ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.
№ 33/212

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Гоголь Т.Г.,

суддів
Швеця В.О., Рогач Л.І.

за участю представників сторін котрі
позивача

відповідача

Бондаренко О.В., дов. від 06.06.2007 року

Здоренко С.М., дов. від 27.07.2006 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії –Голосіївського відділення №5398

у справі
№ 33/212

на постанову
Київського апеляційного господарського суду

від
24.10.2006 року

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії –Голосіївського відділення №5398

до
Товариства з обмежено відповідальністю "СТВ Фортуна"

про

стягнення збитків, недоотриманого прибутку та пені у сумі 73606,68 грн.

Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії –Голосіївського відділення №5398 звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмежено відповідальністю "СТВ Фортуна"

Доповідач: Гоголь Т.Г.

про стягнення збитків, що складаються з суми неповернутого кредиту у розмірі  66 838 грн., 6216,51 недоотриманого прибутку ( відсотки по кредиту) та 552,17 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що збитки у вказаному розмірі понесені позивачем внаслідок невиконання товариством своїх зобов'язань за укладеним між сторонами договором про співробітництво по реалізації товариством транспортних засобів  із застосуванням механізмів банківського кредиту та  за договором купівлі –продажу легкового автомобіля, укладеного між відповідачем та фізичною особою.

Рішенням господарського суду м. Києва від 22.06.2006 року (суддя Пінчук В.І.) позов задоволений частково, з  Товариства з обмежено відповідальністю "СТВ Фортуна" на користь Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії –Голосіївського відділення №5398 стягнуто 66 838 грн. боргу та відповідні судові витрати. Судове рішення мотивоване посиланням на доведеність позивачем факту порушення товариством своїх зобов'язань за названими договорами, у тому числі і у вигляді подання недостовірних документів (на підставі яких укладений кредитний договір), в результаті чого Банк, маючи неповернутий борг за кредитним договором, втратив право звернути стягнення на предмет застави, яким забезпечено цей борг.

За апеляційною скаргою Товариства з обмежено відповідальністю "СТВ Фортуна" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 року (судді: Брайко А.І., Бившева Л.І., Розваляєва Т.С.) скасоване, в позові відмовлено. Постанова мотивована посиланням на неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що договір про співробітництво від 07.06.2004 року, на який в обґрунтування  своїх вимог посилався Банк, укладений пізніше ніж кредитний договір від 26.03.2004 року, за яким виник борг та договір купівлі –продажу від 25.03.2004 року, тому у товариства не могло виникнути жодних зобов'язань  по вказаному договору до його укладення, а отже відсутні і підстави для стягнення збитків спричинених неналежним виконанням (невиконанням)  відповідачем зобов'язань за договором від 07.06.2004 року. Разом з тим, договір купівлі –продажу від 25.03.2004 року також не може бути підставою для стягнення збитків, оскільки позивач не є стороною цього договору.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою,  Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії –Голосіївського відділення №5398 звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись, зокрема,  на неврахуванням судом апеляційної інстанції вимог статті 906 Цивільного кодексу України, якою передбачено відшкодування збитків виконавцем за неналежне виконання умов договору та порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України у вигляді неповного дослідження всіх обставин справи, просить вказану постанову скасувати, а  рішення господарського суду м. Києва від 22.06.2006 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет повноти встановлення обставин справи та правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, касаційна інстанція вважає, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.03.2004 року між Товариством з обмежено відповідальністю "СТВ Фортуна" (Продавець) та фізичною особою Малиш С.Б. (Покупець) укладений договір купівлі –продажу №131  автомобіля марки ОПЕЛЬ вартістю 88 460 грн., відповідно до умов якого розрахунки за придбаний товар проводяться наступним чином: 17 692 грн. Покупець вносить на розрахунковий рахунок Продавця в уповноваженому останнім банку, решта коштів сплачується за рахунок наданого Банком кредиту; на забезпечення кредитного договору  з Банком також укладається  договір застави. Пунктом 6.2.2 договору №131 від 25.03.2004 року передбачено, що для укладення кредитного договору та договору застави Покупець разом з представником Продавця зобов'язаний отримати в органах ДАІ Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та представити його Банку. Того ж дня –25.03.2004 року Банком товариству наданий гарантійний лист про надання Покупцю цільового кредиту на придбання вказаного автомобіля.

