ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 3/157
ПОСТАНОВА

Львівський апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого-судді
Бонк Т.Б.

суддів
Марко Р.І.

Бойко С.М.

за участю представників:

від позивача
-Дубовий І.Б.- головний спеціаліст юридичного відділу;

від відповідача -не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 від 02.05.2007р. №742

на постанову
Господарського суду Закарпатської області від 23.04.2007р.

у справі
№ 3/157

за позовом: Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області (далі РВ ФДМ
України по Закарпатській області ), м. Ужгород

до відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Мукачево (далі
підприємець ОСОБА_1)

про
розірвання договору купівлі-продажу об'єкта державної власності групи А
-приміщення складу, що знаходится на балансі ДПГК «Ресторан станції
Мукачево»шляхом викупу від 05.08.2003р. заНОМЕР_1

за зустрічним позовом Підприємця
ОСОБА_1, м. Мукачево

до відповідача Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області

про виключення
з договору НОМЕР_1від 05.08.2003р. пункту 5.1.4

встановив:

рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 23.04.2007р. у справі №3/157, суддя ОСОБА_2,
первісний позов задоволено повністю, розірвано договір від 05.08.2003р. НОМЕР_1
купівлі-продажу об'єкта державної власності групи А- приміщення складу, що знаходиться
на балансі ДПГХ «Ресторан станції Мукачево»шляхом викупу, укладений між
Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській
області та підприємцем ОСОБА_1 від 05.08.2003р., зустрічний позов підприємця
ОСОБА_1 про виключення з договору НОМЕР_1 від 05.08.2003р. пункту 5.1.4
залишено без розгляду.

Рішення суду мотивовано положеннями
норм ст.ст.526, 611 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу
України, ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна», а також
зокрема тим що право користування земельною ділянкою не оформлено; позивача не
повідомлено про виникнення форс-мажорних обставин у відповідності до умов
договору.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.04.2007р. у
справі №3/157 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні
первісного позову та задоволити зустрічний позов. Зокрема, скаржник зазначає,
що підприємець ОСОБА_1 звертався до Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Закарпатській області з пропозицією щодо зміни умов п.5.1.4
спірного договору; апелянтом здійснено всі можливі дії щодо оформлення
земельної ділянки відповідно до умов договору.

РВ ФДМ України по Закарпатській
області подало відзив на апеляційну скаргу в якій просить залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення господарського суду без змін, оскільки
рішення винесене з правильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема
зазначає, що договірними зобов'язаннями є всі визначені договором права і
обов'язки і порушення таких зобов'язань є підставою для розірвання договору;
підставою для розірвання договору є порушення умов договору та Закону України «Про
приватизацію державного майна»; про факт виникнення форс-мажорних обставин
відповідачу стало відомо в січні 2004р.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги з підстав наведених у
відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в останнє
судове засідання не з'явився хоча був належним чином повідомлений.

Розглянувши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, дослідивши подані сторонами докази і оцінивши їх у
сукупності, заслухавши пояснення повноважного представника позивача,
апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи
з наступного.

Між Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Закарпатській області (Продавець) і приватним
підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір від 05.08.2003р. НОМЕР_1
купівлі-продажу об'єкта державної власності групи А -приміщення складу, що
знаходиться на балансі ДПГХ „Ресторан станції Мукачево”, шляхом викупу (далі
договір від 05.08.2003р.НОМЕР_1).

Відповідно до п.1.1. даного
договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю приміщення
складу загальною площею 30,6 кв.м., що знаходиться на балансі ДПГХ „Ресторан
станції Мукачево” та розташоване за адресою Закарпатська область, АДРЕСА_1.

На виконання даного пункту договору
відповідно до акту від 08.08.2003р.приймання-передавання об'єкта державної
власності групи А -приміщення складу, що знаходиться на балансі ДПГХ „Ресторан
станції Мукачево”, передано шляхом викупу (продавець передав, а покупець
прийняв проданий 05.08.2003р. шляхом викупу об'єкт державної власності -
приміщення складу загальною площею 30,6м 2 що знаходиться на балансі
ДПГХ „Ресторан станції Мукачево”).

