СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.07                                                                                 Справа № 4/70пд.

Суддя Батюк Г.М.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м. Луганськ

до Казенного хімічного об’єднання імені Г.І.Петровського, м. Петровське   Луганської області

про розгляд розбіжностей

представники сторін:

від позивача: Шепіль Ю.М., дов. № 178 від 10.10.06;

Шевченко О.А., дов. № 200 від 10.01.07;

від відповідача: Чипізубова І.А., дов. №113 від 29.12.06.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про врегулювання розбіжностей за договором № 47/7-07 від 01.01.07.

У судовому засіданні 10.05.07,  згідно ст.77 ГПК України, була оголошена перерва до 14.05.07.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься 14.05.07.

Відповідач  у запереченні на позовну заяву  від 14.03.07  №1399/юр зазначив, що на час розгляду справи не згоден з редакцією пунктів 3.1, ,п.3.2, п.4.2,розділ 5 «Особливі умови», п.6.1,договору № 47/7-07 від 01.01.07.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

Між Обласним комунальним підприємством «Компанія «Луганськвода та Казенним хімічним об’єднанням імені Г.І.Петровського  укладений договір № 47/7-07 від 01.01.07, згідно якого «Постачальник»(позивач у справі) поставляє «Покупцю»(відповідачу у справі) технічну воду до точки балансового  розмежування (додаток № 1) з мережами  ХКО ім. Г.І.Петровського  в об’ємі,  згідно щомісячної заявки ( додаток № 2), а «Покупець»(відповідач у справі) сплачує за  отриману воду по ціні , яка встановлена в договорі.

Вказаний договір підписаний відповідачем з протоколом розбіжностей по п.п. 2.4, 3.1, 3.2, 3.5, 4.2, 4.6.2, розділу 5, п.6.1, п. 6.4, п. 7.1, розділу 8.

Позивач одержав 22.01.07 підписаний договір з протоколом розбіжностей № 69/7-07 від 22.01.07, розглянув його та направив відповідачу протокол врегулювання розбіжності, який не був повернутий позивачу.

Розглянувши запропоновані розбіжності, позивачем, відповідно до умов п.5 ст. 181 ГК України був складений протокол узгодження розбіжностей, який листом від 02.02.07.№ 101 був направлений відповідачу для розгляду.

У зв’язку з тим, що відповідачем відповідь на протокол узгодження розбіжностей позивачу направлена не була, останній звернувся до суду з позовом про  врегулювання розбіжностей за договором № 47/7-07 від 01.01.07.

В обґрунтування своїх вимог позивач  посилається на те, що  по протоколу врегулювання розбіжностей п.2.4, п.3.5, п.4.6.2, п.6.4, п.7.1, розділ 8 договору прийнятий позивачем в редакції відповідача.

За протоколами розбіжностей та узгодженням розбіжностей до договору № 47/7-07 від 01.01.07 неузгодженими залишилися пункти: п.3.1,п.3.2, п.4.2, розділ 5,п.6.1 договору у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так,  п.3.1 договору у редакції позивача викладений так:

«п.3.1. Ціна на технічну воду є вільною, її вартість визначена на підставі калькуляції і складає 1,092 грн. з урахуванням  (ПДВ).».

Відповідач за протоколом розбіжностей п.3.1 договору змінив вартість технічної води, та виклав в  редакції «....0,774 грн. за 1 куб. метр з урахуванням ПДВ»

Так, п. 3.2 договору у редакції позивача викладений так:

«п.3.2. У разі зміни вартості послуг «Постачальник»( позивач у справі) зобов’язаний повідомити «Покупця»(відповідача у справі) про зміну ціни на технічну воду до кінця  місяця, який передує  місяцю введення нових тарифів, таке повідомлення є невід’ємною частиною договору. У разі відмови «Покупця»( відповідача у справі) сплачувати по новій ціні договір вважається таким,  який припинив дію і подача води припиняється.»

Відповідач за протоколом розбіжностей запропонував викласти цей пункт так:

«п.3.2. Перша  пропозиція п. 3.2 договору доповнити фразою наступного змісту:

" ..., оформлюється додатковою угодою до  цього договору і підтверджується калькуляційним розрахунком. »

Так, позивачем був запропонований п. 4.2. договору  такого  змісту:

«4.2 «Постачальник»(позивач у справі) вправі припинити подачу води, офіційно повідомивши  «Замовника»письмово або по телефонограмі у випадках: відключення електроенергії енергопостачальною організацією; аварії на зовнішніх мережах; пошкодження або несправність  водоводу, який знаходиться на балансі «Замовника», який приводить до втрати води; за несплату поставленої технічної води.»

Відповідачем, п.4.2 викладений так:

«п.4.2 «Постачальник» ( позивач у справі) вправі припинити подачу води, повідомивши  «Замовника»письмово у випадках: аварії на зовнішніх мережах при умові дотримування часу ремонтних робіт згідно п. 8.4 БНіП 2.04.02-84г. "Водопостачання»; за несплату поставленої технічної води; відключення електроенергії при умовах настання форс - мажорних обставин»

Так, позивачем був запропонований наступний зміст розділу 5 договору «Особливі  умови», у наступній редакції:

«Розділу 5 договору «Особливі  умови."»:

п.5.1 договору, у разі  встановлених п. 4.2 цього договору і з метою  не допущення надзвичайної ситуації  на підприємстві «Покупця», «Постачальник»по письмовому замовленню  «Покупця»може здійснити йому поставку питної води.

п. 5.2 договору, облік питної води здійснюється  по приладу  обліку, який оформляється двостороннім актом і ведеться окремо від технічної води.

п.5.3 договору, на дату укладання договору тариф на питну воду складає 4,86 грн. з ПДВ за 1куб. м.

п.5.4 договору, рахунки за використану питну воду оформлюються і пред’являються «Покупцю»окремо від технічної води.

Відповідач за протоколом розбіжностей запропонував викласти цей пункт у редакції, яка вказана у протоколі розбіжностей.

Позивач у прохальній  частині позовної заяви просить розділ 5 договору«Особливі умови«виключити»

Пункт 6.1 договору позивачем викладений у наступній редакції:

«п.6.1. Цей договір вступає  в силу з моменту його підписання і діє до 01.01.08»

Відповідач за протоколом розбіжностей запропонував наступну редакцію цього пункту:

«п.6.1 Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє на протязі 2007 календарного року»

Відповідач надав до суду заперечення  на позовну заяву за яким оспорив лише пункти п.3.1,п.3.2, п.4.2, розділ 5,п.6.1 договору № 47/7-07 від 01.01.07.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що належать до задоволення частково, з наступних підстав:

Пункт 3.1 договору слід викласти у редакції: Ціна на технічну воду є вільною, її вартість визначена на підставі калькуляції і складає 0,912 грн. в тому числі  (ПДВ). виходячи з того, що  у зв’язку з досягненням сторонами у справі згоди по тарифу технічної води ( лист відповідача на пропозицію позивача, зданого до суду 14.05.07, згідно розрахунку тарифів на технічну воду для підприємств по Краснолуцькому департаменту  ОКП «Компанія «Луганськвода»складає 0,912 грн. за 1 кум. м. з ПДВ..

Так, пункт 3.1 договору слід викласти у редакції: «Ціна на технічну воду є вільною, її вартість визначена на підставі калькуляції і складає 0,912 грн. в тому числі (ПДВ)».

Пункт 3.2 договору слід викласти у редакції відповідача виходячи з того, що відповідно до вимог п.п.4,5 ст. 188 ГК України, законодавець прямо вказує яким повинен бути порядок внесення змін, який відрізняється від запропонованого позивачем.

Так, п.4 ст. 188 ГК України передбачає, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до п.5 ст. 188 ГК України встановлено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

На підставі викладеного, п. 3.2 договору викласти в редакції відповідача:  У разі зміни вартості послуг «Постачальник»(.позивач у справі) зобов’язаний повідомити «Покупця»(відповідача у справі) про зміну ціни на технічну воду до кінця  місяця, який передує  місяцю введення нових тарифів, таке повідомлення є невід’ємною частиною договору, оформленого  додатковою угодою до цього договору і підтверджується калькуляційним рахунком. У разі відмови «Покупця»( відповідача у справі) сплачувати по новій ціні договір вважається таким,  який припинив дію і подача води припиняється.»

Пункт 4.2 договору слід викласти у редакції позивача, оскільки відповідач стверджує, що рішенням обласної комісії з питань техногенно - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 30.11.2005 р. № 32 його віднесено до хімічно небезпечних об'єктів 1-го ступеня хімічної небезпеки.

