СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 2/51-АП-07
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Скобєлкіна С.В. при секретарі Тереховій
І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного  підприємця
до Фонду  комунального майна м.Херсона
зобов'язання проведення приватизації
участю представників сторін:
від  позивача - ОСОБА_2,  довіреність 21.12.2006 року
від  відповідача - Пастух І.О., голова фонду
Приватний підприємець ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним позовом до Фонду комунального майна
м.Херсона про зобов'язання до вчинення певних дій щодо відчуження комунального
майна шляхом приватизації.
У судовому засіданні позивач в
особі свого представника підтримав позов та просить зобов'язати Фонд
комунального майна м.Херсона (відповідача) здійснити дії  по включенню до Програми приватизації нежилих
приміщень підвалу у житловому будинку АДРЕСА_1 та провести відчуження цього
нерухомого майна площею 77,9 кв.м. шляхом приватизації на користь ПП ОСОБА_1.
Відповідач у наданому на адресу
відзиву не погоджується з вимогами позивача, а в судовому засіданні  представник Фонду  комунального майна у м.Херсоні у прийнятті
рішення покладається на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, 24 жовтня 2005 року між приватним підприємцем  ОСОБА_1. та управлінням комунальної власності
було укладено Договір  оренди
комунального майна міської територіальної громади НОМЕР_1, згідно за умовами
якого позивач прийняв у строкове платне користування нежилі приміщення у
підвалі будинку АДРЕСА_1, загальною площею
77,9 кв.м., вартість яких становить 32 500,00 грн.

Згідно п.6.2. Договору оренди з
дозволу Управління комунальної власності (орендодавця) за ПП ОСОБА_1.   закріплено право вносити зміни до складу
орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне обладнання, що
обумовлює підвищення його вартості.

В 2006  році приватний підприємець ОСОБА_1. за власні
кошти здійснила ремонтно-будівельні роботи нежитлового орендованого приміщення,
що підтверджується договором на здійснення послуг замовника 02.11.2006р.;
договором підряду  НОМЕР_2 від 04.09.2006
року та кошторисом, згідно якого, нею були сплачені будівельно-монтажні роботи
з покращення нежилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 на загальну суму 10146,00
грн.

Пунктом 51 Закону України "Про
державну програму приватизації на 2000-2002 рр." передбачено, що орендар
одержує право на викуп орендованого ним майна, якщо орендарем за згодою
орендодавця за рахунок власних коштів здійснено
поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від
відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менше як 25%
залишкової (відповідної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі,
споруди, приміщення).

На підставі вказаних вище
розрахунків та доданих до позовної заяви документів позивачем - ПП ОСОБА_1.
були виконані умови п.51 Закону України "Про державну програму
приватизації на 2000-2002р." в повному об'ємі, а саме були здійснені
поліпшення орендованого приміщення більш ніж на 25% залишкової вартості майна.

Таким чином, слід визнати, що
позивач отримала законне право на включення до державної програми приватизації,
та передачі у власність, шляхом викупу, орендованого приміщення по АДРЕСА_1
загальною площею 77,9 кв.м.

З метою забезпечення майнових прав
на проведені поліпшення предмета оренди та реалізації першочергового права щодо
приватизації шляхом викупу, ПП ОСОБА_1. звернулася до Фонду комунального майна
з проханням провести приватизацію нежилих приміщень підвалу в житловому будинку
по АДРЕСА_1.

В свою чергу, відповідач відмовив
їй у включенні до Програми приватизації нежилих приміщень підвалу в житловому
будинку по АДРЕСА_1, мотивуючи свою відмову тим, що згідно п.2 ст.10 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду", п.40 Положення
"Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян",
рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року № 4 пр/2004 -
допоміжні приміщення у  житловому будинку
окремої приватизації не підлягають.

З таким твердженням відповідача погодитися
не можливо, тому що воно не відповідає фактичним обставинам справи та порушує
вимоги чинного законодавства, а саме, у Договорі оренди вказано - приміщення,
що передається знаходиться на балансі міського управління житлового
господарства, а так, є власністю територіальної громади.

В протилежному випадку, відповідач
не мав би права здавати вказане приміщення ПП ОСОБА_1. в оренду без дозволу
всіх мешканців житлового будинку АДРЕСА_1.

До допоміжних приміщень, які не
підлягають приватизації і є сумісною власністю всіх мешканців будинку,
відносяться приміщення, які мають технічні та інші комунікації, які
забезпечують роботу та догляд за всім будинком. В даному випадку, орендоване
приватним підприємцем ОСОБА_1. на підставі договору НОМЕР_1 оренди комунального
майна міської територіальної громади приміщення, яким є нежилий підвал, не
містить у собі  комунікаційних вузлів,
через які здійснюється життєзабезпечення будинку, регулювання будь-яких систем.
Через підвал проходять лише транзитні мережі, які ніяким чим не можуть  впливати на встановлення або припинення
правовідносин між мешканцями будинку, обслуговуючими ці системи організаціями,
орендодавцем та орендарем. Таким чином, орендоване приміщення виступає і може
продовжувати виступати у майбутньому окремим об'єктом цивільно-правових  відносин, а також може бути об'єктом, який
підлягає приватизації на загальних підставах.

