ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
№ 8/9 (05-5-16/7933)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Грека Б.М. –(доповідача у справі)

суддів :
Уліцького А.М.
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державного підприємства “Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 28.02.07

у справі
№ 8/9

господарського суду
м. Києва

за позовом
Державного підприємства “Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”

до
Державного підприємства “Вугілля України”

про
стягнення 672403,58 грн.

за участю представників від:

позивача
Рягузова В.І. (дов. від 31.12.06)

відповідачів
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

ДП "Донвуглереструктуризація" 20.06.06 звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача 85562,95 грн. невикористаної попередньої оплати, 1148,10 грн. пені за несвоєчасний звіт по попередній оплаті, 381970,45 грн. пені за недопоставку товару в жовтні - листопаді 2005, 203722,08 грн. пені за недопоставку товару в грудні 2005р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.01.07 (суддя

Катрич В.С.) повністю задоволено позов Державного підприємства “Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” ДП “Донвуглереструктуризація”: з Державного підприємства “Вугілля України” на користь Державного підприємства “Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” ДП “Донвуглереструктуризація” стягнуто 85562,95 грн. невикористаної попередньої оплати за договором поставки № 1471/05 від 13.10.05, 1148,10 грн. пені за несвоєчасний звіт по попередній оплаті, 381970,45 грн. пені за недопоставку товару в жовтні - листопаді 2005, 203722,08 грн. пені за недопоставку товару в грудні 2005, 6724,03 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване тим, що згідно ст. 526, 525 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, а оскільки відповідач свої зобов'язання щодо поставки позивачу 2451 тонн вугільного концентрату не виконав у повному обсязі, здійснив часткову поставку на суму 914443,05 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 85562,92 грн. недопоставленої продукції. Також суд першої інстанції, керуючись п. 8.2. договору поставки № 1471/05 від 13.10.05, задовольнив позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за недопоставку вугільної продукції у жовтні - листопаді 2005 в сумі 381970,45 грн. та в грудні 2005 в сумі 203722,08 грн., так як недопоставка вугільної продукції в жовтні - листопаді 2005 складає 24774 тонни на суму 10107792,00 грн., а в грудні 2005 13691 тонн на суму 6571680,00 грн.

За результатом апеляційного перегляду справи Київським апеляційним господарським судом (колегія суддів у складі: головуючого-судді

Капацин Н.В., суддів: Барицької Т.Л., Малевича М.М.) 28.02.07 прийнята постанова, якою рішення місцевого господарського суду змінено в частині нарахування пені у розмірі 535435,09 грн. та відмовлено в позові в цій частині,  в іншій частині рішення залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що  протягом місяця поставки постачальник виконує зобов'язання по поставці товару покупцеві, відповідно до чого, прострочення виконання зобов'язання у тому ж місяці настати не може, а тому нарахування пені, за прострочення поставки вугілля у жовтні 2005р. за 47 днів (з 14.10.05 по 30.11.05) є хибним. Так як прострочення зобов'язання по поставці 7500 тонн вугілля існувало з 01.11.05 по 30.11.05, то пеня за недопоставку вугілля в обсязі 4106 тонн у жовтні 2005 становить 50257,44 грн., а прострочення виконання поставки вугілля у листопаді та грудні 2005 також не могло настати у відповідні місяці.

Не погоджуючись з постановою у справі, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.02.07, рішення господарського суду м. Києва від 10.01.07 залишити без змін. Касаційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у стягненні пені за недопоставку продукції за листопад  та грудень 2005, суд не мотивував свою правову праву позицію матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача та представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судами, 13.10.05 між Державним підприємством "Донвуглереструктуризація", (надалі –покупець), та Державним підприємством "Вугілля України", (надалі –постачальник), укладено договір поставки № 1471/05, відповідно до розділу 1 якого, постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця вугільну продукцію для побутових потреб, зазначену у специфікації (додаток № 1), у строки, згідно з графіком поставки (додаток № 2), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей товар, у разі відповідності товару вимогам по якості. Пунктом 2.1 договору встановлено, що ціна договору складає 22399200,00 грн., в т.ч. ПДВ 3733200,00 грн.

Поставка товару здійснюється постачальником відповідно до “Положення про поставку продукції виробничо - технічного призначення”, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 888 від 25.07.88, та згідно графіку, який може змінюватися в залежності від наявності у покупця коштів на придбання товару і можливостей його поставки постачальником. Ці зміни можуть відбуватися у будь-який час і оформлюються додатковою угодою.

Згідно абз. 2 п. 6.2 договору, покупець може надати постачальнику передплату, на підставі рахунку, наданого постачальником, у сумі не більше вартості місячного об'єму поставки товару. Постачальник зобов'язаний у продовж одного місяця, з дня надходження бюджетних коштів на його розрахунковий рахунок, поставити товар та надати звіт про використання передплати. 23.12.05 відповідач виставив позивачу рахунок –фактуру

№ СФ -0004848 на суму 1000008,00 грн. ДП “Донвуглереструктуризація” перерахувало на рахунок ДП "Вугілля України" попередню оплату в сумі 1000008,00 грн. Таким чином, відповідно до п. 6.2 Договору, відповідач до 26.01.06 повинен був надати позивачу вугільну продукцію на суму перерахованої попередньої оплати у розмірі 1000008 грн.

