донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.04.2007 р.                                                                            справа №45/369

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Яворський А.М. (довіреність б/н від 23.02.07р.),

від відповідача:
не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства „Донецьке автотранспортне підприємство 11426” Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
07.02.2007 року

по справі
№ 45/369 (суддя Плотніцький Б.Д.)

за позовом
Приватного підприємства „Рекламно- інформаційне агентство „Гольфстрим”, м.Донецьк

до
Дочірнього підприємства „Донецьке автотранспортне підприємство 11426” Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, м.Донецьк

про
стягнення 24894 грн. 30 коп.

В С Т А Н О В И В:

У 2006 році позивач, Приватне підприємство „Рекламно-інформаційне агентство „Гольфстрім”, м.Донецьк, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Дочірнього підприємства „Донецьке автотранспортне підприємство 11426”  Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, м.Донецьк про стягнення збитків в сумі 24 894 грн. 30коп.

Рішенням від 07.02.07р. позовні вимоги Приватного підприємства „Рекламно- інформаційне агентство „Гольфстрим”, м.Донецьк   були задоволені повністю. Судове рішення мотивоване тим, що всупереч вимогам договору №55-АБ/05 та статті 526 Цивільного кодексу України відповідачем не було виконане зобов’язання в цій частині, що призвело до збитків позивача, пов’язаних з придбанням майна, розірванням договору оренди і укладенням нового договору оренди.

Відповідач, Дочірнє підприємство „Донецьке автотранспортне підприємство 11426” Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з неповним з'ясуванням обставин справи, та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 07.02.07р. скасувати та прийняти нове рішення.

Позивач, Приватне підприємство „Рекламно-інформаційне агентство „Гольфстрим”, м.Донецьк, в судовому засіданні надав відзив на апеляційну скаргу, яким він з вимогами апеляційної скарги відповідача не погодився. Вважає, що винесене рішення не порушує норм матеріального та процесуального права  і при його прийнятті судом були вивчені та оцінені  всі факти, що мають значення, а тому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити та рішення господарського суду Донецької області від 07.02.07р. залишити без змін.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з находженням представника підприємства у відрядженні в м. Києві у Вищому господарському суді, але доказів поважності причин відсутності представника, відповідачем не додано (ані копії ухвали ВГСУ, ані копії відряджувального листа).

Іншого представника відповідача, який є юридичною, а не фізичною особою, до  судового засідання не було направлено, про час та місце розгляду справи ДП „ДАП 11426” ВАТ „Донецькавтотранс” був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення 23.02.07р. уповноваженій особі ухвали суду про порушення апеляційного провадження. Явка сторін ухвалою суду не була визнана обов’язковою, тому судова колегія відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в зв’язку з недоведеністю заявником поважних причин неявки у судове засідання та недоцільністю такого відкладення, враховуючи відсутність в наданому клопотанні прохання заявника апеляційної скарги не розглядати справу у його відсутність.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №45/369, та наданих позивачем пояснень, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності  - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України обов’язки виникають  з угод, передбачених законом, а також угод, хоч і не передбачених законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов’язки.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.12.05р. між позивачем, Приватним підприємством „Рекламно інформаційне агентство „Гольфстрим” (орендатор), та відповідачем, Дочірнім підприємством „Донецьке автотранспортне підприємство 11426” Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” (орендодавець) було укладено договір оренди нежитлових приміщень №55-АБ/05 (далі – договір).

Згідно пункту 1.1 вищевказаного договору відповідач передає, а позивач приймає в строкове платне користування нежилі приміщення, розташовані за адресою: 83027, м.Донецьк, вул.Ціолковського,9: гараж площею 280кв.м. (далі –Гараж) та бокс (далі –Бокс) площею 20кв.м.  Гараж та бокс (далі –приміщення) були надані позивачу для стоянки та збереження транспортних засобів та для проведення робіт у відповідності з направленнями діяльності позивача.

Відповідно до п. 5.5 договору оренди відповідач зобов’язався  забезпечити збереженість транспорту позивача в орендованому гаражі.

