ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2007 р.
Справа № 16/152

Позивач:   ВАТ  "Західенерго".

вул.Козельницька,15, м.Львів,79026.

Відповідач:  Дочірнє підприємство "Івано-Франківське спеціалізоване управління -612".

ТзОВ "Західгідробуд".

вул.Я.Барнича,2, м.Івано-Франківськ,76000.

Cуддя  Калашник Володимир Олександрович

При секретарі   Гурик Ірина Прокопівна

Представники:

Від позивача:   Пенянський І. О. - представник, (довіреність № 31-23 від 04.01.07).

Від відповідача: Братенко М. В. - начальник ВТВ ДП СУ-612, (довіреність № 95 від 17.07.07р.).

Суть спору:  заявлено позов про стягнення боргу в сумі 10716,47 грн. за надані послуги відповідно до договору найму житлових приміщень.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, з”ясувавши її фактичні обставини, суд  -

Встановив:

Між Позивачем, ВАТ  "Західенерго" в особі Бурштинської ТЕС та Відповідачем, Дочірнє підприємство "Івано-Франківське спеціалізоване управління № 612" ТзОВ "Західгідробуд", 29.03.2006р. укладено договір № Н-04/2006 найму житлових приміщень.

Відповідно до зазначеного договору, Позивач зобов"язувався подати Відповідачу послуги з тимчасового проживання фізичних осіб в гуртожитку, який належить Бурштинській ТЕС, загальною чисельністю до 8 чоловік. Відповідач зобов"язувався вносити плату за користування гуртожитком на умовах, встановлених договором.

Вселення працівників Відповідача здійснюється з дозволу Пзивача на підставі письмового клопотання Відповідача з зазначенням призвіща працівників та строку їх проживання в гуртожитку (п.2.1 Договору).

Відповідачем, надіслано на ім"я директора Бурштинської ТЕС листа за № 56 від 28.03.2006р. про надання дозволу на поселення працівників в гуртожиток, з гарантією оплати за проживання.

Позивачем, на підставі договору та зазначеного листа були поселені в гуртожиток для проживання працівники Відповідача.

Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору, розмір плати за користування гуртожитком складає 12,00 грн. за одне ліжко-місце на добу з урахуванням вартості комунальних послуг та ПДВ.

Відповідач зобов"язувався вносити плату за користування гуртожитком на рахунок Бурштинської ТЕС, щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку, надісланого Позивачем.

Позивачем, надсилались Відповідачу рахунки-фактури № 175/01 від 31.05.2006р.; № 172/01 від 31.05.2006р.; № 188/01 від 30.06.2006р.; № 202/01 від 31.08.2006р.; № 213/01 від 30.09.2006р. за проживання працівників, згідно списку, на загальну суму 8484,00 грн.

Однак, Відповідачем, в порушення умов договору не провів оплату за надані йому послуги.

В зв"язку з цим, 19.04.2007р., Позивачем була надіслана Відповідачу претензія № 119-066 про необхідність оплати вартості наданих послуг, яка залишена Відповідачем без належного виконання.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасних або неповних розрахунків за цим Договором, Відповідач сплачує Позивачу суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також двадцять процентів річних від простроченої суми.

За розрахунками Позивача, сума інфляційних збитків за період з 11.06.2006р. по 06.06.2007р. складає 698,18 грн., та 20% річних - 1534,29 грн.

Таким чином, загальна сума боргу складає 10716,47 грн., які Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача в примусовому порядку на підставі судового рішення.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд позов задоволити та стягнути з Відповідача суму боргу.

Відповідач позовні вимоги визнав лише частково, в сумі 3552,00 грн., та пояснив, що його працівники не проживали в гуртожитку в той час, який вказує Позивач, оскільки перебували на інших об"єктах.

Не визнав Відповідач і нараховані інфляційні збитки та річні, стверджуючи, що рахунки за проживання робітників були надані Позивачем разом із претензією.

Заслухавши в судовому засіданні доводи представників сторін, дослідивши обставини у справі і подані ними докази, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідності їх задоволення.

При цьому суд керувався наступним:

уклавши договір найму житлових приміщень за № Н-04/2006р. від 29.03.2006р., сторони набули відповідних обов"язків, зокрема, Позивач зобов"язувався надати Відповідачу житлові приміщення у відомчому гуртожитку для проживання фізичних осіб, а Відповідач зобов"язувався провести розрахунок за надані йому послуги на умовах, визначених цим договором.

Як встановлено в судовому засіданні, Позивачем умови договору були виконані, що підтверджено зібраними у справі доказами. Крім цього, в судовому засіданні був оглянутий журнал поселення, в якому відмічено факт поселення працівників Відповідача, а тому, твердження Відповідача про те, що працівники в той час знаходились на інших об"єктах, не знайшло свого підтвердження.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є  обов'язковим для виконання сторонами.

Однак, Відповідачем наведені норми закону порушені, оскільки не проведена оплата вартості наданих Позивачем послуг по проживнню в гуртожитку працівників Відповідача, незважаюче на надіслані йому рахунки-фактури та претензію про необхідність погашення заборгованості.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що у випадку несвоєчасних або неповних розрахунків за цим договором, Відповідач сплачує Позивачу суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також двадцять процентів річних від простроченої суми.

Враховуючи наведені норми закону та умови договору, суд вважає правомірним нарахування Відповідачу інфляційних збитків в сумі 698,18 грн. та 1534,29 грн. -20% річних.

Доказів, які б підтверджували оплату суми боргу, Відповідачем суду не надано, як і не надано інших доказів в обгрунтування своїх заперечень.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України слід стягнути з Відповідача на користь Позивача.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції  України, ст. 526, 530, 625, 629 ЦК України,  керуючись ст. 33, 49, 82 - 85   ГПК України, суд-

В и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з Відповідача, Дочірнє підприємство "Івано-Франківське спеціалізоване управління - 612" ТзОВ "Західгідробуд" (вул.Я.Барнича, 2, м.Івано-Франківськ, код 01416458) на користь Позивача,   Відкрите акціонерне товариство  "Західенерго" (вул.Козельницька, 15, м.Львів, код 23269555)- кошти за надані послуги по проживанню у відомчому гуртожитку в сумі 10 716,47 грн., з яких: 8 484,00 грн. - сума основного боргу; 698,18 грн.- інфляційні витрати; 1534,29 грн. - 20 % річних, а також 107,16 грн. державного мита і 118,00 грн. витрат на  інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили та направити Позивачу.

Суддя                                                                       Калашник В.О.

Рішення підписано: 10.08.07р.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Мисак Руслан Зіновійович