ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.05.07 р.                                                                               Справа № 39/118

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Поліський виробничо- експериментальний завод” м. Чернігів

до відповідача: Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” м. Донецьк

про  стягнення 37 927 грн. 51 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Кобець О.А. – представник за довіреністю;

від відповідача: не з’явився;

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Поліський виробничо - експериментальний завод” м. Чернігів, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” м. Донецьк,  про стягнення заборгованості в сумі 37 297 грн. 51 коп., яка складається з основного боргу  в сумі 36 000 грн. 00 коп., 3% річних 229 грн. 61 коп., індексу інфляції в сумі 396 грн. 00 коп., пені в сумі 1 301,90 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу №19/12/06-2 від 19.12.2006 р., додаткову угоду до нього від 19.12.2006 р., видаткову накладну № РОL5 від 19.12.2006 р., довіреність серії ЯМЯ № 586398, претензію № 11 від 26.02.2007 р., розрахунки.

Відповідач свого представника для участі в судовому засіданні не направив, витребуваних документів та відзиву на позов суду не представив, надав клопотання № 1/76 від 11.05.2007 р., яким повідомив про неможливість явки пердставника, у зв’язку зі службовим відрядження генерального директора, просив відкласти розгляд справи.

За приписами ст. 28 ГПК України представництво інтересів юридичних осіб в господарському процесі здійснюється через їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника (керівника).

Наведена норма не обмежує можливість представництва інтересів іншими особами, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Крім того, відповідачем не представлено суду відповідних доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин, що унеможливлюють явку представника в судове засідання.

Враховуючи викладене, а також достатність зібраних по справі документів для вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне залишити клопотання ПНВК “Інтребізнес” про відкладення розгляду справи без задоволення.

Суд вважає за можливе розглянути спір згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду відповідачем докази не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, а надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, враховуючи пояснення представників сторін, суд встановив.

19.12.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №19/12/06-2, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

У відповідності до п. 1.1 Договору між сторонами укладено додаткову угоду від 19.12.2006 р., що підписана та скріплена печатками обох підприємств без зауважень та заперечень, та є його невід’ємною частиною.

Згідно даного Договору позивач зобов’язався поставити відповідачу продукцію – дріжджі кормові – у кількості 20 т. на суму 36 000 грн. 00 коп., а відповідач в свою чергу зобов’язався прийняти та оплатити вартість поставленої продукції.

На виконання умов Договору позивач згідно видаткової накладної № РОL5 від 19.12.2006 р. поставлено товар – дріжджі кормові на суму 36 000 грн. 00 коп.

Відповідачем товар прийнято, що підтверджується означеною видатковою накладною та довіреністю серії ЯМЯ № 586398, підписаними сторонами без зауважень та заперечень.

На підставі вищезазначеного, господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт поставлення відповідачу продукції, тобто обов’язок позивача вважається виконаним у відповідності до умов  Договору.

Згідно п. 1.3 Договору відповідач зобов’язаний сплатити позивачу 100% вартості поставленого товару в безготівковій формі в наступному порядку: 40% вартості  - протягом 15 календарних днів з дати поставки відповідної партії товару та 60% вартості протягом 30 календарних днів з дати поставки відповідної партії товару.

Однак взяті на себе за Договором зобов’язання щодо оплати поставленої продукції відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 36 000 грн. 00коп.

Позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 11 від 26.02.2006 р. з вимогою оплатити вартість поставленої продукції, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Доказів оплати вартості поставленої продукції в сумі 36 000 грн. 00 коп. відповідачем суду не представлено, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення суду залишилось не виконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 36 000 грн. 00 коп. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання  також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми, на підставі ст. 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок за період з січня по березень 2007 р., відповідно до якого 3% річних складають 229 грн. 61 коп., а сума інфляції – 396 грн. 00 коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за порушення строків оплати поставленого товару позивачем згідно п. 3.2 Договору нарахована пеня в сумі 1 301 грн. 90 коп.

Судом арифметично перевірено вимогу позивача стосовно стягнення пені у розмірі 1 301 грн. 90 коп., нарахованої у період за період з 04.01.2007 р. по 30.03.2007 р. та з 18.01.2007 р. по 30.03.2007 р., а оскільки подібний спосіб нарахування відповідає нормам частини 6 статті 232 ГК України, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 614, 625 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Поліській виробничо-експериментальний завод ” – задовольнити.

Стягнути з Приватної науково-виробничої компанії “Інтербізнес” м .Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Поліський виробничо-експериментальний завод” м. Чернігів основний борг в сумі 36 000 грн. 00 коп., 3% річних 229 грн. 61 коп., індекс інфляції в сумі 396 грн. 00 коп., пеню в сумі 1 301,90 грн., витрати за державним митом в сумі 379 грн. 28 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя