ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.

№ 14/19-ПД-06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Удовиченко О.С. -головуючого

Панової І.Ю.,

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу

Багатогалузевого приватного
підприємства "Авто-Стоп"

на рішення  та на постанову

Господарського суду Херсонської
області від 19.12.2006 Запорізького апеляційного господарського суду від
14.02.2007

у справі  господарського суду

№ 14/19-ПД-06 Херсонської області

за позовом

Багатогалузевого приватного
підприємства "Авто-Стоп"

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто-стоп-2"; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енерго-Лан"; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрссоюз"; Дочірнього підприємства
"Облгазпостач" закритого акціонерного товариства МК
"Содружество"

третя особа без самостійних вимог
на стороні позивача

Приватний підприємець ОСОБА_1;
Херсонське державне бюро технічної інвентаризації

третя особа без самостійних вимог
на стороні відповідача

ОСОБА_2

про

визнання угоди недійсною та
визнання права власності на майно

За участю представників сторін:

Від БПП "Авто Стоп" -
Крутієнко О.С.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 19.12.2006 у справі № 14/19-пд-06 (суддя Немченко Л.М.)
відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині визнання за Багатогалузевим
приватним підприємством «Авто-Стоп»права власності на першу чергу СТО з
кафе-баром на 16 місць і АЗС по пр.Сенявіна,33 у м. Херсоні, на підставі ст. 80
п.1-1 ГПК України припинено провадження у справі в частині позовних вимог до
відповідачів 2,3,4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Постановою Запорізького
апеляційного господарського суду від 16.06.2006 у справі № 14/19-пд-06 (судді:
Антонік С.Г., Шевченко Т.Н., Кагітіна Л.П. ) апеляційну скаргу Багатогалузевого
приватного підприємства "Авто-Стоп" залишено без задоволення, рішення
господарського суду Херсонської області від 19.12.2006 у справі № 14/19-пд-06
скасовано частково та прийнято нове рішення , яким в задоволенні позову про
визнання за БПП "Авто-Стоп" права власності на першу чергу СТО з
кафе-баром на 16 місць по проспекту Сенявіна , 33 у м.Херсоні та визнанні
недійсними договорів купівлі-продажу відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаною
постановою, Багатогалузеве приватне підприємство "Авто-Стоп"
звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову Запорізького апеляційного господарського суду від
14.02.2007 та рішення господарського суду Херсонської області від 19.12.2006 у
справі № 14/19-пд-06, постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В касаційній скарзі позивач
посилається на те, що в порушення вимог ст.43 ГПК України, судами попередніх
інстанцій не досліджено угоди від 01.11.1996 та від 01.02.1997 , які є
неспростовними доказами наявності у позивача права власності на спірне майно.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, перевіривши на підставі встановлених фактичних
обставин справи застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

як вбачається за матеріалів справи,
позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Авто-стоп-2",Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енерго-Лан", Товариства з обмеженою відповідальністю
"Укрссоюз", Дочірнього підприємства "Облгазпостач"
закритого акціонерного товариства МК "Содружество" про визнання
недійсними, на підставі ст. 203, 215 ЦК України, договорів купівлі-продажу
спірного майна. В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та
просив суд визнати за ним , відповідно до приписів ст. 392 ЦК України, право
власності на першу чергу

СТО з кафе-баром на 16 місць і АЗС
по проспекту Сенявіна,33 в м. Херсоні, які прийняті судом до розгляду.

Своє рішення господарський суд
Запорізької області мотивував тим, що позивач не довів виникнення у нього права
власності на спірне майно; свідоцтво про право власності, яким позивач
обґрунтовує свої вимоги, не є правовстановлюючим документом в розумінні ст. 328
ЦК України, а тільки констатує, що на день його видачі у позивача існувало
право власності на спірне майно на підставі рішення господарського суду
Херсонської області від 28.01.2002 року у справі №15/32, яке було переглянуте
за нововиявленими обставинами і скасоване, в задоволенні позову про визнання
права власності було відмовлено; позивач звернувся до суду із позовом з
пропуском строку позовної давності. В частині вимог про визнання спірних угод
недійсними господарський суд дійшов висновку, що у позивача відсутня певна матеріально
- правова вимога до відповідачів 2,3,4. Одночасно, господарський суд визнав
відповідачів 2,3,4 в якості 3 осіб без самостійних вимог на предмет спору, про
що зазначив в резолютивній частині рішення.

