ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.07 р.                                                                                 Справа № 23/220

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Новикової Р.Г., при секретарі судового засідання Овчинніковій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" м. Харцизьк

до:

відповідача 1. Амвросіївська митниця м. Амвросіївка

відповідача 2. Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області м. Донецьк

про стягнення 34541грн.63коп.

за участю представників:

від позивача: Гайфутдінов О.Р. – за дов. №1-218 від 22.09.2006р.

від відповідача 1: Смольнякова А.І. – за дов. №7-28/2294-1 від 23.05.2007р.

від відповідача 2: Хімченко С.В. – за дов. №30/2с від 03.01.2007р.

на підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні було оголошено перерву з 19.06.2007р. по 04.07.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Відкрите акціонерне товариство “Харцизький трубний завод” м. Харцизьк звернувся до суду з позовом про стягнення з Амвросіївської митниці м. Амвросіївка суму надмірно сплачену при декларуванні епоксидного праймеру С10-5146А у розмірі 34541грн.63коп. та суму по оплаті судової експертизи при розгляді справи №8/529а у розмірі 1255грн.68коп. Загальна сума вимог становила 35797грн.31коп.

Ухвалою у справі від 24.10.2006 року суд залучив в якості другого відповідача  Управління Державного казначейства України в Донецькій.

У зв’язку з реорганізацією територіальних органів Державного казначейства України та на підставі статті 25 Господарського процесуального кодексу України суд замінив Управління Державного казначейства України в Донецькій області на Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.11.2006р. по справі №23/220 в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства “Харцизького трубного заводу” м. Харцизьк відмовлено в повному обсязі.

За наслідками апеляційного провадження постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.02.2007р. рішення місцевого суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2007р. попередні судові рішення були скасовані, а справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою від 11.05.2007р. була постановлена ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі №23/220 та призначене попереднє засідання на 24.05.2007р.

Відповідач 1 не погодився із зміненими вимогами в повному обсязі наполягаючи на тому, що товар за кодом УКТЗЕД відноситься до розділу VІ групи 39 Митного тарифу і на момент декларування спірного товару за вказаним кодом пільгова ставка мита становила 0%, повна - 5%; товар за кодом УКТЗЕД , відноситься до розділу VII групи 32 Митного тарифу і на момент декларування спірного товару за вказаним кодом пільгова ставка мита становила 5%, повна –10%; декларант несе юридичну відповідальність за достовірність відомостей, заявлених у вантажній митній декларації з моменту проставлення відбитку штампу “під митним контролем” та присвоєння реєстраційного номеру ВМД; різні суми ввізного мита які перераховані по обох ВМД пояснюються різницею, що виникла внаслідок зміни курсу євро (відомості зазначені у графі 23 декларацій).

Крім того, відповідач 1 стверджує, що господарським судом Донецької області не вирішувалось питання щодо скасування рішення про визначення коду товару, прийнятого Митницею; рішення КТ №701-047-04/х не змінене і не скасоване, що позбавляє позивача підстав для вимог про повернення сплаченої позивачем суми за перебування товарів під митним контролем; зазначена позивачем сума позову є його витратами, здійсненими у зв’язку з необхідністю проведення митного оформлення товару, а не збитками.

Відповідач 2 вимоги позивача не визнав тому, що - він здійснює повернення коштів за поданням органів стягнення і не наділений повноваженням самостійно здійснювати повернення коштів з Державного бюджету України. Порядок здійснення розрахунків з Державним бюджетом України  регулюється спільним наказом Державної митної служби України і Міністерства фінансів України № 368/149 від 30.06.2000р. “Про затвердження інструкції про порядок здійснення розрахунків з Державним бюджетом України за митом, податком на додану вартість, акцизним збором та іншими платежами, доходами і зборами (далі - Інструкція № 368/149).

За наслідками підготовчого провадження від 24.05.2007р. суд постановив ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 19.06.2007р.

