ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"11" червня 2007 р.
Справа №  3/79

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у судовому засіданні 11.06.07 о 12:20  адміністративну справу  № 3/79

за позовом: Контрольно-ревізійного  управління в Кіровоградській області;

до відповідача: Одеської залізниці;

про зобов'язання вчинити дії,

за участю:

секретаря судового засідання  Гонтаренко К.С.;

представників

позивача -  юрисконсульта  правової роботи Зайцевої Л.А., довіреність № 51 від 10.01.07;

позивача - заступника начальника відділу контролю у сфері державної та комунальної власності Черемісіна А.Ю., довіреність № 2760 від 11.06.07;

відповідача - начальника юридичного сектору Знам'янської дирекції залізничних перевезень Одеської залізниці Пашка С.Г., довіреність № 417 від 15.09.06;

відповідача - юрисконсульта Локомотивного депо Знам'янка Одеської залізниці  Ліхунжана С.Б. , довіреність № 123  від 26.03.07.

Контрольно-ревізійне   управління в Кіровоградській області звернулося до господарського суду в порядку адміністративного судочинства з   позовною заявою, у якій просив  зобов'язати Локомотивне депо станції Знам'янка виконати його законні вимоги в частині відшкодування з винних осіб незаконно виплаченої заробітної плати в сумі 4301грн. 41 коп. та привести у відповідність розрахунки з державними цільовими  фондами на суму 1590 грн. 00 коп.

У заяві, поданій 21.05.07 позивач просить зобов'язати Одеську залізницю вчинити дії - виконати законні вимоги контрольно-ревізійного управління  в Кіровоградській області - звернутися з позовом до суду про відшкодування з винної особи - Фарафонтова В.І. завданих його неправомірними діями збитків у сумі 4 301 грн. 41 коп. на користь держави в особі державного підприємства - Одеської залізниці.

Фактично контрольно-ревізійне управління в Кіровоградській області вимагає зобов'язати Одеську залізницю подати позов до суду про стягнення з машиніста-інструктора Локомотивного депо станції Знам'янка Фарафонтова В.І. 4 301 грн. 41 коп., нарахованих йому як заробітна плата за період з 01.01.03 по 01.02.06.

Зміна предмету позову є правом позивача за ч. 1 ст. 51, ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України.

У запереченнях на позов, підписаних представником Одеської залізниці Ліхунжаном С.Б., зазначено, що Фарафонтов В.І. здійснював поїздки другою особою з іншим діючим машиністом по напрямку станції Знам'янка-Сортувальна і це підтверджується маршрутними листами;

Інструкція по виробництву маневреної роботи тепловозами, обслуговуючими  машиністом тепловоза в одну особу по станції Знам'янка-Сортувальна Одеської залізниці, затверджена в. о. Знам'янської дирекції вантажоперевезень від 26.04.04, дійсно передбачає виконання маневреної роботи тепловозами, обслуговуючими машиністом тепловоза в одну особу по станції Знам'янка-Сортувальна Одеської залізниці, але п. 1.11 Інструкції машиніста-інструктора локомотивних бригад № ЦТ-0105, затвердженої наказом Укрзалізниці № 876-ЦЗ від 23.11.04 передбачено для підтримання кваліфікації та навичок керування локомотивом можливість виконання машиністом-інструктором двох-трьох поїздок (змін) в місяць діючим машиністом локомотива з оплатою згідно маршруту машиніста;

після виконання кожної з поїздок машиніст-інструктор Фарафонтов В.І. робив записи в маршрутах форми ТУ-3а згідно інструкції № ЦЧУ-0009 для заповнення маршруту машиніста, затвердженою наказом Укрзалізниці від 29.08.1977 р. № 216-Ц за розділом 2, які є підставою для нарахування заробітної плати за виконану роботу;

Кількість поїздок на місяць не було перевищено, тому нарахування і виплати за ці поїздки здійснені правомірно;

в діях машиніста-інструктора Фарафонтова В.І. відсутні порушення інструкції № ЦТ-0105, затвердженої наказом Укрзалізниці № 876-ЦЗ від 22.11.04;

бухгалтерією локомотивного депо законно витрачені кошти на виплату заробітної плати Фарафонтову В.І., правомірно збільшено витрати підприємства в цілому і зменшено суму прибутку та відрахувань до бюджету, а тому збитків державі не завдано.

У судовому засіданні 21.05.07 0 16:00 оголошувалася перерва, на підставі ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, до 11:00 11.06.07.

Представник відповідача Пашко С.Г., заперечуючи проти позову у судовому засіданні вказує на те, що у вимозі про усунення виявлених ревізією порушень не йдеться про обов'язок Локомотивного депо ст. Знам'янка звернутися із позовом до суду про стягнення 4 301 грн. 41 коп. з Фарафонтова В.І. Тому у позивача відсутні підстави стверджувати про невиконання його вимог; ревізією не встановлені факти підробки документів, на підставі яких Фарафонтову В.І. нараховувалася заробітна плата, а постанова Знам'янського міськрайонного суду від 15.06.06 за результатами  кримінальної справи № 61-П/2006 по звинуваченню  Фарафонтова В.І. не є виявленими ревізією порушення законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Представники позивача наполягають на задоволенні вимог, викладених у позовній заяві.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін господарський суд встановив наступне.

Знам'янським об'єднаним контрольно-ревізійним відділом контрольно-ревізійного управління в Кіровоградській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності у Локомотивному депо станції Знам'янка за період з 01.01.03 по 01.02.06, за результатами якої складений акт від 29.03.06 № 07-21/29.