Крім того, з висновку № 443 від
03.04.2007 року будівельно-технічної експертизи по дослідженню підвальних  нежитлових приміщень житлового будинку
АДРЕСА_1, проведеної Одеським науково-дослідним
інститутом судових експертиз в особі Херсонського відділення,
вбачається, що об'єктом  дослідження були
нежитлові приміщення триповерхового
багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1. На момент  огляду досліджувані приміщення знаходяться в
оренді у приватного підприємця ОСОБА_1. згідно договору оренди комунального
майна НОМЕР_1 від 24.10.2005 року.

До складу досліджувальних об'єктів
згідно поетапного плану БТІ входять приміщення підвалу площею 26,1 м2,
6,7 м2, 6,7 м2, 12,8 м2, 8,9 м2,
11,8 м2, 4,9 м2, а всього 77,9 кв.метрів.

основними конструктивними
елементами будівлі є: фундамент та цоколь - бутобетон; стіни - кам'яна кладка
товщиною 0,7м; перегородки - кам'яна кладка; перекриття - залізобетонні; дах та
покрівля - з хвилястих азбестоцементних листів, підлоги - глинобитні,
заповнення прорізів - дерев'яні, сходи - залізобетонні; опалення - немає.

Будинок забезпечено  наступними елементами інженерного
благоустрою: господарсько-питним водопроводом, каналізацією,
електропостачанням, телефонним зв'язком.

При візуальному огляді приміщень
було встановлено, що через досліджувані приміщення    проходять
транзитні    трубопроводи    гарячого
та    холодного  водопостачання, а також водовідведення. Згідно   "Інструкції   про
порядок   проведення   технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого майна", утв. Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури і житлової політики України від 24 травня
2001  року № 127: допоміжні приміщення -
це приміщення, що виконують функції допоміжного (другорядного) значення.
Найбільш характерні з них - вестибулі, коридори, холи, гардероби, убиральні,
комори і т.п.

Виходячи з вищевикладеного,
експертизою зроблений висновок  про те,
що нежитлові  приміщення площею 77,90
кв.метрів, розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1, на момент огляду є
допоміжними приміщеннями вищевказаного житлового будинку.

Далі слідує експертний висновок, що
оскільки в досліджуваних підвальних приміщеннях проходять лише транзитні
трубопроводи, експлуатація будинку в цілому не залежить від використання
нежитлових приміщень загальною площею 77,9 м2, що досліджуються, за
умови збереження цих трубопроводів, або заміни їх на нові, діаметром не менше
за існуючі.

Таким чином, експлуатація житлового
будинку АДРЕСА_1 може здійснюватися без використання нежитлових приміщень
площею 77,90 м2 за умови безперешкодного доступу персоналу, що
здійснює обслуговування будинку, до транзитних трубопроводів для їх огляду та
ремонту у разі протікання.

Експертним дослідженням також
встановлено, що відповідно до додатка 1 СНиП 2.08.01-89 Поверх підвальний -
поверх при позначці підлоги приміщень нижче планувальної позначки землі більш
ніж на половину висоти приміщення. Поверх цокольний - поверх при позначці
підлоги приміщень нижче планувальної позначки землі на висоту не більш половини
висоти приміщень. Отже, оскільки позначка підлоги приміщень більш ніж   на
половину   висоти   приміщень
нижче   позначки   землі,
досліджувані приміщення розташовані в підвальному поверсі.

Не погоджуючись з позовом,
відповідач у відзиві посилається на рішення Конституційного суду України від
13.12.2000 року про те, що органи, які визначають або затверджують переліки
об'єктів приватизації,  самі вирішують
питання щодо способу цієї приватизації. В той же час, позивач це і не оспорює.

Суд при цьому зазначає, що Фонд
комунального майна м.Херсона маючи у своїй структурі    відділ
підготовки  об'єктів  до
приватизації, відповідно до чинного законодавства України здійснює
державну політику в сфері приватизації комунального майна, включаючи формування
довгострокових Програм відчуження (приватизації) комунального майна Херсонської
міської територіальної громади та його відчуження за грошові кошти. За таких
обставин до сфери діяльності відповідача входить і вирішення тих питань, які
сформульовані в даній позовній заяві

З урахуванням викладеного, суд
вважає позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1. законними та
обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати
Фонд комунального майна м.Херсона включити до Програми приватизації нежилі
приміщення підвалу у житловому будинку по АДРЕСА_1, загальною площею 77,9 кв.м.

3. Зобов'язати
Фонд комунального майна м.Херсона вчинити
дії по відчуженню, у порядок і спосіб передбачений діючим
законодавством, на користь приватного підприємця ОСОБА_1 нежитлових  приміщень в будинку АДРЕСА_1 загальною площею
77,90 кв.м.,  що розташовані в
підвальному поверсі, за умови безперешкодного доступу до них персоналу,
здійснюючого обслуговування  будинку і
транзитних  трубопроводів для їх огляду
та ремонту у період експлуатації житлового будинку

4. Постанову
направити сторонам по справі.

5. Роз'яснити
сторонам, що дана постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо
буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі   складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.В.Скобєлкін