донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.02.2007 р.                                                                                      справа №35/86

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Прусова Я.С. - за довір. № 3/07 від 03.01.2007 року
Маєвський Г.А. - за довір. № 94/06 від 12.12.2006 року,

від відповідача:
Андрєєнков А.В. - за довір. № Н-01/470,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
25.12.2006 року (виготовленого в повному обсязі 02.01.07р.)

по справі
№35/86

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" м. Донецьк

до
Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк

про
стягнення 68 770 грн. 60 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.12.2006 року (суддя Морщагіна Н.С.) у повному обсязі задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Лем транс” м. Донецьк (далі по тексту Товариство) до державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк (далі по тексту –Залізниця) про стягнення 68 770 грн. 60 коп.

У обґрунтування рішення суд першої інстанції послався на те, що вимоги позивача доведені відповідними доказами та ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Залізниця не погодилась з рішенням місцевого суду та звернулась з апеляційною скаргою в якій просить його скасувати, як таке, що винесене при неповному з'ясуванні істотних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, заявник не погоджується з висновками суду стосовно не доведення факту надання послуг зберігання вантажу, а також стосовно того, що станція Маріуполь-Порт не є місцем загального користування та не призначена для здійснення в її межах вантажних операцій. У апеляційній скарзі, а  також під час судового засідання відповідач навів і інші заперечення, які на його думку, є підставою для скасування оскарженого рішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує і вважає рішення місцевого суду законним і обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем, що діяв на підставі договору-доручення вантажовласником-нерезидентом –фірмою „Федкомінвест Монако С.А.М.”       № 18/2 від 30.04.2002 р., та відповідачем був укладений договір № 7 від 31.12.2004 року про організацію перевезення сірки транзитом через Маріупольський торгівельний порт і перевантаження по прямому варіанту „вагон-судно” (далі по тексту –Договір), відповідно до умов якого Залізниця взяла на себе зобов”язання здійснювати перевезення сірки та подачу вагонів для перевантаження, а Товариство - здійснювати відповідну оплату за вищевказані послуги.

Звернувшись з позовом, Товариство посилається на те, що Залізниця безпідставно списала з його особового рахунку плату за зберігання вантажу в сумі 68 770 грн. 60 коп., що підтверджено переліками ТехПД.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.05.2006 р. позовні вимоги Товариства були задоволені у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2006 р. апеляційну скаргу було задоволено, а рішення господарського суду Донецької області від 10.05.2006 р. –скасовано.

В зв”язку із зверненням позивача з касаційною скаргою, Вищий господарський суд постановою від 19.10.2006 р. скасував вищевказане рішення та постанову, а матеріали справи направив на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

У своїй постанові Вищий господарський суд звертає увагу на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не у повному обсязі були з”ясовані всі істотні обставини справи.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.12.2006 р. позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Лемтранс” були задоволені у повному обсязі.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників позивача та відповідача,  судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні рішення з'ясував обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку та дійшов правильного висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог. Тому апеляційна інстанція погоджується з висновками місцевого суду, що викладені у оскарженому рішенні, оскільки позивач довів, що гроші були списані відповідачем за ті послуги, які не передбачені Договором і фактично не були надані Залізницею.

Перевіривши оскаржене рішення судова колегія встановила, що воно винесено з урахуванням всіх зауважень, викладених Вищим господарським судом у постанові від 19.10.2006 р.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується в цій частині з висновками місцевого суду, які викладені в оскарженому рішенні.

Крім того, під час перевірки оскарженого рішення судовою колегією було встановлено, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин     ст. 1212 Цивільного кодексу України.

За умов вищевказаної статті, безпідставно набутим майном є майно, набуте без достатньої правової підстави. У даному випадку грошові кошти були списані відповідачем на підставі договору № 7 від 31.12.2004 р.

Проте, застосування судом першої інстанції вищевказаної статті не привело до неправильного вирішення спору по суті судом першої інстанції.

Тому судова колегія вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини посилання суду першої інстанції на норми ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача про неповне з”ясування обставин справи апеляційною інстанцією не приймаються, оскільки вони необґрунтовані.

Що стосується інших заперечень відповідача, то на думку апеляційного суду, вони також є безпідставними, оскільки не спростовують правомірні висновки суду першої інстанції, які викладені у оскарженому рішенні.

При перевірці рішення суду першої інстанції апеляційним судом також не було встановлено і порушення або неправильного застосування норм процесуального права,  тому судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 25.12.2006 року скасуванню не підлягає по вищевикладеним мотивам.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України,  Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 25.12.2006 року по справі № 35/86 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. ДАГС