ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.07                                                                                           Справа № 4/2702-11/444

Господарський суд Львівської області в особі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства (надалі ВАТ) „Львівметал”

до
Державного територіально-галузевого об‘єднання (надалі ДТГО) „Львівська залізниця”

з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг”

Придніпровська залізниця

про
стягнення заборгованості

з участю представники:

від позивача  - [...]. –юрисконсульт (довіреність від 24.01.2007 року);

від відповідача –[...] –юрисконсульт (довіреність за №НЮ-1040 від 22.09.2006 року);

від третіх осіб –не з‘явились,

В С Т А Н О В И В :

що ВАТ „Львівметал” звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ДТГО „Львівська залізниця” 12299 грн. 13 коп.  збитків.

Підставами вимог, як зазначено в позовній заяві, є недостача (втрата) вантажу, а тому залізниця повинна відшкодувати спричинені збитки.

Представник позивача підтримав позов з викладених підстав та просить його задоволити.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за №М-88 від 25.01.2007 року, вважає, що вантаж прибув у такому стані в якому був завантажений, оскільки, відправником не було довантажено вантаж.

У доповнені до відзиву за №М-193 від 13.02.2007 року, відповідач вважає, що позивачем невірно визначено ціну позову, оскільки, залізниця відповідає за незбереження вантажу у розмірі дійсної вартості вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було завантажено вантаж.

У листах за №М-423 від 11.04.2007 року та за №М-526 від 08.05.2007 року, позивач звертає увагу суду на те, що вагон було завантажено не у відповідності до чинних нормативів, а тому відповідальність за усі наслідки повинен нести вантажовідправник.

Третя особа –відправник у поясненні на позовну заяву за №851-4/3-4м/и від 06.03.2007 року, зазначає, що вантаж було відправлено у відповідності до вимог Інструкції по контролю забезпечення збереження металопродукції ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг”. Також, представником третьої особи було подано книгу відвантаження металу М/С-„250-4”.

Представник третьої особи –відправника, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Представник третьої особи –Придніпровської залізниці, в судовому засіданні 08.05.2007 року пояснив, що вантаж було прийнято до перевезення вагою, яка вказана у залізничних  документах.

Представники третіх осіб в судове засідання не з‘явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду спору, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи, а тому справа розглядається у відповідності до вимог ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Вантажовідправником ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг” згідно накладної за №46240237 від 18.07.2006 року було довірено Придніпровській залізниці доставити на станцію призначення Персенківка Львівської залізниці вантаж, який завантажений навалом, нетто 66700 кг.

В підтвердження того, що нетто вантажу складало 66700 кг, третьою особою відправником було подано також є книгу відвантаження металу М/С-„250-4”.

16.07.2006 року вантаж було видано позивачу на станції Персенківка Львівської залізниці.

При цьому, було складено комерційний акт серії АХ за №320916 від 24.07.2006 року, підставою для складення якого було те, що на одній зв‘язці у верхньому ярусі з правої сторони по ходу поїзда біля борта вагона відсутні ув‘язки, в наявності ув‘язки-хомути для кріплення строп.

Згаданим актом виявлено 14 зв‘язок, що менше на одну зв‘язку проти сертифікату якості №4-468 від 16.07.2006 року (зазначено 15 зв‘язок), брутто - 86200 кг, нетто без упаковки - 62020 кг, тара –24000 кг, що менше проти документа на 4500 кг, упаковка 180 кг.

Згідно ст.110 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року №457,  залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Посилання відповідача на те, що згідно п.а ст.111 згаданого Статуту,  залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, не може братись судом до уваги з наступних міркувань.

В матеріалах справи наявні докази, зокрема, накладна за №46240237 від 18.07.2006 року, сертифікат якості №4-468 від 16.07.2006 року, Інструкція по контролю забезпечення збереження металопродукції ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг” під час перевезення, погодженої третіми особами та книгу відвантаження металу М/С-„250-4”,  які підтверджують те, що вантаж був прийняти до перевезення у тій вазі, яка зазначена у перевізних документах.

