ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2007                                                                                   Справа № 13/359-06

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого Прокопенко А.Є.–доповідач,

суддів: Крутовських В.І, Дмитренко А.К.

При секретарі судового засідання  Врона С.В.

За участю представники сторін:

від позивача:  Тахтерин Я.Л. представник, довіреність №157/349  від 31.05.07; Штишенко М.К. юрисконсульт, довіреність №157/787  від 22.12.06;

від відповідача:  Добровольский А.В. представник, довіреність №2134  від 11.12.06;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства “Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова”  м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської  області  від  16.01.07р.  по справі  № 13/359-06

за позовом  Державного підприємства “Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова”  м.Дніпропетровськ

до  Комунального підприємства із транспортування покупної теплової енергії “Теплотранс” Дніпропетровської міської ради  м.Дніпропетровськ

про спонукання укласти Додаткову угоду №1 до Договору №416 від 01.01.06р.ю про зміну тарифів на теплову енергію.

У відповідності із ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва до 21.06.07р., 19.07.07р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.07р. по справі  № 13/359-06  (суддя Рудь І.А.)  відмовлено у задоволенні позову  Державного підприємства “Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова”  м.Дніпропетровськ до Комунального підприємства із транспортування покупної теплової енергії “Теплотранс” Дніпропетровської міської ради  м.Дніпропетровськ про зобов”язання укласти Додаткову угоду №1 до Договору №416 від 01.01.06р. про зміну тарифів на теплову енергію.

Оскаржуючи рішення господарського суду ДП “Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова” просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Скаржник вважає, що судом було неповно з”ясовані фактичні обставини справи та не перевірено допустимість і достатність наданих доказів, що мають значення для  правильного вирішення спору, чим були порушені вимоги ст.ст. 32, 33, 43 ГПК України.

У відзиві на скаргу відповідач просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, апеляційний  господарський суд вважає, що рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення приймаючи до уваги наступне.

Державне  підприємство  "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова»та Комунальне підприємство із транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс"  Дніпропетровської міської ради  уклали договір  №  416  від  01.01.06  р.  про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до Договору Позивач прийняв на себе зобов'язання надавати Відповідачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Відповідач прийняв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк та на умовах, передбачених Договором.

Згідно з п.п.6.1.1.-6.1.3 встановлені тарифи на теплову енергію, що використовується для потреб населення, на хімічно очищену поживну воду, на технічну поживну воду. Пункт 6.2. Договору передбачає, що у випадку зміни фактичних витрат (тарифів на паливо, цін на матеріали, розмірів оплати праці, податкового законодавства та ін.) вказані в зазначених підпунктах Договору тарифи на послуги підлягають перегляду зі складанням додаткової угоди між сторонами.

Із позовної заяви вбачається, що Позивачем в січні-квітні 2006 року на адресу відповідача була здійснена поставка теплової енергії в гарячій воді на суму 9087582,99грн. Зазначений розрахунок суми боргу здійснено Позивачем з урахуванням збільшення тарифів з посиланням на підвищення цін на природний газ з січня 2006 року та підвищення мінімальної заробітної плати в січні 2006 року.

Як вбачається із матеріалів справи, з травня 2006 р. Позивач в односторонньому порядку збільшив ціну 1 Гкал теплової енергії, та за фактом надання послуг на постачання теплової енергії, відповідачу були пред'явлені платіжні вимоги на оплату послуг за збільшеними тарифами.

Пунктом 11.4 Договору передбачено, що всі зміни та доповнення до Договору повинні бути оформлені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками сторін.

Позивач вказує на те, що ним було направлено 27.01.2006р. на адресу відповідача для підписання Додаткову угоду № 1 до Договору № 416 від 01.01.2006р. та калькуляцію, однак, відповідач її не підписав. Пропозиція, направлена повторно 24.05.06 p., Відповідачем залишене буз відповіді.