В подальшому Банку було надане Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КІС 889769, виданого МРЕВ - 5 ДАІ  ГУМВС м. Києва, згідно якого гр. Малиш С.Б. є власником транспортного засобу OPEL ASTRA (державний номер 24422 КН) і 26.03.2004 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії –Голосіївського відділення №5398 (Банком) та гр. Малиш С.Б. (Позичальник) укладений кредитний договір №589, відповідно до умов якого останньому надається кредит в сумі 70 768 грн. з метою купівлі транспортного засобу у відповідності з вищезазначеним договором купівлі  - продажу №131.

Договір про співробітництво, предметом якого є взаємодія та погоджене співробітництво Сторін по програмі реалізації Продавцем  транспортних засобів із застосуванням механізмів банківського кредиту укладений між Банком і товариством 07.06.2004 року. Умовами цього договору передбачено, що кредитний договір укладається лише за наявності  в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відмітки про придбання його в кредит, а також передбачена відповідальність сторін за невиконання зобов'язань за договором у відповідності з законодавством України.

У зв'язку з невиконанням Позичальником –гр. Малиш С.Б. зобов'язань щодо виконання розрахунків за кредитним  договором від 26.03.2004 року Банк звернувся до органів ДАІ із запитом щодо реєстрації придбаного автомобіля, на який була отримана відповідь про те, що за державним номером 24422 КН зареєстрований автомобіль MAZDA 626, власником якого є гр. Морозов Ю.В.

Зважаючи на вказану обставину, Банк звернувся до суду з позовом до гр. Малиш С.Б. про визнання недійсними кредитного договору від 26.03.2004 року та договору застави на його забезпечення, який Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва задоволений, зазначені договори визнані недійсними. При цьому частина кредиту у розмірі 66838 грн. залишилась непогашеною і Банк втратив можливість звернути стягнення на заставлене майно та отримати проценти за кредитом, тобто позивачем понесені збитки, що змусило його звернутися до господарського суду з даним позовом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

За приписами  пункту 1 статті 11 цього Кодексу підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За визначенням частини 1 статті 626 Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин справи судова колегія погоджується з висновком апеляційної інстанції про те, що невиконання товариством –відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі –продажу №131 від 25.03.2004 року не може спричинити позивачу збитки, оскільки   цей договір спрямований на виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами, що його уклали, а саме –між Товариством з обмежено відповідальністю "СТВ Фортуна"  як продавцем та фізичною особою Малиш С.Б.  як покупцем.

З огляду на норми статті 631 Цивільного кодексу України, відповідно до яких договір набирає чинності з моменту його укладення (дня його підписання) і лише у разі  досягнення  сторонами відповідної домовленості,  умови договору можуть застосовуватися до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, договір про співробітництво укладено між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії –Голосіївського відділення №5398 та Товариством з обмежено відповідальністю "СТВ Фортуна" 07.06.2004 року, тобто пізніше ніж договір купівлі –продажу №131 та кредитний договір. Договір про співробітництво не містить домовленості сторін договору про застосування його умов до відносин між ними, які виникли до його укладення, тому цей договір також не може бути підставою для стягнення з відповідача вказаних збитків.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене апеляційним  господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права а відтак у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятої у справі постанови.

З огляду на зазначене, керуючись статтями  108, 1115 , 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу  України, Вищий господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 року у справі №33/212 залишити без змін.

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії –Голосіївського відділення №5398 залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                                       Т. Гоголь

С у д д і                                                                                          Л. Рогач

В. Швець