ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.08.07р.

Справа № А10/256-07

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополь , м. Нікополь

до  Нікопольського відділення Дніпропетровської обласної філії Акціонерного комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" , м. Нікополь

про стягнення 459,62 грн.

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники сторін:

Від позивача:не з"явився

Від відповідача: Четверик Т.А.(дов.№ б/н від 04.12.06р.)-начальник юр. сектору

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду  Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Відповідача про стягнення штрафних санкцій у розмірі 459 грн. 62 коп. за не своєчасне перерахування Нікопольським відділенням Дніпропетровської обласної філії Акціонерного комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” сум пенсій пенсіонерам в порушення умов Договору № 9 від 02.01.2006 р., укладеного між сторонами та Нікопольським управлінням праці та соціального захисту населення.

Відповідач проти задоволення позовних вимог Позивача заперечує, зазначаючи на їх безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, господарський суд:

ВСТАНОВИВ :

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикії" наведено у ст. 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб’єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах   не   здійснює   вказані  владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами   КАС   України   ознак   справи   адміністративної   юрисдикції,   і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатись категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 вказаної статті, а саме:

а) спори осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності;

б) спори між суб’єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних доворів;

в) спори за зверненням  суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У всіх наведених категоріях спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб’єкт владних повноважень.

Поняття "суб’єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб’єкта владних повноважень є здійснення цим суб’єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб’єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору), то такий суб’єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

Підтвердження вищезазначених положень знайшло своє відображення в інформаційному листі Верховного Суду України від 26.12.2005 р. № 3.2-2005.

У спірних правовідносинах, зазначених у позові, Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополь не   здійснює   вказані  владні управлінські функції щодо Відповідача, крім того на вирішення суду переданий не  публічно-правовий спір, а цивільно-правовий спір, пов”язаний з невиконанням цивільно-правової угоди, укладеної між сторонами, тому такий спір не має встановлених нормами КАС   України   ознак   справи   адміністративної   юрисдикції,   і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає, що провадження у справі підлягає  закриттю.

Згідно зазначеного, керуючись ст. 121, п. 1 ч. 1 ст. 157, 160, 165 КАС України;  п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки,  встановлені ч. ч. 4-6 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Кощеєв