Як вбачається, зазначеним рішенням затверджений перелік потенційно небезпечних об'єктів Луганської області, у тому числі і хімічно небезпечних, до нього входить підприємство відповідач, але будь-яких ступенів небезпеки цим рішенням не визначено.

До того ж, відповідно до п.13 Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об'єктів, затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 18.12.2000  № 338, місцеві органи державного нагляду у сфері ЦЗ на основі отриманих повідомлень про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки складають та щороку уточнюють переліки потенційно небезпечних об'єктів і до 1 жовтня подають їх до відповідного територіального органу державного нагляду у сфері ЦЗ. Згідно наведеної норми зазначені органи щороку складають уточнені відповідні переліки. Таким чином, відповідач повинний був посилатися на рішення, яким затверджений перелік на поточний рік, а не на рішення від 2005 року.

Відповідач стверджує, що він відноситься до споживачів 1-їкатегорії за ступенем

забезпеченості водою і посилається при цьому на БНіП 2.04.02-84. Це також не відповідає

дійсності за таких підстав. Будь-яких нормативних актів про забезпеченість просто водою не має.

Так, відповідно до ст.16-1 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання" з метою запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру через припинення питного водопостачання споживачам ( крім населення ) у разі несплати або внесення не в повному обсязі плати за використану ними питну воду встановлюється екологічна броня питного водопостачання.

Оплата питної води, використаної в межах встановленої екологічної броні питного водопостачання, здійснюється за рахунок коштів відповідних споживачів (крім населення).

Порядок обмеження та складання переліку споживачів питної води, до яких застосовується обмеження питного водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку обмеження питного водопостачання до рівня екологічної броні, затвердженого постановою КМУ від 08.02.06 № 119, перелік споживачів складається регіональними комісіями з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій за погодженням з територіальними органами Мін природи та МНС.

Перелік затверджується обласними держадміністраціями на один календарний рік і на 1 січня поточного року доводиться до підприємств питного водопостачання.

Як вбачається,  на поточний рік,  такий перелік не затверджений і взагалі до поставки технічної води ніякого відношення не має.

Щодо посилання відповідача на БНіП 2.04.02-84, то відповідно до абзацу 8 преамбули зазначених цих норм повинно дотримуватися при проектуванні систем водопостачання; відповідно до п. 4.3. БНіП централізована система водопостачання повинна забезпечувати потреби з господарсько-питного водоспоживання.

Відповідно до ч.2. п. 4.4. БНіП 2.04.02-84 об'єднані господарсько-питні і виробничі водопроводи населених пунктів за кількістю мешканців в них понад 50 тис. чол. слід відносити до І категорії; від 5 до 50 тис. чол. - до II категорії; менш 5 тис. чол. - до III категорії.

Тобто, категорія встановлюється залежно від кількості мешканців населеного пункту та не залежить від виду небезпечності виробництва і стосується лише проектування систем питного водопостачання. Крім того, зазначені норми не входять до сфери регулювання діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки.

Таким чином, посилання відповідача на вказані норми ніякого відношення до даної справи не мають і є безпідставними.

Відповідно до ст. 5 ЗУ '„Про об'єкти підвищеної небезпеки" до повноважень спеціально уповноважених центральних органів виконавчої влади у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки належить здійснення відповідного нормативного регулювання у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки.

З наведених підстав,  відповідач, стверджуючи про пожежну загрозу у випадку тимчасового припинення подачі технічної води, повинен довести це відповідними технічними нормативами використання технічної води, технічними умовами процесу свого виробництва та зазначену у запереченні вимогу з обмеження подачі саме технічної води терміном до 8 годин., але такі докази відсутні.

До того ж, відповідно до ч.2. ст.2 ЗУ „Про пожежну безпеку" забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Таким чином, відповідач мусить укласти окрему угоду про забезпечення пожежної безпеки, а не безпідставно намагатися включити  в договір поставки технічної води умову про відповідальність позивача за те, що повинний здійснювати відповідач.

Використання електричної енергії є необхідною складовою постачання технічної води. У випадку відключення позивача від систем енергопостачання автоматично припиняється і постачання технічної води. Вимога відповідача обмежити умови відключення позивача від систем енергопостачання форс-мажорними обставинами спрямована на обмеження прав позивача. Право позивача на припинення технічного водопостачання у зв'язку з відключенням електроенергії обумовлено правом енергопостачальника у відповідних договорах на відключення електроенергії, яке не обмежено форс-мажорними обставинами.