У розділі 5 вищезазначеного договору
визначені обов'язки покупця. Зокрема, у п.5.1.4 зазначено, що покупець
зобов'язаний протягом трьох місяців з моменту нотаріального посвідчення
договору оформити право на земельну ділянку, на якій знаходиться об'єкт
приватизації відповідно до вимог чинного земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що
підприємцем ОСОБА_1 не дотримано п.5.1.4 договору від 05.08.2003р. НОМЕР_1та на
протязі трьох місяців з моменту укладення договору від 05.08.2003р. НОМЕР_1не
оформлено права на земельну ділянку на якій знаходиться об'єкт приватизації, а
також не зроблено це і на даний час.

З довідки від 23.01.2004р. №41
Мукачівської міської ради вбачається, що питання оформлення права на земельну
ділянку буде розглянуто на черговій сесії міської ради.

Листами НОМЕР_2 від 27.08.2003
року,НОМЕР_3 від 15.01.2004 року позивачем надсилались відповідачу нагадування про
необхідність виконання умов   п. 5.1.4.
договору. Актом поточної перевірки виконання умов договору купівлі -продажу
об'єкта державної власності групи А -приміщення складу, що знаходився на
балансі ДПГХ „Ресторан станції Мукачево” від 05.08.2003 року НОМЕР_1, укладеним
28.07.2004 року представниками органу приватизації, встановлено
невиконання  п. 5.1.4. договору.

Відповідно до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Згідно з п.5 ст.27 Закону України
«Про приватизацію державного майна»на вимогу однієї із сторін договір
купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду,
арбітражного суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених
договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Відповідно до п.11.3 договору від
05.08.2003р. НОМЕР_1 у разі невиконання однією із сторін умов цього договору
він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням
господарського суду.

Щодо поданих відповідачем доказів
вжиття заходів щодо оформлення права на земельну ділянку, на якій знаходиться
об'єкт приватизації, а саме, звернення відповідача до Мукачівської міської
ради, Управління комунальної власності виконкому Мукачівської міської ради,
Відкритого акціонерного товариства „Закарпатавтотранс”, а також до
господарського суду з позовом про спонукання оформити право на земельну ділянку
шляхом укладення договору дані звернення були здійснені після спливу трьох
місячного строку визначеного п.5.1.4 договором від 05.08.2003р.НОМЕР_1

Відповідно до п.12.1 договору від
05.08.2003р. НОМЕР_1сторони звільняються від відповідальності щодо виконання
умов договору у випадку виникнення форс -мажорних обставин (обставин непереборної
сили). Сторона, яка не може виконати договір через виникнення форс -мажорних
обставин, повинна повідомити про це іншу сторону.

У разі виникнення зазначених у п.
12.1. договору обставин, сторони протягом п'яти календарних днів письмово
сповіщають одна одну про наявність даних обставин, підтверджуючи це
відповідними офіційними документами. Якщо сторони без поважних причин не
сповістили у встановлений строк про виникнення форс -мажорних обставин, то вони
у подальшому не мають права вимагати зміни строків виконання умов цього
договору (п.12.2 договору).

Апелянтом не подано належних
доказів в підтвердження факту звернення до РВ ФДМ України по Закарпатській
області протягом п'яти днів з дня виникнення форс-мажорних обставин. Офіційно
відповідач звернувся лише 14.06.2004 року з заявою, підписаною разом з іншими
приватними підприємцями, у додатку до якої будь -які офіційні документи не
зазначені.

Отже, оскільки підприємцем ОСОБА_1
порушено п.12.1 та.п12.2 договору від 05.08.2003р.НОМЕР_1. останній позбавив
себе права вимагати зміни строків виконання умови договору і відповідно
можливості звільнення від відповідальності за невиконання умов договору.

Згідно ст.43 судочинство
у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підстави своїх вимог і заперечень.

Скаржник не подав у встановленому
законом порядку належних та допустимих доказів, які б підтверджували доводи,
викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтували правомірність і підставність
апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене в
сукупності, апеляцій ний господарський суд вважає, що рішення місцевого
господарського суду відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному
законодавстві, підстав для її скасування немає. Інші доводи скаржника зазначені
в апеляційній скарзі не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані,
не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не є
підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись статтями 43, 99, 101,
103, 105 Господарсько процесуально кодексу України, Львівський апеляційний
господарський суд

П О С Т А Н О
В И В:

Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 23.04.2007р. року у справі №3/157 залишити без змін,
апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1- без
задоволення.

Дана постанова набирає законної
сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до
Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя                                                                      Бонк Т.Б.

Судді
Марко Р.І.

Бойко С.М.