Також, дані обставини підтверджуються і поясненнями представників третіх осіб відправника та залізниці, яка приймала вантаж до перевезення.

Відповідачем не представлено доказів, в підтвердження того, що вагон відправником був недовантажений, а його пояснення ґрунтуються лише на арифметичних розрахунках та припущеннях.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Згідно п.1.1. Правил перевезення вантажів навалом і насипом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року за №542, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 10.09.2001 року за №795/5986 (ст. 37 Статуту), вантажі, які не потребують упакування, в залежності від фракційного складу перевозяться навалом або насипом, без підрахунку місць. У перевізних документах на ці вантажі у графі „Кількість місць” проставляється: „Навалом” чи „Насипом”.

В графі „Кількість місць” накладної №46240237 відправником ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг” зазначено „Навалом”. Отже до перевезення вантаж здавався без підрахунку кількості місць.

Однак, у відповідності до п.1.1 згаданих Правил, вантажі, які можуть перевозитись навалом і насипом, зазначаються в додатку 1, згідно якого, насипом перевозяться метали чорні, прокат чорних металів (дрібних фракцій, з яких неможливо сформувати пакети, зв‘язки).

Як вбачається із комерційного акту, сертифікату якості та не заперечується самим позивачем та відповідачем фактично перевозився метал, який був сформований у пакети, тобто даний вантаж повинен був перевозитись по накладній, в якій би зазначалась кількість місць.

Також, суд звертає увагу і на те, що вантаж було завантажено відправником у відповідності до Інструкція по контролю забезпечення збереження металопродукції ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг”, яка складена на підставі п.7 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року за №542, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 року за №796/5987 і повинна відповідати технічним умовам навантаження.

Згідно, §1 Технічних умов навантаження і кріплення вантажів на відкритому рухомому вагоні, передбачено, що розміщення і кріплення вантажів на відкритому рухомому вагоні повинно виконуватись у точній відповідності до даних технічних умов, а також креслень, затвердженими порядком, визначеним даним розділом.

При цьому, слід зазначити, що креслення, які передбачені згаданою Інструкцією та Технічними умовами навантаження і кріплення вантажів на відкритому рухомому вагоні не співпадають.

Таким чином, при прийнятті до перевезення вантажу не було перевірено завантаження його у відповідності до згаданих норм, однак, такі обставини не спростовують вимог позивача.

Визначаючи вартість збитків, суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок суми позову складено позивачем не на підставі рахунку відправника - третьої особи, а на підставі рахунку ТзОВ „Торгова група „Захід сталь”, згідно якого вартість 1 т металопродукції складає 2 733 грн. 14 коп.( Вартість 1 т. металопрокату згідно рахунку третьої особи № 12345 від 19.07.2006 року складає 2174 грн. 00 коп.)

Крім того, кількість відповідальної недостачі розрахована позивачем без урахування норми недостачі в розмірі 0,5% від ваги нетто в вагоні, передбаченої ст.114 Статуту залізниць України та п. 27 Правил видачі вантажів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644.

Невідповідність розрахунку нормам Статуту Залізниць України підтверджується роз‘ясненням Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 року, згідно якого, якщо договори купівлі-продажу або поставки укладаються між посередниками, документи посередників про кількість та ціну , за якими вони продали продукцію, не можуть визнаватись належними доказами вартості і ціни відвантаженої продукції.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи рахунки фактури та податок на додану вартість сума збитків становить 11680 грн. 90 коп.

За викладених обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в частині 11680 грн. 90 коп. –збитків завданих недостачею. В іншій частині в позові слід відмовити.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК України судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Державного територіально-галузевого об‘єднання „Львівська залізниця (0), що знаходиться за адресою  м.Львів, вул.Гоголя,1, на користь Відкритого акціонерного товариства „Львівметал” (, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Навроцького, 1, 11680 грн. 90 коп. –збитків завданих недостачею та 228 грн. 88 коп. судових витрат сплачених при поданні позову.

3.          В іншій частині в позові відмовити.

4.          Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя