ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.07.07 р.                                                                                     Справа № 39/39

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді І.В. Зубченко

при секретарі судового засідання: Максимовій В.В.

за участю представників:

від скаржника:

від ДВС:

від стягувача:

за скаргою (боржник): Виробничо-комерційного підприємства „Ассмет" м. Краматорськ

до Державної виконавчої служби в м. Краматорську

на дії Державної виконавчої служби в м. Краматорську

у справі за позовом:  Закритого акціонерного товариства „Управління механізації №5"

м. Краматорськ

до відповідача: Виробничо-комерційного підприємства „Ассмет" м. Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 7005,88грн.

в судовому засіданні оголошена перерва з 11.07.-23.07.07р.

Виробничо-комерційне підприємство „Ассмет" м. Краматорськ звернулося до господарського суду Донецької області з заявою (скаргою) на дії (бездіяльність) Державної виконавчої служби у м. Краматорську, в якій просить за наведеними фактами надати правову оцінку діям ДВС в м. Краматорську, скасувати постанову АА № 326293 від 09.02.07р.про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, акт АА № 725872 від 04.06.07р., зняти арешт з майна, виконавче провадження припинити.

В обґрунтування своїх доводів скаржник посилається на те, що: 1) виконавчою службою в період з 15.07.03р. по 09.02.07р. ніяких дій, направлених на виконання рішення суду від 13.03.02р. у справі № 39/39, не здійснювалось; 2) 09.02.07р. отримало постанову про арешт майна, а 04.06.07р. державним виконавцем складений акт опису та арешту майна підприємства, в тому числі нежитлового приміщення, яке належить скаржнику на праві власності та розташованого за адресою: м. Краматорськ, пр. Миру, 6. при цьому було проігноровано ухвала суду від 09.03.06р. у справі № 39/39, а також не врахований факт, що директор підприємства з 21.05.07р. та по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні.

ДВС вимоги скаржника не визнає, вважає їх необґрунтованими, з огляду на те, що вчинені ним дії відповідають вимогам ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження". Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не була оскаржена в 10-денний строк з моменту її одержання та не оскаржена до теперішнього часу.

Стягувач у справі вимоги скаржника не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав: 1) вимога скаржника надати правову оцінку діям ДВС не відповідає ст. 1 ГПК України, ст. 16 ЦК України; 2) згідно ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про арешт майна боржника повинна бути оскаржена в 10-денний строк, заявник отримав постанову 09.02.07р., заява про скасування постанови подана 11.07.07р., таким чином пропущений строк для оскарження; 3) оскарження акту про арешт майна Законом України „Про виконавче провадження" не передбачений; 4) вимога/про припинення виконавчого провадження необґрунтовані, оскільки викладені в заяві обставини не є законними підставами для припинення виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали заяви (скарги), вислухавши пояснення  представників скаржника, ДВС, стягувача, встановив, що скарга з підстав, викладених в заяві, не підлягає огляду на таке.

Статтею 1 ГПК України встановлено, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Діючим законодавством України, зокрема ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як надання правової оцінки діям особи, не передбачено.

Вимога скаржника щодо скасування постанови АА № 326293 від 09.02.07р. про арешт  майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, акту АА № 725872 від 04.06.07р. також не підлягає задоволенню, оскільки: 1) згідно з ч. З ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк, що не було зроблено скаржником при отриманні постанови 09.02.07р.; 2) оскарження акту № 725872 від 04.06.07р., який складений у відповідності до вимог Інструкції про проведення виконавчих дій, не передбачено Законом України „Про виконавче провадження".

Вимога про припинення виконавчого провадження також необґрунтована, оскільки, ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження" визначений вичерпаний перелік підстав закінчення виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ст. 121-2 скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з матеріалів скарги, постанова АА № 326293 від 09.02.07р.про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була отримана скаржником 09.02.07р., заява (скарга) була отримана господарським судом 22.06.07р.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що скаржнику стало відомо про наявність дій (бездіяльності) виконавчої служби лише за 10 днів до подання цієї скарги - суду не надано.

Виходячи з вищевикладеного, скаржником пропущений строк подання скарги, клопотання про відновлення строку подання скарги скаржником не було надано.

На підставі Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999р., керуючись ст. ст. 121-2, 86, 87 ГПК України, господарський суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги  Виробничо-комерційного підприємства „Ассмет" м. Краматорськ на дії (бездіяльність) Державної виконавчої служби у м. Краматорську у справі № 39/39.

Суддя

4 прим.