ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
10.05.07                                                                                           Справа  № А-8/244
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Калуської об”єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, м.Калуш

на постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 19.01.2007р.

у справі № А-8/244

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Ч.А.С.”, м.Калуш

до Калуської об”єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, м.Калуш

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 25.09.2006р. № /0

За участю представників сторін:

від позивача: Швець З. –представник.

від відповідача: Коваленко О.Б. начальник юридичного відділу, Балацко С.П. –головний державний податковий ревізор-інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено. Заява про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.01.2007р. у справі № А-8/244 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Ч.А.С.”, м.Калуш до Калуської об”єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, м.Калуш та визнано нечинним податкове повідомлення-рішення від 25.09.2006р. № /0 в частині визначення податкового зобов”язання з податку на прибуток в сумі 133500 грн. основного платежу та 40050 грн. штрафних санкцій.

Постанова місцевого господарського суду мотивована нормами пп.1.22.1, пп.1.22.2 п.1.22 ст.1, пп.4.1.6 п.4.1, пп.4.2.5 п.4.2 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та тим, що відповідачем правомірно донараховано податок на прибуток в сумі 21700грн. основного платежу та застосовано 14700 грн. штрафних санкцій, оскільки позивач в IV кварталі 2005р. помилково не включив до валових доходів суму 196000грн., отриману в якості поворотної фінансової допомоги на підставі договору доручення від 01.11.2005р.; донарахування 133550 грн. податку на прибуток та застосування 40050 грн. штрафних санкцій є неправомірним в силу відсутності підстав вважати безповоротною фінансовою допомогою кошти, реальним призначенням яких є збільшення статутного фонду.

Скаржник, відповідач у справі, з постановою місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у письмовому запереченні на апеляційну скаргу та представник позивача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, доводи позивача, наведені у запереченні на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, Калуською ОДПІ проведена виїзна планова перевірка ТзОВ "Ч.А.С." з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005р. по 30.06.2006р., за результати якої складено акт від 15.09.2006р. № 791/23-1/31487217, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.2006р. № про визначення позивачу податкового зобов”язання з податку на прибуток в сумі 155200 грн. основного платежу та 54750 грн. штрафних санкцій

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем встановлено, що директором ТзОВ "Ч.А.С." Чумичкіним А.С. протягом листопада 2005р. внесено в касу товариства грошові кошти в сумі 730000грн. та обліковано ці кошти як повернення підзвітних сум, що зафіксовано прибутковими касовими ордерами, даними журналів-ордерів по рахунках 301, 372, де дана господарська операція відображена проводкою Дт.301 Кт.372. З врахуванням того, що позивач не відобразив названі кошти у складі валових доходів, не подав в ході перевірки будь-яких договорів, укладених товариством із Чумичкіним А.С, отримання грошових коштів в сумі 730000грн. відповідало, на думку перевіряючих, визначенню "безповоротна фінансова допомога", що наведено у пп.1.22.1 п.1.22 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". В зв"язку із поданням позивачем заперечення до акту перевірки та документальних доказів, відповідачем стосовно грошових коштів в сумі 196000грн., що внесені директором в касу товариства, зроблений висновок про визначення цих коштів як поворотна фінансова допомога на підставі пп.1.22.2 п.1.22 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Такий висновок зроблений в зв"язку із поданням товариством доручення від 01.11.2005р. б/н, згідно з умовами якого товариство доручає генеральному директору Чумичкіну А.С. використати власні кошти для погашення грошових зобов'язань товариства перед Чумичкіним В.С. в сумі 196000грн. з використанням власних коштів та з наступним поверненням використаних сум Чумичкіну А.С. протягом 2006р. Термін дії доручення до 31.12.2006р. Стосовно грошових коштів в сумі 534000грн., щодо яких позивачем додано до заперечення на акт перевірки протокол зборів учасників товариства від 01.11.2005р. про збільшення розміру статутного фонду за рахунок внесків Чумичкіна А.С., відповідач підтвердив висновок акту перевірки стосовно того, що дані кошти є сумою безповоротної фінансової допомоги, посилаючись при цьому на те, що рішення про зміну розміру статутного фонду набирає чинності з дня внесення цих змін до Державного реєстру (ст.87 Господарського кодексу України). Такі зміни в листопаді 2005року в Державному реєстрі не зареєстровані.

