СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.07.07                                                                                 Справа № 10/355ад.

Суддя господарського суду Луганської області Мінська Т.М. по справі № 10/355ад за позовом

Прокурора Кремінського району Луганської області в інтересах держави в особі Рубіжанської об’єднаної державної податкової інспекції

до Кремінського виробничого управління вопровідно  - каналізаційного господарства, м. Кремінна

про стягнення 218173 грн. 47 коп.

Представники  сторін:

Прокурор - Ногіна О.М.;

від позивача –Кошаков Д.В.,  дов. № 28/10 від 10.01.07.

від відповідача –не прибув.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості з податку з доходів фізичних осіб в сумі  218173 грн. 47 коп.

Відзивом  № 365/25 від 27.06.07.  відповідач  визнав позов повністю.

12.07.2007р. отримано телеграму, якою відповідач просить розглянути справу  без його участі,  а  також підтверджує визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Кремінське виробниче управління вопровідно  - каналізаційного господарства (відповідач  у справі),   взято на податковий облік  в  Рубіжанській ОДПІ.

Відповідач допустив заборгованість  по податку з доходів фізичних осіб   станом  на  01.01.2007.  в  сумі  218  173   грн.  47  коп., що  підтверджується актом   №  5  від 15.03.2007.,  підписаною  керівником  і  головним  бухгалтером відповідача.  Дана  заборгованість  утворилась  протягом  2004 –2006 років.

Оцінивши  матеріали  справи,    доводи сторін,   суд   визнає  позовні  вимоги   обґрунтованими     з  огляду  на  наступне:

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст. 13 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби та їх  посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом  11  статті 10  Закону  України  “Про державну податкову  службу  в  Україні”   органи  державної  податкової служби     подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ,  організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в  доход  держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших  випадках  -  коштів, одержаних без установлених законом підстав, а  також  про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними  цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

Відповідно до  пункту  4 частини 1  статті   14  Закону  України  “Про  систему  оподаткування”  податок на доходи фізичних осіб  є  загальнодержавним податком.   Згідно  статті 17 цього Закону   сплата податків  і зборів (обов'язкових платежів) провадиться  у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України.

Пп.  4.2.1. п. 4.2. ст. 4  Закону України  «Про  податок з доходів фізичних осіб» передбачено, що    до складу  загального   місячного   оподатковуваного   доходу включаються  доходи у вигляді заробітної  плати,  інші  виплати  та винагороди,  нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору.

Згідно  пп. 8.1.1.,  8.1.2.  п. 8.1. ст. 8 цього Закону     податковий   агент,    який    нараховує    (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу  за  його  рахунок,  використовуючи  ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.  Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час  виплати  оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

П. 19.2. ст. 19 передбачено, що особи,  які  відповідно  до  цього  Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно   та   повністю   нараховувати,   утримувати  та сплачувати (перераховувати) до  бюджету  податок  з  доходу,  який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її  рахунок.

Наявність  заборгованості  з податку з доходів фізичних осіб  підтверджена  матеріалами справи  і  визнана   відповідачем.

Відповідно до ст. 136  Кодексу адміністративного судочинства  України  відповідач  може визнати адміністративний позов  протягом  всього часу  судового розгляду,   зробивши  про це усну  заяву. Якщо  визнання  адміністративного позову  викладено  в  адресованій  суду  письмовій заяві,  ця  заява  приєднується  до справи.  Визнання  відповідачем  позову  не суперечить закону, не порушує  чиї –небудь права,  свободи  або інтереси

Оцінивши  всі  вищевикладені  обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому засіданні  24.07.2007.  і  постановив   задовольнити позов  повністю.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАСУ  у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа,   судові витрати, здійснені  позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні   24.07.2007. проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

На  підставі  викладеного та,    керуючись ст.ст.  18, 51, 136, 158 –163, 254  Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов   задовольнити  повністю.

2.Стягнути з Кремінського виробничого управління вопровідно  - каналізаційного господарства, м. Кремінна,  вул. Джержинського, 2а,      до  місцевого  бюджету  Кремінської  міської ради     заборгованість  податку з  доходів  фізичних осіб    в сумі     218  173   грн.  47  коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена   26.07.2007.

Суддя                                                                                Т.М.Мінська