У судовому засіданні від 19.06.2007р. головуючим були роз’яснені процесуальні права та обов’язки сторонам, передбачені статтями 49, 51, 54, 65-68 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заявою №1.5-11/397-852 від 08.06.2007р. позивач змінив позовні вимоги та наполягав на стягненні з Державного бюджету України суму надмірно сплаченої при декларуванні епоксидного праймеру С10-5146А в сумі 34541грн.63коп., яка складається з суми надмірно сплаченого мита в розмірі 23182грн.30коп. та 11359грн.33коп. митного збору за перебування товарів та інших предметів під митним контролем. Крім того, позивач просив стягнути судові витрати, понесені ним під час розгляду справи першою, апеляційною та касаційною інстанціями. Відповідачі позовні вимоги не визнали.

На підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні було оголошено перерву з 19.06.2007р. по 04.07.2007р.

Під час судового провадження були досліджені: вантажно-митна декларація №701000002/4/202767 від 29.09.2004р.; вантажно-митна декларація №701000002/4/203824; постанова господарського суду Донецької області від 10.05.2006р. у справі №8/529а; лист №7-13/2558-2 від 27.06.2006р.; ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2006р. у справі №8/529а про відкриття апеляційного провадження в адміністративній справі; ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 16.08.2006р. у справі №8/529а; пояснення до позовної заяви №15-8/19г від 12.09.2006р.; платіжне доручення №6579 від 05.10.2004р.; акт звіряння розрахунків між ВАТ „Харцизький трубний завод” та Амвросієвською митницею (вантажний відділ №2) за період з 01.10.2004р. та 31.10.2004р.; витрати грошових коштів по вантажному відділу №2 Амвросіївської митниці за жовтень 2004р.; відзив на позовну заяву №7-13/4371-4 від 17.10.2006р.; доповнення до позову №7/192 від 24.10.2006р.; платіжне доручення №1476 від 07.10.2004р.; платіжне доручення №1473 від 07.10.2004р.; наказ Державного казначейства України „Про реорганізацію територіальних органів Державного казначейства України” №343-К від 12.07.2006р.; витяг з Положення про Головне управління Державного казначейства у Донецькій області, затверджене головою Державного казначейства України; відзив №12-14/498 від 18.11.2006р.; сертифікат походження L518532; заперечення проти позову №7-28/2296-6 від 23.05.2007р.; пояснення №1.5-8/19г від 08.06.2007р.; наказ Державної митної служби України „Про затвердження Положень про Амвросіївську, Котовську, Чернігівську митниці” №1044 від 27.10.2005р.; доповнення до заперечення №7-28/2767-6 від 18.06.2007р.; пояснення №16.27/02-17/243 від 18.06.2007р.; довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; Положення про управління Державного казначейства у Амвросіївському районі Головного управління Державного казначейства у Донецькій області”; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

Заслухавши доводи позивача та прокурора, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив:

Відповідно до статті 78 Митного кодексу України митне оформлення здійснюється митним органом, як правило, протягом однієї доби з часу пред'явлення товарів і транспортних засобів, що підлягають митному оформленню, подання митної декларації та всіх необхідних документів і відомостей.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Під час декларування вантажу – епоксидного праймеру С10-5146А ВАТ „Харцизький трубний завод” Амвросіївська митниця видала талон відмови у пропуску на митну територію України та митному оформленні товарів з посиланням на те, що в графі 33 вантажно-митної декларації №701000002/4/202767 від 29.07.2004р. невірно зазначений код УКТЗЕД.

Відповідно до рішення Амвросіївської митниці про визнання коду товару №КТ-701-047-04/Х від 29.09.2004р. код вантажу – епоксидного праймеру С10-5146А становить замість зазначеного підприємством – .

Під час повторного декларування позивачем вантажу – епоксидного праймеру С10-5146А у вантажно-митній декларації №701000002/4/203824 від 06.10.2004р. вказаний код УКТЗЕД, визначений у рішенні Амвросіївської митниці №КТ-701-047-04/Х від 29.09.2004р., та зазначений код країни походження товару „276”.

Платіжним дорученням №6579 від 05.10.2004р., позивач сплатив 23182грн.30коп. мита та 11359грн.33коп. митного збору за перебування товарів та інших предметів під митним контролем. Вказані суми платіжними дорученнями №1476 від 07.10.2004р. і №1473 від 07.10.2004р. Амвросіївська митниця перерахувала до Управління державного казначейства в Донецькій області.

Факт перерахування позивачем вказаних платежів не оспорюється відповідачами та знаходить своє підтвердження в акті звіряння розрахунків між ВАТ „Харцизький трубний завод” та Амвросієвською митницею (вантажний відділ №2) за період з 01.10.2004р. та 31.10.2004р.