У розділі "Правильність нарахування та виплати грошових коштів машиністу-інструктору Фарафонтову В.І." названого акту ревізії викладений висновок  про те, що  машиністом-інструктором Фарафонтовим В.І. за період з січня 2003 року по січень 2006 року включно не виконано поїздки в якості діючого машиніста, що призвело до зайвого нарахування заробітної плати у загальній сумі 4 301 грн. 41 копію, яка підлягає відшкодуванню.

Висновку передувало зазначення того, що  поїздки здійснювалися по напрямку станції Знам'янка-Сортувальна в кількості двох осіб, тобто машиніст-інструктор Фарафонтов В.І. виконував поїздки другою особою не в якості діючого машиніста, що призвело до порушення розділу 9 п. 9.10 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 р. № 41, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 р. за № 50/1854, та Інструкції по виробництву маневрової роботи тепловозами обслуговуючим машиністом тепловоза в одну особу по станції Знам'янка-Сортувальна на Одеській залізниці, затвердженої в.о. начальника Знам'янської дирекції вантажоперевезень від 26.04.06.

Підстави, за яких ревізорами стверджувався факт невиконання машиністом-інструктором Фарафонтовим В.І. у названому періоді поїздок, у акті від 29.03.06 не викладені.

У листі за вих. № 07-14/268 від 31.03.06 "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності і фінансів", підписаним начальником Знам'янського ОКРВ, при зверненні до начальника Локомотивного депо ст. Знам'янка, викладені вимоги про вжиття заходів щодо відшкодування зайво нарахованої заробітної плати, зайво сплачених платежів до державних цільових фондів, за наслідками ревізії видати наказ, притягнути винних осіб до матеріальної та дисциплінарної відповідальності.

При цьому про обов'язок підконтрольної установи у судовому порядку відшкодувати за рахунок Фарафонтова В.І. 4 301 грн. 41 коп., законодавство, на підставі якого такі дії є обов'язковими, не викладені.

КРУ в Кіровоградській області у позові, поданому в порядку адміністративного судочинства просить господарський суд у примусовому порядку зобов'язати Одеську залізницю звернутися до суду про  відшкодування з винної особи - Фарафонтова В.І. завдані його неправомірними діями збитки у сумі 4 301 грн. 41 коп.

Відповідно до п. п. 8, 9 ч. 1 ст. 3, ч. 2, п. 5 ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України, КРУ в Кіровоградській області - суб'єкт владних повноважень може бути позивачем, а Одеська залізниця - юридична особа (підприємство, установа, організація) може бути відповідачем за позовом першого у випадках, встановлених законом.

Згідно  з п. 5 ч. 3 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про виконання не вчиненої дії.

Пунктами 7, 10 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" органи контрольно-ревізійної служби мають право пред'являти керівникам та іншим службовим особам, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності і фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

За ст. 3 названого Закону державна контрольно-ревізійна служба у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Господарський суд вважає, що суб'єкт владних повноважень не довів наявності порушень вимог законодавства Локомотивним депо ст. Знам'янка Одеської залізниці при виплаті 4 301 грн. 41 коп. Фарафонтову В.І.; зобов'язання Одеської залізниці судом звернутися до суду про стягнення такої суми з Фарафонтова В.І. не є виконанням вимоги з питань використання державної власності і фінансів.

"Інструкція по виробництву маневреної роботи тепловозами обслуговуючим машиністом тепловоза в одну особу по станції Знам'янка-Сортувальна на Одеській залізниці", затверджена в.о. начальником Знам'янської дирекції вантажоперевезень 26.04.04 не законодавством.

У п. 9.10 р. 9 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 р. № 41, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 р. за № 50/1854, не йдеться про поїздки машиніста-інструктора  другою особою.

Твердження у акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Локомотивного депо ст. Знам'янка від 29.03.06 № 07-21/29 про виконання Фарафонтовим В.І. поїздок другою особою не в якості діючого машиніста, що призвело до зайвого нарахування йому з січня 2003 р. по січень 2006 року включно заробітної плати у сумі 4 301 грн. 41 коп. не ґрунтується на нормах законодавства, тому і вимога, адресована керівнику Локомотивного депо ст. Знам'янка не є вимогою щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Крім того, позивачем не враховані п. 1.8 Посадової інструкції машиністу-інструктору, затвердженої наказом Укрзалізниці від 09.02.1996 р. № 35-Ц, п. 1.11 Інструкції машиніста-інструктора локомотивних бригад № ЦТ-0105, затвердженої наказом Укрзалізниці № 876-ЦЗ від 23.11.04, якими передбачено, що для підтримання кваліфікації та навичок керування локомотивом машиніст-інструктор може виконувати відповідно одну-дві поїздки (змін) на місяць та дві-три поїздки (зміни) в місяць діючим машиністом локомотива з оплатою згідно маршруту машиніста.

Докази того, що Локомотивним депо станції Знам'янка не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів відсутні.

Вимога про відшкодування у встановленому законодавством порядку шляхом звернення до суду з позовом до Фарафонтова В.І. на суму 4 301 грн. 41 коп. органом контрольно-ревізійної служби України підконтрольній установі не пред'являлась.

Підстави для звернення з адміністративним позовом про виконання не вчиненої дії контрольно-ревізійним управлінням в кіровоградській області не доведені.

Господарський суд погоджується із доводами, викладеними відповідачем у письмових запереченнях на позов та його представниками у судовому засіданні.

Позов визнаний поданим безпідставно, необґрунтовано і задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. ч. 1, 2, 3 ст. 160, ст. 163,  ч. 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам та Локомотивному депо станції Знам'янка.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але не була у встановлений строк подана апеляційна скарга, постанова набирає чинності після закінчення  строку для подання апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня  складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя
12.06.07 17:00