В постанові від 14 лютого 2007
Запорізький апеляційний господарський суд виходив з того, що на час звернення
позивача до суду із позовом про визнання за ним права власності на першу чергу
СТО з кафе -баром на 16 місць і АЗС по проспекту Сенявіна,33 у м. Херсоні, БПП
«Авто-Стоп»не здійснював і не здійснює на даний час а ні право володіння, а ні
право користування та розпорядження спірним майном. Зазначене майно знаходиться
у власності інших осіб, які придбали це майно на підставі договорів
купівлі-продажу, укладених з ТОВ «Енерго-Лан», який в свою чергу, придбав
зазначене майно у ТОВ «Авто-Стоп-2»за договором купівлі-продажу від 29.09.2005
року. А отже, спірним майном розпорядилось Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авто-Стоп-2»як власник. Нові докази, що підтверджували би
право власності позивача на вказане майно і не були предметом дослідження
господарським судом Херсонської області та Запорізьким апеляційним
господарським судом при розгляді спору щодо права власності на спірні об'єкти
нерухомості, позивачем у рамках даної справи не надано, а отже , господарський
суд дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позову про визнання
за БПП «Авто-Стоп»права власності на майно.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що, при утворенні ТОВ " Авто-стоп 2" в рахунок
формування його статутного фонду підприємством " Авто-Стоп" (
позивачем у справі) спільно з концерном " Співдружність" було
передане майно, в тому числі і спірне, та зареєстровано за ТОВ " Авто-Стоп
2" як за власником , операція щодо передачі майна до статутного фонду
Товариства " Авто-Стоп 2" не визнана недійсною, що підтверджується
Постановою ВГСУ від 19.11.2002 у справі № 1/29-0.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд, керуючись законом, всебічно, повно і об'єктивно розглядає в
судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності.

Згідно з ст. 4 ГПК України судове
рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що рішення попередніх інстанцій прийняті
при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, виходячи з
такого:

- як вбачається з матеріалів
справи, в заяві про збільшення позовних вимог від 14.11.2006 позивач просив
визнати за БПП " Авто-Стоп" право власності на першу чергу СТО з
кафе-баром на 16 місць і АЗС по проспекту Сенявіна 33 у м. Херсоні, посилаючись
на те, що 01.11.1996 р. і 01.02.1997 р між БПП " Авто-Стоп" і ТОВ
" Авто Стоп 2" було укладено угоди, згідно яких, позивач передав ТОВ
" Авто Стоп 2", в якості додаткового внеску, але на зворотній основі
майно на загальну суму більш ніж 500000 грн., у тому числі і першу чергу
станції СТО, кафе-бар на 16 місць, автозаправну станцію, які розташовані за
адресою проспект Сенявіна 33, у м. Херсоні, вказані угоди не були предметом
розгляду у справах господарського суду Запорізької області №№ 15/31,15/32.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що вказані угоди з додатками , які
покладені позивачем в обґрунтування підстав позову, судами попередніх
інстанцій, в порушення вимог ст.43 ГПК України, досліджені не були, правова
оцінка вказаних угод в рішенні та постанові господарських судів відсутня, що
свідчить про неповноту з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності.

Враховуючи межі перегляду справи в
суді касаційної інстанції, керуючись статтями 1117, 1119
- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну Багатогалузевого
приватного підприємства "Авто-Стоп" скаргу задовольнити частково.

Рішення Господарського суду
Херсонської області від 19.12.2006 та постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 14.02.2007 у справі № 14/19-ПД-06 скасувати .

Справу № 14/19-ПД-06 направити на
новий розгляд до господарського суду Херсонської області.

Головуючий
О.С.
Удовиченко

Судді                                                                                                   І.Ю.
Панова

М.І.
Хандурін