Станом на 07.02.06 відповідачем здійснено поставку вугільної продукції частково, на суму 914443,05 грн., недопоставка товару, згідно умов договору становить 85562,92 грн. (1000008 грн. - 914443,05 грн. = 85562,95 грн.), а тому правомірним є стягнення судами з відповідача на користь позивача 85562,95 грн. невикористаної попередньої оплати за договором поставки № 1471/05 від 13.10.05.

Відповідно до п. 8.6 договору, за використання передплати з порушенням строку, передбаченого п. 6.2, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно використаної передплати та надання звіту, з дня надходження коштів державного бюджету на рахунок постачальника, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 703 від 07.07.97 та наказу Мінфіну України № 83 від 06.04.98.

Тому колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з правовою позицією господарських судів попередніх інстанцій про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 85562,95 грн. невикористаної попередньої оплати та 1148,10 грн. пені за несвоєчасно поданий звіт по попередній оплаті є законними та обґрунтованими.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 381970,45 грн. пені за недопоставку товару в жовтні-листопаді 2005р., та 203722,08 грн. пені за недопоставку товару в грудні 2005, то апеляційним судом з цього приводу зазначено наступне. Протягом місяця поставки постачальник виконує зобов'язання по поставці товару покупцеві, відповідно до чого, прострочення виконання зобов'язання у тому ж місяці настати не може, а тому нарахування пені, за прострочення поставки вугілля у жовтні 2005р. за 47 днів (з 14.10.05 по 30.11.05) є хибним. Так як прострочення зобов'язання по поставці 7500 тонн вугілля настало з 01.11.05 по 30.11.05, то пеня за недопоставку вугілля в обсязі 4106 тонн у жовтні 2005 становить 50257,44 грн., а прострочення виконання поставки вугілля у листопаді та грудні 2005 також не могло настати у відповідні місяці. Тому господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що стягненню підлягає лише пеня за недопоставку вугілля в жовтні 2005 в розмірі 50257,44 грн.

Колегія судів Вищого господарського суду України зауважує, що відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України “Про судове рішення”, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.1976 р. № 11 –обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними відповідають  дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Постанова Київського апеляційного господарського суду цим вимогам не відповідає.

Так, відмовляючи у стягненні пені за недопоставку товару в листопаді та грудні, апеляційний суд, втім, не спростував висновки місцевого господарського суду, що прострочення поставки продукції у відповідних місяцях мало місце. Зокрема, апеляційним судом не спростовано висновок господарського суду м. Києва, що відповідач, в порушення графіку поставки вугільної продукції в жовтні-листопаді місяці 2005р. поставив на адресу позивача вугільну продукцію 10726 тон на суму 4376299,00 грн., тоді як зобов'язаний був поставити 35600 тон на суму 14484000,00 грн.; в грудні місяці 2005 поставив на адресу позивача 5709 тон вугільної продукції на суму 2740320,00 грн., тоді як згідно графіку поставки зобов'язаний був поставити вугільну продукцію в кількості 19400 тон на загальну суму 9312000,00 грн.

Відповідно до п.8.2 договору передбачено, що у випадку недопоставки або прострочення поставки товару з вини постачальника у строки, відповідно до графіку (додаток № 2), покупець стягує пеню з постачальника у розмірі 0,1 відсотка від вартості непоставленої, або недопоставленого у строк товару за кожен день прострочення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що апеляційним судом був зроблений вірний висновок, що дні прострочення поставки товару за листопад 2005 слід рахувати з 1 грудня 2005, а за грудень – з 1 січня 2006. Але апеляційним судом не була вирахувана сума пені, виходячи з цієї методики, а місцевим судом невірно вирахувана кількість днів прострочення поставки, оскільки не враховано, що таке прострочення починається лише наступного місяця. За таких обставин Вищий господарський суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті спору в цій частині позовних вимог, так як не всі обставини справи є з'ясованими, а відтак, спір стосується не правозастосування, а встановлення обставин справи, що не відноситься до компетенції Вищого господарського суду України.

Тому постанова Київського апеляційного господарського суду від 28.02.07 в частині відмови у стягненні, а рішення господарського суду м. Києва від 10.01.07–в частині стягнення пені за прострочення поставки товару за листопад-грудень 2005 підлягають скасуванню, а справа в цій частині –направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду. В решті постанова Київського апеляційного господарського суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства “Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” задовольнити частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.02.07 в частині відмови у стягненні, а рішення господарського суду м. Києва від 10.01.07 –в частині стягнення пені за прострочення поставки товару за листопад-грудень 2005 підлягають скасуванню, а справа №8/9 в цій частині –направленню на новий розгляд до  господарського суду м. Києва. В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.02.07 у справі №8/9 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      Б. Грек

Судді                                                                                                    А. Уліцький

Л. Стратієнко