Відповідно до ч. 10 преамбули БНіП 2.04.02.-84 протипожежні вимоги цих норм не поширюються на водопроводи підприємств, які виробляють, застосовують або зберігають вибухові речовини.

Згідно  БНіП 2.04.02.-84 "Водопостачання. Зовнішні мережі і споруди" встановлено, що ці норми повинні додержуватися при проектуванні централізованих постійних зовнішніх систем водопостачання. Вказано, що протипожежні вимоги цих норм не розповсюджуються на водоводи підприємств, які виробляють, застосовують або зберігають вибухонебезпечні речовини , склади лісних матеріалів ємкості більш 10 тис. куб, об’єкти нафтогазодобуваючої і нафтопереробної промисловості, вимоги до пожежегасінню  яких встановлені відповідними нормативними документами.

У зв’язку з викладеним, пункт 4.2 договору слід викласти в редакції позивача: «Постачальник»вправі припинити подачу води, офіційно повідомивши  «Замовника»письмово або по телефонограмі у випадках: відключення електроенергії енергопостачальною організацією; аварії на зовнішніх мережах ; пошкодження або несправність водоводу, який знаходиться на балансі «Замовника», який приводить до утрати води; за несплату поставленої технічної води.»

Розділу 5 договору «Особливі  умови»слід виключити, оскільки  позивач у прохальний частині позовної заяви,  просить розділ 5договору  "Особливі умови" виключити.

Пункт 6.1 договору слід викласти у редакції позивача: «Цей договір вступає  в силу з моменту його підписання і діє до 01.01.08»

За таких обставин позов про  розгляд розбіжностей які виникли при укладені договору № 47/7-07 від 01.01.07 підлягає задоволенню частково.

Згідно ст. 187 ГК України день набрання чинності рішення суду, вважається днем укладання господарського договору, якщо інше не  визначено інше.

Таким чином, днем укладання договору  № 47/7-07 від 01.01.07 слід вважати - 01.01.07.

У судовому засіданні 17.05.07 за згодою сторін судового процесу була оголошена  вступна  та резолютивна частина рішення.

З огляду на викладене, відповідно до ст.44,49 ГПК України, витрати по держмиту та на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача і відповідача у сумі  42 грн. 50 коп. і 59 грн. 00 коп. відповідно, на кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст..ст.181, 187 ГК України, ст.ст. 44,49,77,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Пункт 3.1 договору викласти у редакції: «Ціна на технічну воду є вільною, її вартість визначена на підставі калькуляції і складає 0,912 грн. в тому числі (ПДВ)».

3.Пункт п. 3.2 договору викласти в редакції відповідача з таким змістом:  «У разі зміни вартості послуг «Постачальник»(.позивач у справі) зобов’язаний повідомити «Покупця»(відповідача у справі) про зміну ціни на технічну воду до кінця  місяця, який передує  місяцю введення нових тарифів, таке повідомлення є невід’ємною частиною договору, оформленого  додатковою угодою до цього договору і підтверджується калькуляційним рахунком. У разі відмови «Покупця»( відповідача у справі) сплачувати по новій ціні договір вважається таким,  який припинив дію і подача води припиняється.»

3. Пункт  4.2 договору викласти у редакції позивача з наступним змістом: «Постачальник»(позивач у справі) вправі припинити подачу води, офіційно повідомивши «Замовника»письмово або по телефонограмі у випадках: відключення електроенергії енергопостачальною організацією; аварії на зовнішніх мережах ; пошкодження або несправність водоводу, який знаходиться на балансі «Замовника», який приводить до втрати води; за несплату поставленої технічної води.»

4. Розділу 5 договору «Особливі  умови»виключити.

5. Пункт  6.1 договору  викласти у редакції позивача з таким змістом: «Цей договір вступає  в силу з моменту його підписання і діє до 01.01.08»

6. Стягнути з Казенного хімічного об’єднання імені Г.І.Петровського, м.Петровське   Луганської області, вул. Леніна,1, р/р 065 у філії відділення ПІБ м.Красний Луч, МФО 304305,   на користь Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м. Луганськ, кв. Пролетаріату Донбасу, 166, рр 334 у філії ЛЦО ПІБ, МФО 304308, , витрати по держмиту у сумі 42 грн. 50 коп. та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп., видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення : 21.05.07.

СУДДЯ                                                                                                        Г.М. Батюк