ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.05.07 р.                                                                             Справа  №  39/206

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. ЗубченкоПри секретарі Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Осіївське” с. Осіївка

до відповідача: Малого приватного підприємства „Егрі” м. Маріуполь

про видачу дублікату наказу

В судовому засіданні брали участь:

Представники сторін:

Від стягувача: представник не з’явився

Від боржника: представник не з’явився

Від ДВС: представник не з’явився

Рішенням арбітражного суду  Донецької області від 22.06.2001р. по справі № 39/206 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Осіївське” с. Осіївка до Малого приватного підприємства „Егрі” м. Маріуполь задоволено позовні вимоги, відповідач зобов’язаний передати позивачеві 322,29 тонн бензину марки А-76, з відповідача стягнуто 1700 грн. витрат на державне мито.

Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції звернувся до господарського суду з поданням б/н від 17.04.2007р. про видачу дублікату наказу арбітражного суду Донецької області від 22.06.2001р. про примусове виконання рішення арбітражного суду Донецької області по справі № 39/206.

В обґрунтування свого клопотання відділ виконавчої служби посилається на ті обставини, що оригінал наказу втрачений державним виконавцем, про що видав відповідну довідку.

Розглянувши вказану заяву, господарським судом встановлено наступне:

За приписом ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягував звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред’явлення наказу до виконання.

При цьому, до заяви про видачу дубліката наказу має бути додана довідка державного виконавця, органу зв’язку про втрату наказу, а у разі втрати наказу стягувачем – довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним бухгалтером підприємства, що наказ втрачено і до виконання не пред’явлено.

Як встановлено судом, в обґрунтування свого подання заявник, а також стягувач, посилаються на факт втрати наказу державним виконавцем, що підтверджують  довідками Державної виконавчої служби у Жовтневому районі м. Маріуполя від 17.04.2007р., 30.01.2006р., 10.03.2006р., від 24.05.2006р.

Згідно із ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження” примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Під час проведення виконавчих дій за приписом ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Проте, до подання про видачу дублікату наказу заявником не додано доказів вчинення виконавчих дій по виконанню наказу арбітражного суду, зокрема, відкриття виконавчого провадження, здійснення будь-яких дій, як то арешту майна, направлення вимоги до боржника тощо. На вимогу суду, викладену в ухвалі від 27.04.2007р., державний виконавець виконавчу справу для огляду в судовому засіданні не представив.

Державна виконавча служба у Жовтневому районі м. Маріуполя у довідках від 10.03.06р., 24.05.06р. встановлює тільки факт незнаходження наказу на виконанні, тому її висновок щодо втрати наказу саме державним виконавцем не ґрунтується ані на матеріалах справи, ані на будь-яких інших встановлених фактах та є безпідставним.

Таким чином, у господарського суду відсутні відомості відносно того, чи пред’являвся наказ арбітражного суду по справі № 39/206 до виконання у державну виконавчу службу взагалі, чи не виконаний він боржником тощо.

Крім того за приписом ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження” повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав відсутності коштів на рахунку боржника не позбавляє його права повторно пред’явити виконавчий документ до виконання в межах встановлених строків.

Строк для пред’явлення наказу до виконання минув 22.10.2001р., а за доводами Донецького обласного управління юстиції, викладеними в листі № 4-5-833 від 03.08.2004р., виконавче провадження закінчено 16.12.2002р. за відсутністю коштів на рахунку боржника, тобто стягувач на даний час позбавлений можливості звернутися до виконавчої служби за виконанням цього наказу.

Як свідчать матеріали справи, за видачею дублікату наказу стягувач звернувся до господарського суду первісно тільки 19.04.2006р., тобто понад 4 роки після закінчення строку для пред’явлення наказу до виконання та закінчення виконавчого провадження, що свідчить про бездіяльність самого стягувача.

Одночасно видача дублікату наказу за межами строку, встановленого для його виконання, статтею 120 Господарського процесуального кодексу України не передбачена.

На підставі викладеного, подання б/н від 17.04.2007р. Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про видачу дубліката наказу підлягає залишенню без задоволення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви б/н від 17.04.2007р. Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про видачу дублікату наказу  по справі № 39/206.

Суддя