ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"10" квітня 2007 р.
справа № 20-5/004

За позовом: Кримської республіканської спілки споживчих товариств України   (95011 м. Сімферополь, вул. Самокіша, 30)

до: Севастопольської міської державної адміністрації  (99011  м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3).

Треті  особи:  Державне комунальне підприємство  „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської МДА (99040, м. Севастополь, вул. Хрусталева,83)

Севастопольська міська Рада (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

про визнання права власності

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Від позивача - Бризгалов Олексій Федотович, юрисконсульт, довіреність №  5   від 11.01.07,  Кримська республіканська спілка споживчих товариств України;

Від позивача - Єлісеєва Ольга Олександрівна, юрисконсульт, довіреність № 8 від 17.01.07, Кримська республіканська спілка споживчих товариств України ;

Від відповідача - Курт'єва Інна Валеріївна, головний спеціаліст юридичного відділу апарата Севастопольської міської державної адміністрації, довіреність №  1586/24/1-06   від 07.06.06,  Севастопольська міська державна адміністрація;

Від відповідача - Сарахман Сергій Олександрович, завідуючий юридичним відділом, довіреність №  б/н   від 27.03.07,  Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради;

Від третьої особи - не з'явився,   Державне комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської МДА;

Від третьої особи - не з'явився,   Севастопольська міська Рада;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Кримська республіканська спілка споживчих товариств України, звернувся до суду з позовом до відповідача - Севастопольської міської державної адміністрації,, третя особа - Державне комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської МДА, про визнання права власності на будинки і спорудження ринку, розташованого на 5 км. Балаклавського шосе м. Севастополя.

Ухвалою суду від 18.01.2007 до участі у справі в якості другого відповідача залучений Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради.

Цією ж ухвалою до участі у справі  в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Севастопольську міську Раду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовив в оформленні права власності на підставі того, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідачі  позовні вимоги не визнали, мотивуючі свої заперечення  тим, що у позивача відсутній акт державної комісії про приймання об’єкту в експлуатацію у зв’язку з чим він є об’єктом який не закінчений будівництвом.

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу  України.

Строк розгляду справи продовжувався на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представників сторін, прокурора, дослідивши надані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Севастопольського міськвиконкому № 15/934 від 18.10.1988 Севастопольському управлінню колгоспними ринками, правонаступником якого є Управління „Кримкоопринкторг” Кримспоживспілкі, дозволено проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва речового ринку та автостоянки на 5 км. автодороги Севастополь-Ялта (Балаклавського шосе).

На підставі вказаного рішення правонаступник позивача уклав договір № 8914 від 02.01.1989 з Севастопольською філією Кримнііпроект на виконання проектно-вишукувальних робіт та проектно-кошторисної документації будівництва речового ринку.

Відповідно до договору № 23 від 20.04.1989 укладеного між  Севастопольським управлінням колгоспними ринками та ДБУ-46 „Юждорстрой” підрядник провів будівельно-монтажні роботи першої черги будівництва ринку.

На підставі договору № 29 від 21.08.1990 укладеного між правонаступником позивача та кооперативом „Сподвижник” проведена реконструкції павільйонів на речовому ринку.

26.09.2001 позивач  звернувся до Севастопольської міської державної адміністрації з заявою про видачу свідоцтва про право власності на будинки і спорудження ринку, розташованого на 5 км. Балаклавського шосе м. Севастополя.

26.10.2001 за вих. № 41-40/6769 позивачу було відмовлено на підставі того, що відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839 оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності та здійснюється при наявності акта державної комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

Суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

Відповідно до  статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене  нерухоме  майно  (житлові будинки,  будівлі,  споруди  тощо)  виникає  з  моменту завершення будівництва (створення майна), якщо право власності на нерухоме майно відповідно  до  закону підлягає  державній реєстрації,  право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності  місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

Згідно з п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Ухвалою від 31 січня 2007 суд витребував у позивача акт комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію (а.с.112).

Проте, як вбачається із матеріалів справи та не заперечується позивачем, акт комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію та акт про право власності на земельну ділянку у нього відсутні.

Посилання позивача на п. 4.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб судом до уваги не приймається оскільки вказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року № 36.

Згідно зі ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49,  82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                    І.В.  Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

12.04.2007

Розсилка:

1.          Кримська республіканська спілка споживчих товариств України   (95011 м. Сімферополь, вул. Самокіша, 30)

2.          Севастопольська міська державна адміністрація  (99011  м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

3.          ДКП  „Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об’єктів нерухомого майна” Севастопольської МДА (99040, м. Севастополь, вул. Хрусталева,83)

4.          Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

5.          Севастопольська міська Рада (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3

6.          Справа

7.          наряд