ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 46/603-06

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.
Коробенко Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-АГРО"

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2007 року

по справі
№ 46/603-06 Господарського суду Харківської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-АГРО"

До
Закритого акціонерного товариства "Красноградський м'ясокомбінат"

Про
стягнення суми

за участю представників:

від позивача:
Уставицька В. М. –дов. від 18.09.06

від відповідача:
Не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.06.2007 року касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-АГРО" була прийнята до провадження, її розгляд призначений на 24.07.2007 року.

У зв’язку з перебуванням судді Фролової Г.М. у відпустці, розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 24.07.2007 року для розгляду справи № 46/603-06 в касаційному порядку утворена колегія суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О. В., судді Полянський А. Г., Коробенко Г. П.

Відводів зазначеному складу колегії суддів не заявлено.

Представник відповідача в судове засідання 24.07.2007 року не з’явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений заздалегідь належним чином.

Оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 08.06.2007 року явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від них не витребувалися, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України.

За згодою представника позивача в судовому засіданні 24.07.2007 року було оголошено вступну і резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Красноградський м'ясокомбінат" про стягнення 28837,5 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу худоби від 18.10.2006 року, 145,25 грн. 3% річних, 627,08 грн. інфляційних втрат, 8967,5 грн. дотації, 5500 грн. збитків, понесених у зв'язку з оплатою юридичних послуг.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.02.2007 року по справі № 46/603-06 (суддя Ільїн О. В.) позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з відповідача Закритого акціонерного товариства "Красноградський м'ясокомбінат" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-АГРО" 28837,5 грн. основної заборгованості, 145,25 грн. 3% річних, суму інфляційних втрат в розмірі 627,08 грн. за договором купівлі-продажу худоби б/н від 18.10.2006 року, 385,77 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Також з відповідача на користь позивача на його дотаційний рахунок стягнуто 8967,5 грн. дотації. В решті позову позивачу відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2007 року по справі № 46/603-06 (головуючий суддя Могилєвкін Ю. О., судді Пушай В. І., Плужник О. В.) апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства "Красноградський м'ясокомбінат" задоволена частково, рішення Господарського суду Харківської області від 15.02.2007 року по справі № 46/603-06 змінено, в частині стягнення дотації у сумі 8967,5 грн. рішення місцевого суду скасовано та в цій частині в позові відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Стягнуто з позивача на користь відповідача 51 грн. держмита за розгляд апеляційної скарги.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Омбілік-АГРО" не погодився з постановою апеляційного господарського суду в частині відмови в позові про стягнення 8967,5 грн. дотації, вважає, що в цій частині суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, а тому звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення місцевого суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги, викладені в касаційній скарзі.

Відзив на касаційну скаргу Вищому господарському суду України не наданий, що не перешкоджає її розгляду за наявними матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 1112 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, між сторонами 18.10.2006 року був укладений договір купівлі-продажу, за яким позивач (в договорі –Товаровиробник) зобов'язувався поставити відповідачу (в договорі –Заготівельник) худобу.

Судами встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю належним чином, поставивши худобу на суму 44837,5 грн.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті виконав частково на суму 16000 грн. Зазначене стало підставою для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 28837,5 грн., 3% річних в сумі 145,25 грн. та 627,08 грн. інфляційних витрат. В цій частині прийняте рішення до суду касаційної інстанції не оскаржувалося.

Також суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на дотаційний рахунок позивача 8967,5 грн. дотації сільгосптоваровиробникам за реалізовані позивачем м'ясо в живій вазі з посиланням на п. 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" та Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999 року № 805.

Апеляційний господарський суд не погодився з місцевим судом в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача дотацій. В цій частині апеляційною інстанцією рішення місцевого суду змінено, в позові відмовлено. Мотивуючи відмову в позові в цій частині, суд апеляційної інстанції зазначив, що договором між сторонами зобов'язання відповідача виплачувати дотацію, а також сума дотації визначена не була.

Позивачем оскаржується постанова апеляційної інстанції тільки в частині відмови в позові про стягнення дотації.

Відповідно до приписів ст. 108 ГПК України Вищий господарський суд України переглядає рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду за касаційною скаргою (поданням).

Законом України "Про податок на додану вартість" (із змінами та доповненнями) передбачено, що до 1 січня 2008 року сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі. Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України (пункт 11.21 статті 11).

Об'єктом оподаткування податком на додану вартість в даному випадку є операція платника податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України (п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 цього ж Закону).

Відповідно до п. 7.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість.

З наведеного вбачається, що порядок нарахування та використання сум податку на додану вартість сільськогосподарськими товаровиробниками за поставлену переробним підприємствам худобу в живій вазі врегульований податковим законодавством, і в силу приписів ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему оподаткування" не може регулюватися інакше ніж законами України.

Зі змісту договору та документів, пов'язаних з його виконанням вбачається, що позивач діяв саме як сільськогосподарський товаровиробник, що було відомо відповідачу. Крім того, суд касаційної інстанції враховує, що відповідач є переробним підприємством і зазначена діяльність для нього є основною.

Виходячи з наведеного, суд касаційної інстанції вважає, що не зважаючи на відсутність в договорі узгодження порядку сплати позивачу дотації за поставлену худобу в живій вазі, в силу імперативних вимог законодавства відповідач повинен був перерахувати зазначену суму позивачу.

Висновок суду апеляційної інстанції грунтується на помилковому застосуванні норми матеріального права, що є підставою для скасуванню постанови апеляційної інстанції в цій частині.

Оскільки в касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову апеляційної інстанції повністю, але оскаржує тільки в частині, касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-АГРО" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2007 року по справі № 46/603-06 скасувати в частині відмови в позові про стягнення дотації в сумі 8967,5 грн.

В цій частині рішення Господарського суду Харківської області від 15.02.2007 року по справі № 46/603-06 залишити в силі.

В іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2007 року по справі № 46/603-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. П. Коробенко