СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"21" червня 2007 р.
Справа №10/378-НА

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Хмельницький

до Державної податкової інспекціїу
м. Хмельницькому

про визнання протиправним та
скасування рішення від ДПІ у м.Хмельницькому від 29.11.2006р. НОМЕР_1

Суддя  Виноградова
В.В.                    Секретар судового
засідання Матущак В.В.

За участю представників:

від позивача -      ОСОБА_1- приватний підприємець

ОСОБА_2- за усною
домовленістю в судовому засіданні

від відповідача -Назаренко
О.В.- за довіреністю №22740/9/10 від 18.06.2007р.

Забіяка А.О.- за
довіреністю №22739/9/10 від 18.06.2007р.

Постанова виноситься  21.06.2007р., так як в судовому засіданні
оголошувалась перерва.

В судовому засіданні згідно ч.3 ст.160
КАС України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору:

Позивач звернувся
до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування
рішення ДПІ у м. Хмельницькому  від
29.11.2006р.  НОМЕР_1 про застосування
1338 грн.  штрафних санкцій відповідно до
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, яке прийняти на підставі акту
перевірки від 17.11.2006р.

Вважає оспорюване рішення таким, що
не відповідає вимогам чинного законодавства. В обґрунтування своєї позиції
вказує на те, що відповідачем була порушена передбачена чинним законодавством
процедура проведення перевірок суб'єктів господарювання, а значить оспорюване
рішення не може вважатись законним, оскільки воно прийняте на підставі
неправомірно проведеної перевірки. Зазначає про невідповідність проведеної
перевірки положенням ст.ст. 11-1,11-2  Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” , оскільки не визначено який
саме вид перевірки, не надано належні направлення на перевірку, наказ на
перевірку. При цьому, посилається на ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно
до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами України.

Відповідач проти позову
заперечує, вважає оспорюване рішення правомірним та таким , що
відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим на підставі акту перевірки
позивача, в ході якої встановлені порушення вимог Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”. Вказує на те, що перевірка проводилась відповідно до
плану проведення перевірок на листопад 2006р.у межах повноважень податкових
органів, визначених законом України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг".

Позицію позивача спростовує
твердженням, що з метою контролю за порядком дотримання розрахункових операцій
органи державної податкової служби  в
межах повноважень, передбачених ст.ст.
15,16 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" можуть
проводити як планові так і позапланові перевірки щодо застосування РРО.

При цьому вказує на те, що
безпідставними є посилання позивача на ст.11-1 Закону України „Про державну
податкову службу”, оскільки дана стаття стосується перевірок
фінансово-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності і
регулює порядок перевірки органами державної податкової служби виключно питань,
які пов'язані зі сплатою податків, зборів та обов'язкових платежів внаслідок
здійснення фінансово-господарської діяльності.

Розглядом наданих матеріалів
справи встановлено наступне:

ОСОБА_1, м. Хмельницький
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа
21.06.2002р., що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію НОМЕР_2.

17.11.2006 р.  працівниками ДПА у Хмельницької області було
проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
господарської одиниці кіоску НОМЕР_3, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та
належить приватному підприємцю ОСОБА_1, про що складено акт перевірки від
17.11.2006 р.

В акті перевірки зазначено, що перевірку
здійснили головні державні податкові ревізори - інспектори ДПА у Хмельницькій
області Тарашевська С.С. та Забіяка А.О. згідно посвідчень від 17.11.2006рп. №3
1583, 1585. Перевірка здійснена на підставі ст.11 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні” та Законів України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
„Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, „Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами”, „Про підприємництво”, Указів
Президента України та інших нормативно-правових актів, які регулюють готівковий
обіг в Україні.

В акті перевірки зафіксовано, що
при реалізації 1 пачки цигарок «Прилуки” вартістю 1,70 грн., 1 пачки
«Глазур»вартістю 3 грн., всього на загальну суму 4,70 грн., розрахункову
операцію проведено без застосування РРО, розрахунковий документ встановлено
зразка (касовий чек) не роздруковано та не видано, порушено порядок
використання РК, розрахункова книжка, яка використовувалась не зареєстрована в
податковому органі, на реєстраційній сторінці відсутні записи щодо дати початку
використання РК , порушено порядок попереднього програмування, відсутній облік кількості
товару, який знаходиться в реалізації, встановлено невідповідність готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів , що зазначена в денному
звіті РРО на суму 75,90 грн. ( в поточному звіті РРО зазначено 27,60 грн., на
місці проведення розрахунків 103,50 грн.), не забезпечено збереження в КОРО
фіскального звітного чеку НОМЕР_4 за 21.-7.2006р., не забезпечено збереження
контрольної стрічки за 21.03.2006р., в результаті чого зроблено висновки про
порушення пунктів 1, 2, 5,9,10,11, 13 ст. 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" .

