ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007 р.
№ 25/435

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Невдашенко Л.П.
Михайлюка М.В.
Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу
Закритого акціонерного товариства страхової компанії “ВУСО”

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2007 року

у справі
№ 25/435 господарського суду Донецької області

за позовом
Закритого акціонерного товариства страхової компанії “ВУСО”

до
Закритого акціонерного товариства “Горлівськтепломережа”

про
стягнення 2391,65 грн.

за участю представників сторін:

позивача
не з’явились,

відповідача
не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.02.2007 року у справі № 25/435 (суддя: Бойко І.А.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2007 р. (судді: Мирошниченко СВ., Колядко Т.М., Скакун О.А.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просив скасувати оскаржувану постанову і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що апеляційним господарським судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановив апеляційний господарський суд та вбачається з матеріалів справи, 17.10.2005 р. сталося залиття водою підвального приміщення за адресою: м. Горлівка Донецької обл., вул. Димитрова, 60 (приміщення ПП "Бар "Акваріум"). Комісією у складі представників КП "Надія", ПП Руденка А.В. та власника залитого приміщення 17.10.2005  р. було складено акт про залиття в якому вказано, що залиття приміщення сталось внаслідок витікання води центрального опалення в колодязі ЗАТ "Горлівськтепломережа" котельної №1, котельну № 1 повідомлено по телефону про витікання води в колодязі та про залиття ПП "Бар "Акваріум".

Приміщення ПП "Бар "Акваріум" було під страховим захистом позивача за договором страхування майна № 6382-30-10 від 12.08.2005 р. Позивач у зв’язку з настанням страхового випадку виплатив Чернявській І.В. 2391,65 грн. страхового відшкодування. З огляду на викладене, позивач у порядку ст.27 Закону України "Про страхування" звернувся з позовом про стягнення з відповідача у порядку регресу 2391,65 грн. збитків.

Згідно п. 6.4.5. та підпункту 4 п. 7.1. договору страхування майна №6382-30-10 при настанні події, яка за умовами договору може бути кваліфікована як страховий випадок, Страхувальник зобов’язаний негайно повідомити в компетентні органи. Для отримання страхового відшкодування Страхувальник зобов’язаний надати Страховику документи компетентних органів, які підтверджують факт і причини настання страхового випадку. Скаржник зазначає, що документом компетентного органу на підтвердження факту і причин залиття є акт про залиття від 17.10.2005 року.

Апеляційний господарський суд також з’ясував, що 20.10.2004 р. відповідач (постачальник) та КП "Надія" (виконавець) уклали договір № 577 про забезпечення житлового фонду тепловою енергією (далі - Договір №577). Відповідно до п.п.1.1., 1.2. договору Постачальник забезпечує житловий фонд Горлівської міської ради, що знаходиться на обслуговуванні Виконавця тепловою енергією на потреби опалення та гарячого водопостачання для населення і орендарів/власників нежитлових приміщень вбудованих в житлові будинки до межі розділу теплових мереж. А Виконавець здійснює утримання і технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем і забезпечує розподіл та регулювання теплової енергії, яка подається Постачальником на житловий будинок.

Пунктом 3.7 Договору № 577 передбачено, що при виникненні аварійних ситуацій на внутрішньо-будинкових системах теплопостачання, які потребують негайного відключення опалення житлових будинків та скидання теплоносія з наступним заповненням внутрішніх систем опалення, оповіщати про це Постачальника не пізніше 1 год. з часу виявлення.

Відповідальним за виконання Договору № 577 зі сторони Постачальника у випадку виникнення аварійної ситуації є диспетчерська служба, яка працює цілодобово та приймає заявки про аварійні ситуації. Для фіксування інформації про аварійні ситуації ведуться спеціальні журнали реєстрації вхідних та вихідних телефонограм (п. 6.4. Договору № 577).

Як зазначив апеляційний господарський суд, з витягів журналів  реєстрації вхідних та вихідних телефонограм вбачається, що заявок про залиття водою 17.10.2005 р. приміщення за адресою: м. Горлівка, вул. Димитрова 60 в диспетчерську службу відповідача не надходило.

Окрім того, п. 6.3. Договору № 577 визначає, що відповідальним представником за виконання цього договору з боку Виконавця з правом підпису актів включення (відключення)  теплопостачання, актів на повторне заповнення внутрішніх систем опалення теплоносієм та інших актів виступає головний інженер Куриненко Л.К. Однак, акт про залиття від 17.10.2005 р. підписано з боку КП "Надія" головним інженером Апанасенко Т.І., майстром  Рибак Н.А., слюсарем Чубіна С.Ю. При цьому, в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують наявність повноважень у головного інженера Апанасенко Т.І. на підписання актів.

В акті про залиття від 17.10.2005 р. зазначено, що залиття приміщення водою сталось внаслідок витікання води центрального опалення в колодязі ЗАТ "Горлівськтепломережа" котельної №1, котельну № 1 повідомлено по телефону про витікання води в колодязі та про залиття ПП "Бар "Акваріум".

Апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що відповідача не повідомляли про залиття водою 17.10.2005 р. приміщення за адресою: м. Горлівка, вул. Димитрова 60, адже в журналі реєстрації вхідних телефонограм відсутні такі данні.

Водночас, господарський суд апеляційної інстанції зазначив, що зазначена в акті причина залиття приміщення не відповідає технічному висновку ДП "Експертно-технічний центр" ПП "Інноваційна науково-технічна експертна компанія" згідно якого причиною залиття є проникнення води всередину приміщень з верхніх поверхів будівлі із-за прориву труб опалення.

За договором №577 обов’язок забезпечувати належне утримання, обслуговування та ремонт внутрішньої системи опалення покладено на Виконавця (ПП "Надія"), а не на відповідача.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В обґрунтування позову позивач посилався на акт про залиття від 17.10.2005 р., однак господарські суди не прийняли його як доказ наявності вини відповідача у заподіянні шкоди з огляду на те, що відповідача всупереч вимогам Договору № 577 не повідомили про аварійну ситуацію; акт складено без участі представника відповідача; акт від імені КП "Надія" підписано неуповноваженою особою; причини залиття приміщення зазначені в акті не відповідають висновкам незалежної експертної компанії.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційним господарським судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування законної та обґрунтованої постанови не вбачається.

Щодо інших доводів скаржника, то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 Господарського  процесуального  кодексу  України  касаційна  інстанція  не має  права  встановлювати  або  вважати  доведеними  обставини, які не були  встановлені  у рішенні або  постанові  господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність  того чи іншого доказу,  про перевагу  одних  доказів  над  іншими,  збирати  нові  докази  або додатково  перевіряти  докази.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий  господарський  суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2007 року у справі № 25/435 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                       Л. Невдашенко

Судді:                                                                               М. Михайлюк

Н. Дунаєвська