В апеляційній скарзі відповідач в обґрунтування вимоги про скасування оскаржуваної постанови суду наводить доводи щодо правомірності донарахування 21700грн. податку на прибуток та застосування 14700 грн. штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням, виходячи з позиції неправомірності невключення позивачем до складу валового доходу 196000грн. суми, отриманої ним в якості поворотної фінансової допомоги на підставі договору доручення від 01.11.2005р. При цьому відповідачем не враховано, що в частині вимоги про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 25.09.2006р. № /0 в сумі визначення 21700грн. податкового зобов”язання з податку на прибуток та застосування 14700 грн. штрафних санкцій судом першої інстанції в позові відмовлено. І в цій частині постанова місцевого господарського суду позивачем не оскаржувалась.

Щодо задоволення позову в частині вимоги про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 25.09.2006р. № /0 в частині визначення податкового зобов”язання з податку на прибуток в сумі 133500 грн. основного платежу та 40050 грн. штрафних санкцій, то такий висновок суду першої інстанції апеляційний господарський суд вважає правомірним, а доводи скаржника на спростування наведеного висновку суду недостатніми з наступних мотивів.

Відповідно до пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до валових доходів включаються доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді.

Згідно із пп.1.22.1 п.1.22 ст.1 названого Закону безповоротна фінансова допомога –це сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколом зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ч.А.С." від 01.11.2005р. вирішено збільшити статутний фонд товариства за рахунок внесків Чумичкіна А.С., який на цих же зборах включений до складу учасників товариства. Державна реєстрація змін до установчих документів на підставі цього рішення зборів учасників товариства проведена 07.11.2006р., що стверджується копією Статуту ТзОВ "Ч.А.С". Згідно з випискою з головної книги товариства, витягу з журналу реєстрації операцій збільшення статутного фонду, в листопаді 2006р. здійснено відображення внесків Чумичкіна А.С. до статутного капіталу за рахунок коштів, що обліковувались на рахунках "розрахунки з підзвітними особами в національній валюті".

Таким чином, обставини справи свідчать про те, що внесені в листопаді в касу товариства Чумичкіним А.С. грошові кошти в сумі 534000грн. використані товариством для поповнення статутного фонду у відповідності із рішенням зборів учасників від 01.11.2005р. Про таке свідчать подальші, після завершення перевірки, дії позивача щодо реєстрації змін до статуту та відображення у головній книзі товариства, журналі реєстрації операцій збільшення статутного фонду, внесків Чумичкіна А.С. до статутного капіталу за рахунок коштів, що обліковувались на рахунках "розрахунки з підзвітними особами в національній валюті".

За змістом пп.4.2.5 п.4.2 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не включаються до складу валового доходу суми коштів або вартість майна, що надходять платнику податку у вигляді прямих інвестицій або реінвестицій у корпоративні права, емітовані таким платником податку, в тому числі грошові або майнові внески, згідно з договорами про спільну діяльність на території України без створення юридичної особи.

Тобто за змістом наведеної норми внески до статутного фонду не приймають участь у оподаткуванні та не впливають на розмір податкових зобов'язань з податку на прибуток. В зв"язку з цим рішення про визначення податкового зобов'язання та застосування штрафних санкцій може вважатися обґрунтованим тільки у разі існування фактичного податкового зобов'язання, що виникає з реальних показників фінансово-господарської діяльності платника податків.

В даному випадку реальним призначенням коштів, що обліковувались на рахунках "розрахунки з підзвітними особами" було збільшення статутного фонду, тому висновок відповідача про включення цих коштів до валових доходів не може вважатись правомірним.

Недотримання позивачем порядку реєстрації змін до статуту не є достатньою підставою для відмови у позові, оскільки судом досліджене реальне призначення внесених коштів. Крім того, ч.3 ст.144 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок учасників товариства з обмеженою відповідальністю до моменту державної реєстрації сплатити не менш ніж 50% суми своїх вкладів, а за змістом ч.13 ст.29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи здійснюється за процедурами, передбаченими частинами 1-5 статті 25 та частинами 2-3 статті 27 цього Закону для проведення державної реєстрації юридичної особи.

Стосовно доводів відповідача про недотримання позивачем вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004р. № 637, то такі не приймаються до уваги, оскільки відповідальність за дотримання норм з регулювання обігу готівки, в тому числі вимог названого Положення, передбачена Указом Президента "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" та на розмір податкових зобов'язань з податку на прибуток не впливає.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

А тому враховуючи вимоги ч.2 ст.71 КАС України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб”єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, з огляду на недоведеність при розгляді даної справи в судах першої та апеляційної інстанцій, Калуською ОДПІ належними доказами правомірності здійснених нарахувань податку на прибуток в сумі 133500 грн. основного платежу та 40050 грн. штрафних санкцій, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова господарського суду Івано-Франківської області - без змін, як така, що постановлена на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 19.01.2007р. у справі № А-8/244 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Галушко Н.А.