20 квітня 2006 року на території гаражу, який орендував позивач, останнім було виявлено пропажу п’яти запасних коліс, по одному в кожному з автомобілів. Як стверджує позивач саме порушення відповідачем умов договору пунктів 5.4, 5.5 призвело до викрадення п’яти запасних коліс.

За цими обставинами була порушена кримінальна справа №04-32624 Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області по факту таємної крадіжки майна з охоронюваної території, яке належить Приватному підприємству „РІА „Гольфстрим” та знаходилось в гаражі за адресою: м.Донецьк, вул. Ціолковського, 9 на території Дочірнього підприємства ДАТП-11426 Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”,  м.Донецьк в період з 11.04.2006р. по 20.04.2006р.

Листом від 06.07.2006р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №173 з вимогою в десятиденний термін відшкодувати шкоду в розмірі 1215грн., заподіяну неналежним виконанням пунктів 5.4, 5.5 договору та розірвати договір оренди №55-АБ/05 від 26.12.2005р. без застосування санкцій.

В зв’язку з порушенням відповідачем умов пунктів 5.4, 5.5 договору, позивач розірвав вищевказаний договір, уклав новий договір №43 від 20.06.06р. з СПД-ФО Дороговим Ю.Л. про надання послуг по стоянці автотранспорту за адресою: м.Донецьк, вул. Світлого путі,12. Згідно пункту 4.1 вартість наданих послуг за договором №43 за стоянку одного автомобіля на добу встановлено 9,00 грн.  Загальна вартість наданих послуг щомісячно за один автомобіль складає 270 грн. 00 коп.

У зв’язку з достроковим розірванням договору оренди нежилих приміщень №55-АБ/05 від 26.12.2005р., позивачем були понесені збитки у сумі 24 894 грн. 30 коп., а саме: витрати по придбанню п’яти коліс замість викрадених, про що свідчать видаткові накладні СТ-0000545 від 12.05.2006р. у сумі 765 грн. 00 коп., №СК-0000130 від 16.05.2006р. на суму 1 012 грн. 00 коп.; вимушені витрати по сплаті орендної плати на користь СПД-ФО Дорогова Ю.Л. за договором №49 в період з 17 липня по жовтень 2006 року в сумі 22212 грн.; та інші витрати, пов’язаних з придбанням викраденого майна в розмірі 549,3 грн.

За таких підстав позивач, Приватне підприємство „Рекламно- інформаційне агентство „Гольфстрим”, м.Донецьк, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Дочірнього підприємства „Донецьке автотранспортне підприємство 11426”  Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, м.Донецьк, про стягнення збитків в сумі 24 894 грн. 30коп.

Рішенням господарського суду Донецької області  від 07.02.07р. позовні вимоги Приватного підприємства „Рекламно інформаційне агентство „Гольфстрим” були задоволені повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення позивача, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України, як загального акту законодавства.

Відповідно до абзацу 2 п.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та  інші  особи,  які   беруть   участь   у   справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ст. 124 Конституції України –юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із рішенням Конституційного суду України №15-рп/2002 від 09.07.2002р. положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення передбачено право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами, договором.

Збитки –це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б уразі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст.224 ГК України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка  зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі  належного виконання зобов’язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

При визначені розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги  вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов’язань для підприємства.

Судова колегія вважає, що господарський суд правомірно дійшов висновку про понесення позивачем збитків у сумі 24 894 грн. 30 коп., що виникли внаслідок придбання нового майна замість викраденого, та витратами, пов’язаними з орендою інших  приміщень.

Позивачем доведені належними засобами доказування його позовні вимоги про стягнення збитків, об’єктивна та суб’єктивна сторона спричинених збитків.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання доказів факту крадіжки майна та відхилення судом клопотання про виклик посадової особи  Київського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2007 року у справі №45/369 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Донецьке автотранспортне підприємство 11426” Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2007 року по справі № 45/369 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2007 року у справі №45/369   –без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС