ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.07 р.                                                                                 Справа № 31/22а

Господарський суд Донецької області, у складі судді Ушенко Л.В., при секретарі судового засідання Москалик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою

Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка

до  Горлівської ОДПІ

про скасування податкових повідомлень-рішень №/1 від 07.12.06р. з ПДВ в частині застосування штрафної санкції у сумі 5 337,00 грн., №/1 від 07.12.06р. з ПДВ в частині застосування штрафної санкції у сумі 14 980,00 грн., №/1 від 07.12.06р. з ПДВ в частині застосування штрафної санкції у сумі 4 438,81 грн.

За участю

Представників сторін:

Від позивача: Костюк С.В.– довіреність

Фетисова І.О. – довіреність

Свириденко Д.І.– довіреність

Від відповідача: Шегера І.П. – довіреність

Скиба – довіреність

Козлюк Л.В.– довіреність

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Горлівської ОДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень №/1 від 07.12.06р. в частині застосування штрафної санкції у сумі 5 337,00 грн., №/1 від 07.12.06р. в частині застосування штрафної санкції у сумі 14 980,00 грн. та №/1 від 07.12.06р. в частині застосування штрафної санкції у сумі 4 438,81 грн..

Відповідно до п.6,7 „Прикінцевих та перехідних положень” КАС України було порушене адміністративне провадження у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неправомірне нарахування йому штрафних санкцій з ПДВ податковими повідомленнями-рішеннями в період дії мораторію в справі №5/194Б про банкрутство ВАТ „Донецькобленерго” м. Горлівка, введеного ухвалою господарського суду Донецької області від 22.11.04р.

Заявою від 16.05.07р. позивач доповнив підстави позову щодо неправомірного застосуванням штрафних санкцій посилається на те, що законом не передбачено застосування штрафної санкції на суму завищення бюджетного відшкодування по п.п.17.1.3 ст.17  Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, відповідно до якої відповідачем були нараховані суми штрафних санкцій в спірних податкових повідомленнях-рішеннях.

Відповідач надав заперечення на позов (вх.№02-41/10262 від 13.03.07р.) та пояснення (вх.№02-41/13325 від 29.03.07р.), у яких проти позову заперечував, вважає своє рішення законним, прийнятим в межах повноважень.

ОДПІ вважає, що мораторій в справі про банкрутство не є перешкодою для застосування штрафних санкцій передбачених п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Крім того позивач неправомірно отримав суму бюджетного відшкодування ПДВ, яка зменшена спірним податковим повідомленням-рішенням і ця сума є сумою податку, на яку ухилився від сплати позивач, тому йому нарахована штрафна санкція на суму завищення бюджетного відшкодування.

Провадження у справі зупинялось відповідно ст.156 КАС України.

Розгляд справи здійснювався без застосуванням технічних засобів фіксування судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами документи, господарським судом встановлено наступне.

З 18.08.06р. по 15.09.06р. Горлівська ОДПІ здійснила комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка, за період з 01.01.2005р. по 31.03.2006р., про що відповідачем складений акт перевірки  №1425-23-3/00131268 від 13.10.06р.

За результатами перевірки позивачу були направлені податкові повідомлення – рішення №/0 від 25.10.06р. про визначення відповідно до п”б” п.4.2.2 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податку на додану вартість у сумі 10 674 грн. та штрафної санкції у сумі 5 337 грн. та №/0 від 25.10.06р. про зменшення суми бюджетного відшкодування у розмірі 38 840,00 грн. по деклараціям за січень-березень 2005р., грудень 2005р., січень-березень 2006р. і визначення ПДВ у сумі 38 840,00 грн. та штрафної санкції у сумі 14 980,69 грн. на завищення суми бюджетного відшкодування по ПДВ з посиланням на п. „б”, „в” п.4.2.2 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Штрафна санкція застосовані відповідно до п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Даним податковим повідомлення-рішенням також визначено, що сума завищеного бюджетного відшкодування отримана платником податку у сумі 37 459,31 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка оскаржило їх в адміністративному порядку відповідно до ст..5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. За результатами оскарження залишено без змін податкове повідомлення-рішення №/0 від 25.10.06р.- про визначення податкового зобов’язання з ПДВ у сумі 10 674,00 грн. і штрафної санкції у сумі  5 337,00 грн., податкове повідомлення-рішення №/0 від 25.10.06р. про зменшення бюджетного відшкодування ПДВ на суму 38 840 грн., донарахування ПДВ у сумі 38 840,00 грн. та застосування штрафної санкції у сумі 14 980,69 грн. на суму отриманого завищення бюджетного відшкодування.

Разом з тим, при розгляді скарги податковим органом було встановлено, що при нараховуванні штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням від 25.10.06р. №№/0 на суму завищення бюджетного відшкодування ПДВ, невірно визначена кількість податкових періодів, за які застосована штрафна санкція та сума відшкодованого податку, що на думку ОДПІ призвело до заниження штрафної санкції на загальну суму 4 438,81 грн.: по декларації за грудень 2005р., за січень 2006р.- березень 2006р.

В зв’язку із зазначеним, ОДПІ за результатом розгляду скарги збільшила на 4 438,81 грн. суму штрафної санкції, що була визначена в податковому повідомленні-рішенні від 25.10.06р. №  №/0.

Позивачу були направлені за результами адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення від 7.12.06р. №/1, яким визначено податкове зобов’язання з ПДВ у сумі 10 674 грн. та штрафна санкція у сумі 5 337 грн., №/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ по деклараціям за січень-березень, грудень 2005р., січень – березень 2006р. на загальну суму 38 840 грн. та визначення ПДВ у цій сумі, в зв’язку з отриманням завищеного бюджетного відшкодування та застосування штрафної санкції у сумі 14 980,69 грн., а також прийняте нове податкове повідомлення-рішення від 7.12.06р. №/1 на суму донарахованої за результатом адміністративного оскарження штрафної санкції у розмірі 4 438,81 грн. з посиланням на п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Позивачем фактично оспорюється правомірність нарахування  йому штрафних санкцій визначених в даних податкових повідомленнях-рішеннях №№/1, /1 та №/1 від 07.12.06р. відповідно до п.17.1.3 п.17.1. ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” на підставі того, що ухвалою господарського суду Донецької області від 22.11.04р. порушена справа №5/194 „Б” про банкрутство позивача і введено мораторій на задоволення вимог кредитора і крім того, ст.17 Закону не передбачені і підстави для застосування штрафних санкцій у разі завищення бюджетного відшкодування .

Господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

1.          Стосовно правомірності застосування штрафної санкції у сумі 5 337 грн. по податковому повідомленню-рішенню №/1 від 07.12.06р.

Позивач вважає, що дана штрафна санкція не підлягає застосуванню в період дії мораторію в справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.11.04р. порушено справу №5/194Б про банкрутство ВАТ „Донецькобленерго”  та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі – закон) мораторій на задоволення вимог кредиторів – це зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Стаття 12 закону, яка встановлює, зокрема, заборону нараховувати протягом дії  мораторію неустойку (штраф, пеню), інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків  і зборів (обов’язкових платежів), стосується вимог, зобов’язань, які підпадають під поняття мораторію.

Таким чином, ці положення слід застосовувати у відповідності до ст.1 цього закону, де наведено визначення мораторію.

Мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію.

За таких обставин відповідач мав право в період дії мораторію в справі про банкрутство застосувати до позивача штрафну санкцію відповідно до п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за порушення податкового зобовязання, не пов’язаного з порушенням строків його сплати, тому за даною підставою вимоги позивача задоволенню не підлягають в частині застосування штрафної санкції у сумі 5 337 грн.

2.          Стосовно правомірності застосування штрафної санкції по податковому повідомленню-рішенню від 7.12.06р. №/1 у сумі 14 980,69 грн. та по податковому повідомленню-рішенню від 7.12.06р. №/1 на суму 4 438,81 грн.

За результатами перевірки Горлівською ОДПІ було встановлено завищення бюджетного відшкодування ПДВ за січень-березень, грудень 2005р., січень-березень 2006р. на суму 38 840 грн., яке за даними ОДПІ було на день перевірки вже отримано позивачем у сумі 37 459,31 грн.

Зазначена сума бюджетного відшкодування була зменшена податковим повідомленням-рішенням від 7.12.06р. №1/1 і в зв’язку з фактичним отриманням позивачем цієї суми бюджетного відшкодування вона була визначена позивачу в податковому повідомленні-рішенні від 7.12.06р. № /1, як податкове зобов’язання у сумі 38 840 грн. і застосована штрафна санкція у сумі 14 980,69 грн. та податковим повідомленням-рішенням від 7.12.06р. №/1 донарахована штрафна санкція у сумі 4 438,81 грн. (за результатом адміністративного оскарження).

При цьому, в податкових повідомленнях-рішеннях зазначено, що штрафні санкції застосовані відповідно до п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Зазначені штрафні санкції оскаржують ся позивачем з наступних підстав:

а) відносно позивача порушено провадження у справі про банкрутство і введено мораторій, в період дії якого не нараховуються штрафи, пеня, неустойки;

б) відсутні правові підстави для застосування штрафної санкції на суму завищення бюджетного відшкодування, яке було отримано на момент перевірки.

Господарський суд вважає, що введення мораторію в справі про банкрутство  і його дія в період прийняття спірних податкових повідомлень-рішень не є обставиною для незастосування штрафної санкції відповідно до п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за умови наявності підстав, передбачених в ній для застосування такого штрафу і тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими з тих же мотивів, що викладені в рішенні стосовно застосування штрафної санкції по податковому повідомленню-рішенню від 7.12.06р. №/1.

Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності законних підстав для застосування штрафної санкції, передбаченої п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” на суму отриманого завищеного бюджетного відшкодування ПДВ.

Відповідно до п.18 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2005р.” та деяких інших законодавчих актів України” від 25.03.05р. втратив чинність Указ Президента України  №857/98 від 7.08.98р. „Про деякі зміни в оподаткуванні”, яким було передбачено, що сума завищення бюджетного відшкодування вважається сумою податкового зобов’язання, прихованою від оподаткування і якщо внаслідок такого завищення отримано бюджетне відшкодування, платник податку визнається таким, що ухиляється від оподаткування  і до нього застосовуються штрафні санкції відповідно до законодавства. Зазначений Указ був прийнятий відповідно до п.4 Перехідних положень Конституції України.

Відповідно до п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафної санкції за порушення валютного законодавства, що встановлюється окремим законодавством. Підстави застосування штрафної санкції за порушення законодавства визначені в п.17.1.1 – 17.1.9 п.17.1 ст.17 цього Закону.

Відповідно до п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Відповідно до п.”б” п.4.2.2 ст.4 зазначеного закону контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання  платників податків у разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях.

Фактично спірним податковим повідомленням-рішенням №/1 від 7.12.06р.  не встановлено заниження або завищення суми податкових зобов’язань, а встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ  за січень-березень, грудень 2005р. та січень-березень 2006р., яке за результатом перевірки було зменшене, що передбачено п „б” 1.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, однак положення цього пункту не передбачають застосування штрафної санкції.

Більш того, сума штрафної санкції 4 438,81 грн. застосована податковим повідомленням-рішенням №/1 від 7.12.06р. взагалі без визначення ні суми податку, ні суми завищення  бюджетного відшкодування.

Судом не приймається посилання відповідача в обґрунтування правової підстави застосування штрафної санкції у разі отримання завищеної суми бюджетного відшкодування на „Інструкцію про порядок застосування та стягнення суми штрафних (фінансових) санкцій органами ДПС до платників податків за порушення податкового законодавства, затвердженою наказом ДПА України №110 від 17.03.01р. (зареєстрованої в Мін’юсті 23.03.01р. за №268/5459), оскільки відповідальність платника податків у вигляді штрафної санкції можлива лише на підставі Закону, в даному випадку відповідно до ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а Інструкція є нормативно-правовим актом, який не має сили Закону і не може служити підставою для застосування штрафної санкції на підставі п.17.1.3 ст.17 Закону.

Нарахування штрафних санкцій відповідно до п.17.1.3 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не передбачена при завищенні суми бюджетного відшкодування.

Судові витрати у справі покласти на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст..1,12 Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.17 Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст. 2, 17, 71, 72, 86, 94, 185-186, 254 КАС України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка до  Горлівської ОДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень №/1 від 07.12.06р. в частині застосування штрафної санкції у сумі 5 337,00 грн., №/1 від 07.12.06р. в частині застосування штрафної санкції у сумі 14 980,00 грн., №/1 від 07.12.06р. в частині застосування штрафної санкції у сумі 4 438,81 грн. – задовольнити частково.

Визнати недійсними податкові повідомлення – рішення №/1 від 07.12.06р. в частині застосування штрафної санкції з ПДВ у сумі 14 980,00 грн. та №/1 від 07.12.06р. в частині застосування штрафної санкції з ПДВ у сумі 4 438,81 грн.

В іншій частині позову в задоволені відмовити.

Присудити з коштів Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка судовий збір у сумі 2,67 грн..

Вступну та резолютивну частини постанови долучити до матеріалів справи.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через господарський суд Донецької області заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту постанови та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

В судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови виготовлений 21.05.07р.

Суддя