1) Відповідно до ст. 17 Закону України  „Про теплопостачання" до повноважень Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі НКРЕ) у сфері   теплопостачання   належить:    регулювання   тарифів    на   теплову енергію, що виробляються на теплоелектроцентралях, ТЕС.

Відповідно до п.п. 1,2,3,4,5,10 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України №896 від 12.10.2005р. „Про затвердження Порядку розрахунку тарифів на теплову енергію, що виробляється на ТЕЦ, ТЕС, АЕС" (далі Порядок):

1.  Порядок розрахунку тарифів на теплову енергію, що виробляється на ТЕЦ, ТЕС, АЕС розроблено відповідно до Закону України „Про теплопостачання", Указу Президента України від 21.04.1998 №335/98 „Про Національну комісію регулювання електроенергетики України".

2.   Дія Порядку поширюється на суб'єкти господарювання, що мають у власності теплоелектроцентралі (ТЕЦ), теплові електричні станції (ТЕС), які здійснюють підприємницьку діяльність з виробництва теплової енергії.

3.   Суб'єкти господарювання з виробництва теплової енергії надають НКРЕ матеріали для затвердження тарифів на відпуск теплової енергії.

4.  Затвердження тарифів на відпуск теплової енергії можливе за умови прийняття НКРЕ відповідного рішення.

5.  Розрахунки тарифу надаються не пізніше, ніж за 90 днів до початку розрахункового періоду.

10.  Для  затвердження тарифів заявник подає до  НКРЕ інвестиційну програму,  затверджену  відповідно до статуту ліцензіата та погоджену з центральним    органом    виконавчої   влади,    що    здійснює    управління    в електроенергетиці.

Відповідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України №898 від 12.10.05р. “Про затвердження Процедури перегляду та затвердження тарифів для ліцензіатів з виробництва теплової енергії” рішення щодо затвердження тарифів приймається НКРЕ на відкритих засіданнях, які проводяться після розгляду заяви і наданих заявником документів та аналізу результатів фінансово –господарської діяльності  заявника відповідним підрозділом НКРЕ. Відповідно до вимог цієї процедури обов’язковою умовою початку розгляду питання про перегляд тарифів ліцензіата є реєстрація в НКРЕ оформленої належним чином заяви на перегляд діючих тарифів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач взагалі не звертався в НКРЕ до моменту пред’явлення позову з метою вирішення питання про затвердження тарифів.

Відповідно до ст.10  Закону України „Про ціни і ціноутворення" зміна рівня державних фіксованих та регульованих цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг здійснюється в порядку і в строки, що визначаються тими органами, які відповідно до цього Закону затверджують або регулюють ціни (тарифи).

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про теплопостачання»тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/ або використовують нетрадиційні та поновлювальні джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими,   теплотранспортуючими   та   теплопостачальними   організаціями  за теплопостачання.

Таким чином тільки Національна комісія регулювання електроенергетики України має повноваження на встановлення і затвердження тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для позивача, який здійснює комбіноване виробництво теплової і електричної енергії.

Посилання скаржника на те, що господарським судом не враховано той факт, що затвердження тарифів на теплопостачання НКРЕ України не проводилось до ліцензування діяльності у сфері про теплопостачання, а ліцензування на теплопостачання проводилось НКРЕ України з червня 2006 року, - не змінює обставин, встановлених господарським судом щодо порядку встановлення і затвердження тарифів.

Таким чином звертаючись з вимогою до відповідача про зобов’язання укласти додаткову угоду №1 до договору №416 від 01.01.06р. про зміну тарифів на теплову енергію, позивач фактично просить суд зобов’язати затвердити тарифи на постачання розроблені позивачем, які не пройшли процедуру затвердження відповідно діючого законодавства і які не можуть бути встановлені за угодою сторін.

Приймаючи до уваги викладене, апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі і не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 103, 105  ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.07р. у справі №  13/359-06    залишити без змін ,   апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                            А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                               В.І.Крутовських

Суддя                                                                                             А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                            А.В.Тальян