відповідно до умов договору  Банк надав в користування Позичальнику короткостроковий кредит у вигляді кредитної лінії з одномоментною заборгованістю на кредитному рахунку у сумі, що не перевищує 50 000 грн.

Строк надання кредиту сторони визначили з 11.12.2002р. по 10.12.2003р. включно, а строк дії самого договору –до повного виконання зобов’язань сторонами.

Пунктом 1.2 договору встановлена плата за користування кредитом за ставкою 26 % річних.

09.04.2004р. між АТ „Український інноваційний банк” та ТОВ „Санта - Марія” був укладений договір уступки права вимоги, за умовами якого до ТОВ „Санта - Марія” (Нового кредитора) перейшли права АТ „Український інноваційний банк” (Первісного кредитора) за кредитним договором  № 221206 від 11.12.2002р., укладеним між АТ „Український інноваційний банк” та ПБП „Синтез”.

Пославшись на невиконання ПБП „Синтез” умов кредитного договору, ТОВ „Санта - Марія” на підставі договору уступки права вимоги звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ПБП „Синтез” 50 000 грн. основного боргу, 33 301,37 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом та 12 906,67 грн. інфляційних витрат.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд послався на те, що матеріалами справи встановлено не виконання відповідачем умов кредитного договору, а тому стягнув з нього як основну суму боргу та нараховані проценти, так і, на підставі ст. ч.2 ст. 625 ЦК України, інфляційні витрати, пов’язані з затриманням платежу.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками місцевого суду щодо стягнення основного боргу у розмірі 50 000 грн., не може погодитись з додатковими нарахуваннями до стягнення.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчить п. 1 договору уступки права вимоги від 09.04.2004р., до Нового кредитора, тобто,  ТОВ „Санта - Марія”, перейшли права Первісного кредитора (АТ „Український інноваційний банк”), а саме, право вимоги погашення суми наданого Первісним кредитором кредиту боржнику у розмірі 50 000 грн.

Тобто, ТОВ „Санта - Марія” має право вимагати у ПБП „Синтез” лише саму суму наданого кредиту без нарахованих відсотків за користування кредитом та інфляційних витрат.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що суд дійшов помилкового висновку, задовольняючи позов щодо стягнення суми нарахованих відсотків за користування кредитом та інфляційних витрат. Тому в зазначеній частині рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким в цій частині позову відмовляється.

Що ж стосується стягнення основного боргу у сумі 50 000 грн., то рішення суду в зазначеній частині обґрунтовано.

На підставі викладеного рішення суду підлягає частковому скасуванню, а в зв’язку з цим судова колегія змінює розмір стягнення державного мита до 500 грн. та розмір стягнення за ІТЗ судового процесу до 61,32 грн.

Оскаржуючи рішення, відповідач послався на те, що на виконання кредитного договору № 221206 від 11.12.2002р. та договору уступки права вимоги від 09.04.2004р. за накладними № 301 від 04.03.2005р. та № б/н від 06.05.2006р. ним було передано позивачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 32 880 грн. Тобто, борг за даними договорами становить лише 17 120 грн.

Колегія суддів дослідивши дані копії накладних, зазначає, що вони не підтверджують часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань саме за вищезазначеними договорами, так як у їх змісті підставою передачі даних товарно-матеріальних цінностей визначено договір без зазначення номеру та дати.

Крім того, скаржник, пославшись на графік погашення заборгованості, зазначений у п.2.3. кредитного договору № 221206 від 11.12.2002р., вважає, що строк позовної давності за вимогами про стягнення першої частини платежу у розмірі 10 000 грн. сплинув 10.11.2006р., так як позивач звернувся з позовом 17.11.2006р.

Оскільки, колегія відмовила у позові в частині стягнення додаткових нарахувань, так як  ТОВ „Санта - Марія” в цій частині не є належним позивачем, тому довід скаржника відносно строків звернення до суду в зазначеній частині залишається без обговорення.

Керуючись  ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального Кодексу України,  суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПБП „Синтез” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 01.02.2007р. у справі № 6/554/06 частково скасувати –в частині стягнення індексу інфляції та 26% річних і в зазначеній частині позову відмовити.

Змінити рішення в частині розміру стягнення витрат по оплаті державного мита до 500 грн. та за ІТЗ судового процесу до 61,32 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом одного місяця у касаційному порядку.

Головуючий                                                                      Е.І. Андрєєва

Судді:                                                                                О.О. Журавльов

Н.В. Ліпчанська