В грудні 2004р. ВАТ „Харцизький трубний завод” звернувся до Амвросіївської митниці із позовом про скасування рішення №15-19/5054-3 від 04.11.2004р. про відмову у пропуску на митну територію України та митному оформлені товару та спонукання відповідача визначити код товару за епоксидний праймер С10-5146А- (справа №8/529а).

Під час судового провадження в справі №8/529а позивач змінив позовні вимоги та наполягав на визнанні недійсним талону відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів №701000002/4/202767 від 29.09.2004р. та про спонукання відповідача надмірно сплачену суму 34541грн.63коп. зарахувати в рахунок наступних оплат позивача.

Постановою господарського суду Донецької області від 10.05.2006р. у справі №8/529а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.08.2006р., позовні вимоги були задоволені частково – визнаний недійсним талон відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів №701000002/4/202767 від 29.09.2004р. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Таким чином, на момент декларування вантажу – епоксидного праймеру С10-5146А в графі 33 вантажно-митної декларації №701000002/4/202767 від 29.07.2004р. був зазначений правильний код УКТЗЕД.

Відповідно до пункту 2 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №574 від 09.06.1997р. вантажна митна декларація - письмова заява встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів.

Згідно із пунктом 4 Порядку визначення країни походження товару, що переміщується через митний кордон України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1864 від 12.12.2002р. декларант визначає країну походження товару, що переміщується через митний кордон України, на підставі сертифіката про походження товару чи декларації про походження товару, що подається митному органу для підтвердження цих відомостей.

Відповідно до пункту 7 Порядку визначення країни походження товару, що переміщується через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1864 від 12.12.2002р., за відсутності належним чином оформленого сертифіката чи додаткових відомостей про походження товару або у разі неможливості достовірно визначити країну походження товару така країна визнається невідомою. Товари, країна походження яких невідома, пропускаються митним органом з метою їх переміщення через митний кордон України за умови сплати мита за повними ставками.

У вантажно-митній декларації №701000002/4/202767 від 29.07.2004р. декларант визначив код УКТЗЕД та заявив повну ставку мита у розмірі 5% через неможливість визначити та довести країну походження товару (епоксидного праймеру С10-5146А).

На момент декларування позивачем епоксидного праймеру С10-5146А в липні 2004р. ставка ввізного мита при митному оформленні товарів за кодом УКТЗЕД дорівнювала 5% (в даному випадку - 22566грн.38коп.), пільгова ставка складала 0%.

На підставі відомостей, визначених у вантажно-митній декларації №701000002/4/203824 від 06.10.2004р., платіжним дорученням №6579 від 05.10.2004р. позивач сплатив 23182грн.30коп. ввізного мита (5%) та 11359грн.33коп. митного збору за перебування товарів та інших предметів під митним контролем (49днів).

Різні суми ввізного мита, вирахувані по обох вантажних митних деклараціях, пояснюються різницею, що виникла внаслідок зміни курсу євро (відомості зазначені у графі 23 декларацій №701000002/4/202767 від 29.07.2004р. та №701000002/4/203824 від 06.10.2004р.)

Як вже було зазначено, позивач просить стягнути з Державного бюджету надмірно сплачену суму при декларуванні епоксидного праймеру, що за своєю правовою природою є сумою мита та митних зборів, які позивач вважає надмірно сплаченими.

Відповідно до статті 2 Закону України „Про систему оподаткування” №1251-XII від 25.06.1991р. під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Згідно із підпунктом 5 пункту 1 статті 14 Закону України „Про систему оподаткування” №1251-XII від 25.06.1991р. до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів) належить мито.

Згідно статті 20 Закону України “Про систему оподаткування” №1251-XII від 25.06.1991р. контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Відповідно до пункту 1 наказу Державної митної служби України „Про затвердження Порядку справляння митних зборів, які нараховуються за вантажною митною декларацією” №363 від 23.06.1998р. (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.1998р. за №443/2883) до митних зборів, які нараховуються за вантажною митною декларацією, належать такі їх види - за митне оформлення товарів та інших предметів; за митне оформлення тимчасово ввезеного (вивезеного) майна під зобов'язання про його зворотне вивезення (ввезення); за митне оформлення товарів у разі транзиту; за митне оформлення товарів у разі ввезення на митний ліцензійний склад; за перебування товарів та інших предметів під митним контролем; за митне оформлення товарів та інших предметів у зонах митного контролю на територіях і в приміщеннях підприємств, що зберігають такі товари та інші предмети, чи поза робочим часом, установленим для митниці.

