ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.07 р.                                                                               Справа № 24/123

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При секретарі Бєліковій Н.А.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача    Батракова Л.П. – директор, Єргієв А.Г. – довір.

від відповідача   не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю „ТУАРТ” м. Донецьк

До відповідача   Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький відкритий університет „Сервіс-ДІСО” м. Донецьк

про стягнення 44260 грн. 75 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ТУАРТ” м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький відкритий університет „Сервіс-ДІСО” м.Донецьк про стягнення 48172 грн. 80 коп., в тому числі 28716,48 грн. боргу, 18266,16 грн. пені, 300,40 грн. 3% річних, 889,76 грн. індексу інфляції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди приміщення № 1/06 від 01.07.2006р., додаткову угоду до договору, акт прийому-передачі приміщення від 01.07.2006р., акт прийому-передачі приміщення від 06.04.2007р., рахунки на оплату, акти наданих послуг, претензію, відповідь на претензію, розрахунок суми позову.

Позивач надав заяву, в порядку ст.. 22 ГПК України, якою зменшив позовні вимоги та просить стягнути 44260 грн. 75 коп., в тому числі 28716,48 грн. боргу за період січень – квітень 2007р., 14501,82 грн. пені за період з 06.04.2007р. по 15.07.2007р., 238,39 грн. 3% річних за період з 06.04.2007р. по 15.07.2007р. та 804,06 грн. індексу інфляції з 06.04.2007р. по 15.07.2007р.

Відповідач до жодного судового засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані документи не надав, хоча був повідомлен про слухання справи належним чином, в тому числі рекомендованою поштою з повідомленням.

Справа слуханням неодноразово відкладалась з метою надання відповідачу права на захист, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Відповідно до довідки Донецького обласного управління статистики від 02.08.2007р., яка направлена до господарського суду за запитом, ДП товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький відкритий університет „Сервіс-ДІСО” м.Донецьк на момент розгляду справи значиться у держреєстрі як юридична особа.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача суд ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендатор) укладено договір оренди приміщення № 1/06 від 01.07.2006р. Згідно п. 11.1 договору, він вступає в силу з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення та діє протягом 360 календарних днів. Договір укладено без протоколу розбіжностей, з додатковою угодою, підписаною обома сторонами.

Відповідно до умов договору, позивач передає відповідачу за плату на визначений строк в користування приміщення площею 424,8 м2, розташоване на другому поверсі п’ятиповерхової будівлі за адресою: м. Донецьк, вул. Лівобережна, 60.

Пунктами 4.1, 4.2 договору визначено, що строк оренди становить 360 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення. Строк оренди може бути продовжений за письмовою згодою сторін.

Згідно п.5.1 договору орендна плата в місяць за 1 м2 становить 20 грн., а всього за місяць 8496,00 грн. Розмір орендної плати може змінюватись по домовленості сторін, в тому числі у зв’язку з індексацією.

Додатковою угодою до договору, підписаною обома сторонами, внесено зміни до п. 5.1 договору, а саме зазначено, що з 01.03.2007р. розмір орендної плати на 1 м2 площі становить 23 грн., а всього за місяць 9770,40 грн. Розмір орендної плати може змінюватись по домовленості сторін, в тому числі у зв’язку з індексацією, підвищенням тарифів на комунальні послуги та податкових зборів і платежів.

Пунктом 5.2 договору передбачено, орендна плата здійснюється орендатором щомісячно за безготівковим розрахунок на рахунок орендодавця згідно пред’явленого рахунку, але не пізніше 5 числа кожного місяця, наступного за звітним.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином, що підтверджується актом прийому-передачі приміщення 01.07.2006р., підписаним обома сторонами та виставив рахунки на оплату № 2 від 31.01.2007р., № 5 від 28.02.2007р., № 12 від 31.03.2007р., № 28 від 10.07.2007р. (за квітень 2007р.). Крім того, позивачем була пред’явлена відповідачу претензія від 02.04.2007р.

Згідно акту прийму-передачі приміщення від 06.04.2007р., підписаного обома сторонами, відповідач передав позивачу орендоване приміщення.

Разом з цим, відповідач свої зобов’язання за договорами стосовно оплати в повному обсязі не виконав, у зв’язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість за період січень – квітень 2007р. в сумі 28716,48 грн., яка підтверджена матеріалами справи і підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний уплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача за період з 06.04.2007р. по 15.07.2007р. 238,39 грн. 3% річних.

Зазначена вимога підлягає задоволенню з урахуванням моменту виникнення права у позивача на вимогу боргу та відповідно 3% річних в сумі 219,96 грн. Вимога щодо стягнення індексу інфляції підлягає задоволенню в сумі та 804,06 грн.

Згідно зі ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати, відповідач сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.ст. 216 – 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Статтею 4 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Закон є спеціальною нормою, який хоча і не встановлює обмеження щодо визначення розміру пені, але передбачає обмеження її розміру, має пріоритет по відношенню до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України. До того ж Закон не встановлює відповідний розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, а – лише обмеження розміру пені, який має застосовуватись при розрахунку суми пені.

Позивачем нараховано за несвоєчасну оплату пеню за період з 06.04.2007р. по 15.07.2007р. в сумі 14501,82 грн.

В ході розгляду справи судом встановлено, що вимогу на оплату заборгованості за орендну плату у січні, лютому та березні 2007р. позивачем пред’явлено 05.04.2007р. Таким чином позивачем правомірно нараховується пеня з 06.04.2007р. по 15.07.2007р. Разом з цим, рахунок на оплату заборгованості за квітень 2007р., позивач направив відповідачу 16.07.2007р., про що свідчить відбиток поштового штемпелю на супровідному листі. Таким чином, враховуючи визначений позивачем граничний строк нарахування пені 15.07.2007р., пеня, нарахована на заборгованість за квітень 2007р. стягненню не підлягає, у зв’язку з необґрунтованістю.

Судом перераховано пеню, з урахуванням зазначеного позивачем періоду, за подвійною обліковою ставкою НБУ та її розмір становить 1246,46 грн.

Всього: 1246,46 грн.

Враховуючи приписи Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання”, з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі   1246,46 грн.

Вимоги щодо стягнення пені в залишковій частині задоволенню не підлягають, у зв’язку з необґрунтованістю.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати покладаються на сторони відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 551, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.  193, 216 – 218 Господарського кодексу України, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ТУАРТ” м. Донецьк до Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький відкритий університет „Сервіс-ДІСО” м.Донецьк про стягнення 44260 грн. 75 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький відкритий університет „Сервіс-ДІСО” (83000, м. Донецьк, вул.Університетська, 2, р/р 090 у філії  ТОВ „Укрпромбанк” м. Донецька, МФО 335924, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ТУАРТ” (83014, м. Донецьк, вул. Лівобережна, 60, р/р 2245 у філії Кальміуське відділення Промінвестбанку м. Донецька, МФО 335322, ) 28716 грн. 48 коп. - боргу, 804 грн. 06 коп. – індексу інфляції, 219 грн. 96 коп. – 3% річних, 1246 грн. 46 коп. – пені, 309 грн. 86 коп. - державного мита, 79 грн. 00 коп. – плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволені вимог в залишковій частині відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя