ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

26.02.07 р.                                                                           Справа № 43/30

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. Зубченко

При секретарі судового засідання Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Української державної інноваційної компанії м. Київ

до відповідача: Виробничо-комерційного акціонерного товариства закритого типу “Металіст” м. Макіївка

про стягнення суми у розмірі 1 969 084,12 грн.

Представники сторін:

від позивача: Вишневський Д.В. за дов. № 1857 від 27.12.2006р.

від відповідача: Миргородський В.В. за дов. б/н від 07.04.2006р.

В судовому засіданні брали участь:

У судовому засіданні відповідно до приписів ст. 77 ГПК України, оголошувались перерви з 04.04.2006р. по 10.04.2006р., з 10.04.2006р. по 14.04.2006р., з 22.02.2007р. по 26.02.2007р.

Українська державна інноваційна компанія м. Київ, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Виробничо-комерційного акціонерного товариства закритого типу “Металіст” м. Макіївка, про стягнення боргу у розмірі 1 969 084,12 грн.

Заявою від 06.04.2006р. позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача основний борг у сумі 1 903 720,6 грн., пеню у сумі 40 769,21 грн., збитки від інфляції у сумі 18 157,07 грн. та 3% річних у сумі 6 437,24 грн., а всього 1 969 084,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на договір фінансового лізінгу№15-56/01/08/05 від 01.08.2005р., замовлення на обладнання, розрахунок лізингової плати, акт приймання - передачі обладнання, акт приймання-передачі технічної документації на обладнання, претензія від 17.11.2005р., власний розрахунок ціни позову.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався надати відповідачу, а відповідач прийняти в платне користування на умовах фінансового лізингу обладнання, придбане відповідачем на умовах “Замовлення на обладнання”, за умови сплати фінансових платежів протягом строку дії договору.

Відповідач проти позову заперечував, відповідно до наданого відзиву.

Ухвалою від 14.04.2006р. господарським судом Донецької області провадження по справі № 43/30 було зупинено у зв’язку з призначенням судово-технічної експертизи, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз м. Харків.

Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз у своєму листі №2127 від 06.05.2006р.  повідомив про неможливість проведення судово-технічної експертизи, у зв’язку з відсутністю спеціалістів.

Враховуючи викладене, справа була направлена до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз м. Київа.

Однак, справа №43/30 була повернута до господарського суду без виконання. У листі Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №14/5б-6000/л від 11.07.2006р.  повідомлялося про неможливість проведення судово-технічної експертизи, у зв’язку з відсутністю відповідних фахівців.

Ухвалою від 02.11.2006р. було вирішено направити справу №43/30 до Донецького інституту судових експертиз.

30.11.2006р. до господарського суду була повернута справа №43/30. Як вбачається із супровідного листа №1804 від 21.11.2006р. Донецький інститут судових експертиз не містить фахівців в області діагностики та дослідження трубозварювального обладнання.

Таким чином експертиза не проведена, у зв`язку з відсутністю фахівців в експертних установах, тому справа була повернута до господарського суду та відповідно до приписів ст.79 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження по справі.

15.02.2007р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява №11-233 від 10.02.2007р., відповідно до якої він просив припинити провадження по справі у зв`язку з тим, що сторони досягли згоди щодо визнання відповідачем суми боргу, яка включає в себе прострочену заборгованість за лізинговими платежами та штрафні санкції за прострочення сплати, шляхом укладення додаткової угоди №1 від 01.02.2007р., та вирішити питання щодо повернення з бюджету державного мита.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

Заборгованість відповідача станом на 01.02.2007р. складає 3 721 648,2 грн., що підтверджено актом звірки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем, підписаним обома сторонами за договором та завірений фірмовими печатками підприємств.

Одночасно, 01.02.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 від 01.02.2007р. до договору №15-56/01/08/05 від 01.08.2005р.

Як вбачається з тексту вказаної угоди (п.1), відповідач визнає прострочену заборгованість за лізинговими платежами за договором №15-56/01/08/05 від 01.08.2005р. в сумі 3 721 648,2 грн. та зобов`язується сплатити борг згідно з графіком розрахунків лізингової плати від 01.02.2007р.

Як встановлено судом сума позову у розмірі 1 969 084,12 грн. є складовою суми, яку визнає відповідач в акті звірки розрахунків від 01.02.2007р.

Таким чином, сторони дійшли згоди щодо позасудового вирішення господарського спору.

З огляду на наведене, у заяві від 15.02.2007р. та у судовому засідання позивач  відмовився від позову.

Вивчення  матеріалів  справи  дає підстави  стверджувати, що відмова позивача  від позовних вимог не суперечить  законодавству та не порушує права інших осіб, тому має бути прийнята  судом.

Позовна заява від 30.01.2006р. підписана головою правління Власенко С.М. Заява позивача від 15.02.2007р. про відмову від позову підписана головою правління Стеблинським М.

Відповідно до п. 7.12 Статуту Української державної інноваційної компанії голова правління Компанії здійснює поточне керівництво та призначається (звільняється) на посаду Кабінетом Міністрів України.

В матеріалах справи міститься  копія постанови Кабінету Міністрів України №1635 від 22.11.2006р. про призначення Стеблинського Миколи Михайловича головою правління Української державної інноваційної компанії.

Відповідно до вимог п.4 ст.80  Господарського процесуального кодексу України  провадження по справі підлягає припиненню при відмові позивача від позову та прийнятті цієї відмови господарським судом.

Наслідки відмови відповідно до ч.4 ст. 80 ГПК України сторонам роз’яснені.

Що стосується вимог позивача про повернення з бюджету державного мита, слід зазначити наступне.

Сплачене державне мито, відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.03.1993р. №7-93 “Про державне мито”,  підлягає поверненню частково або повністю у випадках:

1) внесення мита в більшому розмірі, ніж  передбачено  чинним законодавством;

2) повернення заяви (скарги) або відмови в її прийнятті, а також відмови державних  нотаріальних  контор або виконавчих комітетів міських, селищних і сільських Рад народних  депутатів  у вчиненні нотаріальних дій;

3) припинення провадження у справі або залишення  позову  без розгляду,  якщо  справа  не  підлягає  розглядові  в  суді  чи   в господарському  суді,  а  також  коли  позов  подано  недієздатною особою;

4) скасування у встановленому порядку рішення суду;

5) неприйняття  Кабінетом  Міністрів  України  у  встановлені строки  рішення  про  створення (реєстрацію) промислово-фінансової групи або зняття проекту створення промислово-фінансової  групи  з  розгляду   уповноваженою   особою   ініціаторів   створення   цієї промислово-фінансової  групи;

6) в інших випадках, передбачених законодавством України.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для повернення позивачу державного мита з державного бюджету України.

Виходячи з того, що сторони досягли згоди щодо суми боргу після подачі позовної заяви та порушення провадження по справі, судові витрати покладаються на відповідача, відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст.49, п.4 ст.80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження по справі №43/30 за  позовом Української державної інноваційної компанії м. Київ, до відповідача, Виробничо-комерційного акціонерного товариства закритого типу “Металіст” м. Макіївка, про стягнення суми у розмірі 1 969 084,12 грн.

.

Суддя                                                                      Зубченко І.В.

Вик. ПС Бойчук А.В.

Надрук. 3 прим.:

1-позивачу,

1-відповідачу,

1-у справу.

.