Відповідно до підпункту 15.3.1. пункту 15.3 статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000р. заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Пунктом 5.1 Порядку справляння митних зборів, які нараховуються за вантажною митною декларацією, затвердженого наказом Державної митної служби України №363 від 23.06.1998р. (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.1998р. за №443/2883), визначено - суми надміру стягнених митних зборів за бажанням особи, що здійснює декларування товарів та інших предметів, можуть бути їй повернені або зараховані в рахунок майбутніх платежів протягом установленого законодавством строку позовної давності з моменту митного оформлення.

Згідно із пунктом 2.2 Інструкції про порядок здійснення розрахунків з Державним бюджетом України за митом, податком на додану вартість, акцизним збором та іншими платежами, доходами і зборами, затвердженої спільним наказом Державної митної служби України та Міністерства фінансів України №368/149 від 30.06.2000р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 липня 2000 р. за №429/4650) сума надмірно стягнутого мита підлягає поверненню власникові товарів та інших предметів на його вимогу протягом одного року з моменту митного оформлення.

Суми надміру стягнених податку на додану вартість, акцизного збору та інших платежів і зборів підлягають поверненню власникові відповідно до чинного законодавства на його вимогу протягом трьох років з моменту митного оформлення.

Повернення здійснюється митними органами за рахунок поточних платежів, які належать перерахуванню до державного бюджету, шляхом зменшення належних перерахувань до державного бюджету за відповідними кодами бюджетної класифікації на суму коштів, потрібних для повернення.

Суми мита, податку на додану вартість, акцизного збору та інших платежів і зборів, щодо яких винесено рішення суду про повернення, повертаються Державним казначейством за умови подання власником копії рішення судового органу, а також підтвердження митним органом перерахування цих коштів до державного бюджету.

Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України №2542-III від 21.06.2001р. в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Зі змісту статті 25 Бюджетного кодексу України №2542-III від 21.06.2001р. вбачається, що державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Статтею 50 Бюджетного кодексу України №2542-III від 21.06.2001р. встановлено, що Державне казначейство України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданн?ям органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Податки, збори (обов'яз?кові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок Державного бюджету України і не можуть акумулюватися на рахунках органів стягнення.

Враховуючи те, що на момент декларування вантажу у липні 2004р. позивач не зміг визначити та довести країну походження товару (епоксидного праймеру С10-5146А) за умови правильного визначення коду УКТЗЕД цього товару в вантажно-митний декларації №701000002/4/202767 від 29.07.2004р., належний розмір ввізного мита дорівнював 5% або 22566грн.38коп.

Оскільки країна походження товару, що переміщується через митний кордон України (епоксидного праймеру С10-5146А) була визначена позивачем вже у вантажній митній декларації №701000002/4/203824 від 06.10.2004р.), розмір надлишково сплаченого ввізного мита позивачем становить лише 615грн.92коп.

Що стосується заперечень відповідача 1 відносно спливу строку, встановленого пунктом 2.2 Інструкції про порядок здійснення розрахунків з Державним бюджетом України за митом, податком на додану вартість, акцизним збором та іншими платежами, доходами і зборами, затвердженої спільним наказом Державної митної служби України та Міністерства фінансів України №368/149 від 30.06.2000р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 липня 2000 р. за №429/4650) слід зазначити наступне.

Питання щодо правомірності визначення ВАТ „Харцизький трубний завод” коду УКТЗЕД епоксидного праймеру С10-5146А в вантажній митній декларації №701000002/4/202767 від 29.07.2004р. вирішувалось в судовому порядку із проведенням судової експертизи з грудня 2004р. по травень 2006р.

Висновок суду щодо правомірності талону відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів, виданого Амвросієвською митницею №701000002/4/202767 від 29.09.2004р. є підставою для вирішення питання про наявність чи відсутність надлишковості сплачених позивачем ввізного мита та митного збору.

Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р. була ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Перший протокол та протоколи №2, 4, 7 та 11 до Конвенції.

Стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року закріплює - "кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.”

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог Відкритого акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" м. Харцизьк в частині стягнення з Державного бюджету України суми ввізного мита в розмірі 615грн.92коп. У задоволенні вимог про стягнення решти суми надлишково сплаченого ввізного мита слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, протягом терміну перебування вантажу під митним контролем органами державної митної служби визначався код УКТЗЕД епоксидного праймеру С10-5146А. Постановою господарського суду Донецької області від 10.05.2006р. у справі №8/529а було встановлено, що епоксидний праймер С10-5146А підлягає класифікації за кодом УКТЗЕД , як і було зазначено у вантажно-митний декларації №701000002/4/202767 від 29.07.2004р.

З урахуванням цього, митний збір в розмірі 11359грн.33коп., нарахований за перебування протягом 49днів товарів та інших предметів під митним контролем, є надлишково сплаченим, а позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" м. Харцизьк в частині стягнення з Державного бюджету України суми митного збору надмірно сплаченого при декларуванні епоксидного праймеру С10-5146А в розмірі 11359грн.33коп. підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Відкритого акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" м. Харцизьк до відповідача 1. Амвросіївська митниця м. Амвросіївка; відповідача 2. Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області м. Донецьк про стягнення з Державного бюджету України суму надмірно сплаченої при декларуванні епоксидного праймеру С10-5146А в розмірі 34541грн.63коп.

Позивач також просить стягнути з відповідача 1 судові витрати понесені ним під час розгляду цієї справи (державне мито, сплачене за подачу позову до першої інстанції (357грн.97коп.), за подачу апеляційної та касаційної скарг (по 178грн.99коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (118грн.).

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

При цьому, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 3 Розділу VII "Прикінцеві та Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору:

1) судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита;

2) розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито, крім випадків, встановлених підпунктом 3 цього пункту

3) розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не більше 1700 гривень.

З урахуванням зменшення позивачем розміру позовних вимог під час судового провадження з 35797грн.31коп. до 34541грн.63коп. та часткового задоволення позовних вимог, сума судового збору (державного мита) яка підлягає стягненню з Державного бюджету на користь позивача становить 248грн.21коп.

Крім того, платіжним дорученням №316885 від 14.06.2006р. позивачем було сплачено 118грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Разом з тим, глава 7 “Судові витрати” Кодексу адміністративного судочинства України не містить в собі в якості обов'язкового платежу витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. За таких обставин, платіжне доручення №316885 від 14.06.2006р. про сплату 118грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягає поверненню на адресу позивача.

Керуючись нормами Бюджетного кодексу України №2542-III від 21.06.2001р., Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2000р., Закону України “Про систему оподаткування” №1251-XII від 25.06.1991р., Порядку справляння митних зборів, які нараховуються за вантажною митною декларацією, затвердженого наказом Державної митної служби України №363 від 23.06.1998р. (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.1998р. за №443/2883), статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 12, 14, 15, 23, 48, 50, 69-71, 79, 86, 87, 89, 94, 98, 107, 110, 111, 114, 121, 122-170, 254, Прикінцевими та Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" м.Харцизьк до відповідача 1. Амвросіївська митниця м. Амвросіївка та відповідача 2. Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області м. Донецьк про стягнення з Державного бюджету України суму надмірно сплаченої при декларуванні епоксидного праймеру С10-5146А в розмірі 34541грн.63коп., яка складається з суми надмірно сплаченого мита в розмірі 23182грн.30коп. та 11359грн.33коп. митного збору за перебування товарів та інших предметів під митним контролем – задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" м. Харцизьк (86703, м. Харцизьк, вул. Патона, буд. 9, ) суму надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 615грн.92коп. та 11359грн.33коп. митного збору за перебування товарів та інших предметів під митним контролем.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" м. Харцизьк (86703, м. Харцизьк, вул. Патона, буд. 9, ) суму судового збору (державного мита) 248грн.21коп.

У судовому засіданні від 04.07.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст виготовлено 09.07.2007р.

Суддя

Надруковано 4 примірника: 1 – позивачу; 2 – відповідачам; 1 – до справи