ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"22" травня 2007 р.
справа № 20-2/135

За позовом відкритого акціонерного товариства „Енергетичної компанії „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідача приватного підприємства „Гумми”

(99003, м. Севастополь, вул. Пирогова, 8, кв. 12

99011, м. Севастополь, вул. Суворова, 15, кв. 1)

про стягнення 1 485,91 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

від позивача –Філатова Л.Б. довіреність № 210/0/2-07 від 04.01.2007;

від відповідача –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (далі –ВАТ ЕК „Севастопольенерго”) звернулась до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до приватного підприємства „Гумми” (далі –ПП „Гумми”) про стягнення 1485,91 грн. за перебір ліміту активного споживання.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 752 від 01.12.2004, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України:  не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, явку уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, вимоги суду не виконав, у зв’язку з чим 23.04.2007 та 10.05.2007 у передбаченому статтею 77 Господарського процесуального кодексу України порядку розгляд справи відкладався на 10.05.2007 та 22.05.2007 відповідно.

Беручи до уваги наявні у справі матеріали суд на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України з метою уникнення необґрунтованого затягування розгляду справи вбачає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2004 між ВАТ ЕК “Севастопольенерго” та ПП „Гумми”  укладений Договір № 752 про постачання електричної енергії строком дії із дня підписання по 31.12.2005. Він вважається продовженим на наступний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору (арк. с.8-12).

Цей договір не був розірваний. Натомість, сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2004 і на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало ПП „Гумми” електроенергією, а ПП „Гумми” користувалося нею і частково оплачувало спожиту електроенергію, що є проявом погодження сторін на продовження договірних відносин.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” слід вважати, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а ПП „Гумми” користувалась електроенергією на підставі Договору № 752 від 01.12.2004 (далі –Договору).

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено обов’язок відповідача оплачувати вартість електричної енергії відповідно до умов Додатку № 3 та № 4 згідно з умовами, вказаними у розділі 8 Договору.

Відповідач здійснює оплату спожитої електроенергії у строк остаточного розрахунку –22 числа календарного місяця (пункт 8.4 Договору).

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 (далі - Правила) встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за врегульованими  тарифами та споживачем, та встановлює зміст правових відносин, прав та обов’язків  сторін.

Додатком № 1 до Договору відповідачем узгоджений об’єм відпуску електричної енергії на березень, квітень, серпень, листопад та грудень  2006 року ,у розмірі 2150 кВт/г. щомісячно, але, відповідно до звітів відповідача про витрати електроенергії об’єм використаної електроенергії перевищив у березні 2006 року - на 918 кВт/г. на суму 273,26 грн., у квітні 2006 року - на 497 кВт/г. на суму 146,57 грн., у серпні 2006 року –на 311 кВт/г. на суму 88,85 грн., у листопаді 2006 року - на 1108 кВт/г. на суму 354,09 грн., у грудні 2006 року - на 2390 кВт/г. на суму 773,14 грн.,

На підставі викладеного позивачем здійснено нарахування за перевищення договірної величини спожитої електроенергії та виставлені рахунки всього на суму 1635,91 грн.

Частина 5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачає, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двохкратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідачем вказані рахунки частково оплачені у сумі 150,00 грн. Таким чином, сума заборгованості відповідача за перевищення договірної величини спожитої електроенергії складає 1485,91 грн.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 525, 526  Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем належним чином не виконані зобов’язань за договором № 752 від 01.12.2004, заборгованість на день прийняття рішення не погашена у зв’язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 1485,91 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути з приватного підприємства „Гумми” (99011, м. Севастополь, вул. Суворова, 15, кв. 1, код у , рр 26007225 у СФ АППБ «Аваль», МФО 324504) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код в , рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку 4548, МФО 384027) заборгованість у сумі 1485 грн. 91 коп. (одна тисяча чотириста вісімдесят п’ять грн. 91 коп.).

3. Стягнути з приватного підприємства „Гумми” (99011, м. Севастополь, вул. Суворова, 15, кв. 1, код у , рр 26007225 у СФ АППБ «Аваль», МФО 324504) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ ПІБ м. Києва, МФО 300506) витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. (сто дві грн. 00 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог

ст. 84 Господарського процесуального кодексу України

і підписано 29.05.2007.