На підставі акту перевірки відповідно
до п. п. 1,3-6 ст. 17 та ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ДПІ у
м.Хмельницьокму  прийнято рішення від
29.11.2006р. НОМЕР_5 про застосування до приватного підприємця ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій на загальну суму 1338 грн.

Вважаючи, що проведена перевірка суперечать
вимогам Закону України „Про державну податкову службу в Україні” і не може
слугувати підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій,
позивач просить суд визнати протиправним та скасувати  рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 17.11.2006р. НОМЕР_1.

Аналізуючи надані по справі докази
та пояснення представників сторін, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається
наступне.

Частиною
2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для здійснення перевірки позивача зазначена, крім іншого ст.11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” та Закон України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

Згідно статті 15 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, із змінами і доповненнями, контроль за
додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України. При цьому, відповідно до ст.16
даного Закону планові або позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюється у порядку, передбаченому законодавством
України.

Правове регулювання здійснення  перевірок
органами   державної податкової
служби  визначається  Законом
України  „Про державну податкову
службу в Україні”. Зокрема,  згідно ст.
11-1  цього Закону  планова виїзна перевірка проводиться  щодо своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка
передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за
сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за
письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не
частіше одного разу на календарний рік.
Забороняється проведення планових виїзних перевірок за окремими видами
зобов'язань перед бюджетами.  Право на
проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому
випадку, коли йому направлено повідомлення
не пізніше ніж за  десять днів до
дня проведення зазначеної перевірки.

Враховуючи, що згідно наданих
відповідачем плану проведення перевірок відділом оперативного контролю на листопад
2006р. проведена перевірка визначена як планова, суд не вбачає  правових підстав, викладених вище, для
визнання даної перевірки такою, що проведена у відповідності до вимог  ст.11-1 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні”, зважаючи на відсутність письмового  повідомлення
позивача  не пізніше ніж за  10 днів .

Крім того, судом враховується,
що  згідно тієї ж  ст. 11-1
Закону перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених
законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" вважаються  позаплановими і проводяться за рішенням
керівника податкового органу, яке оформляється наказом. Тому проведення
планової перевірки не відповідає зазначеному .

Згідно статті 11-2  Закону
України  „Про державну податкову
службу в Україні” визначено , що
посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:1) направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку 2) копії наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення.

Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Відповідачем під час проведення
перевірки і у судовому засіданні не надано відповідного наказу керівника на
проведення  перевірки позивача із
зазначенням виду перевірки, дати її початку та кінця.     Оглядом  наданих відповідачем   направлень
на проведення  перевірки  судом встановлено, що  в
останніх всупереч   норми ст. 11-2
Закону  України  „Про державну податкову службу в Україні”  не
зазначено виду перевірки ,   дату
початку та  закінчення   перевірки.

При цьому судом враховується,
положення ч.2 ст.19 Конституції України .

Оскільки відповідачем не дотримана
передбачена чинним законодавством України процедура проведення планових та
позапланових перевірок господарської діяльності відповідача та не надано
документів, передбачених ст.11-1 Закону
„Про державну податкову службу в Україні”, рішення  відповідача
не можуть базуватися на неправомірно
проведеній перевірці.

Враховуючи вищевикладені обставин,
суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача судом до уваги
не приймаються з підстав викладених вище. При цьому суд зважає на визначені ч.3
ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства та приписи ст.71 КАС
України, в силу якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи задоволення позову
згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ, судові витрати, здійснені позивачем   присуджуються йому. При цьому згідно ч. 1
ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з
Державного  бюджету України.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94,
104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов
Приватного підприємця ОСОБА_1 , м. Хмельницький до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому, м.Хмельницький про визнання протиправним та
скасування рішення від ДПІ у м.Хмельницькому від 29.11.2006р.  НОМЕР_1 задоволити.

Визнати протиправним та
скасувати рішення ДПІ у м. Хмельницькому від 29.11.2006р.  НОМЕР_1.

Стягнути з Державного
бюджету України на користь приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_6) відшкодування судового збору в розмірі 3 грн. 40
коп. (три гривні сорок коп.)

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя                                                                                В.В.
Виноградова

Постанова
складена в повному обсязі та підписана 25.06.2007р.

Віддрук.
3 прим. :

1
- до справи,

2
- позивачу,

3
- відповідачу.