СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

26.04.2007
Справа №  15/135-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Клепай З.В. при секретарі
О.С.Бєловій, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Приватного підприємця  ОСОБА_1

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖОК і КО"

про
визнання договору дійсним

за участю

представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_2 - представник, дор. від 20.02.07р.

від
відповідача   не прибули

Позивач звернувся з позовом до
господарського суду, в якому просить визнати дійсним договір НОМЕР_1 від
01.03.07р. "Про розподіл земельної ділянки", укладений між ТОВ
"ЖОК і Ко" та приватним підприємцем ОСОБА_1.

Відповідач
позов визнав у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представника позивача, суд-

в с т а н о в
и в:

Позивач та відповідач є
співвласниками земельної ділянки площею 3083,7 кв.м, яка розташована по
АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки для
здійснення підприємницької діяльності, укладеного між Скадовською міською
радою  та
ТОВ "ЖОК і Ко" і ПП ОСОБА_1. Цей договір купівлі-
продажу  посвядчений  державним нотаріусом  та зареєстрований у державному реєстрі правочинів
30.08.06р. за НОМЕР_2, тобто є дійсним і належним доказом права спільної  власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не
заборонених законом. Оскільки відповідачі при здійснені купівлі земельної
ділянки не визначились з частками, які належать на праві власності кожному
покупцю, то відповідно до п.4 ст.355 ЦК України власність є спільною
сумісною  власністю, оскільки цей пункт
передбачає, що спільна власність
вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна
сумісна власність на майно.  В договорі
купівлі продажу частки сторін не вказані, державний акт на право власності на
земельну ділянку виданий на ТОВ "ЖОК і Ко", тому земля
знаходиться у сумісному користуванні.

Таким чином сторони, відповідно до
ст. 368 ЦК України є спільними власниками земельної ділянки, оскільки ця стаття
передбачає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній
власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Ст.364 ЦК України передбачає, що співвласник має право на виділ у натурі частки
із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або
іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові
може бути надана лише за його згодою.
Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна
укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Сторонами укладений договір НОМЕР_1
від 01.03.07р. про  розподіл земельної
ділянки, який відповідно до ст.364 ЦК України підлягає нотаріальному
посвідченню, але відповідач ухилився від нотаріального посвідчення і відповідно
до ст.215 ЦК України цей правочин є недійсним. У випадках встановлених цим
кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний дійсним. Відповідно до ст.220
ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.  Якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору
не вимагається.

Із представленого сторонами договору
НОМЕР_1 від 01.03.07р. вбачається, що сторони узгодили всі істотні умови
договору, у тому числі і частки земельної ділянки, на які кожна із сторін
погодилась отримати земельну  ділянку у
власність.

За таких умов позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.82, 83, 84, 85  Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и
в:

1.Позов задовольнити у повному
обсязі.

2.Визнати дійсним договір НОМЕР_1 від
01.03.07р. "Про розподіл земельної ділянки", укладений між ТОВ
"ЖОК і Ко , м. Херсон, пров. Южний, код 24955910, та приватним
підприємцем ОСОБА_1,АДРЕСА_2, код НОМЕР_3.

3.Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ЖОК і Ко" м. Херсон, провул. Южний, 16, код
24955910 р.р. 2600277 в ХФ ВАТ "Кредит промбанк" МФО 352651 на
користь приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2 - 85грн. витрат по держмиту та
118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього
203грн.

4.Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

5.Рішення надіслати сторонам до
відома.

Суддя                                                                                      З.В.
Клепай

Дата підписання рішення  04.05.07р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України