ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2007 р.                                                           Справа № 6/1430

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Підприємства Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів", м. Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "29" вересня 2006 р.  у справі № 6/1430 (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.)

за  позовом Підприємства Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів", м. Житомир

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дариланів",                м. Андрушівка

про стягнення 5319,85грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 29.09.2006р. у справі №6/1430 у задоволенні позову Підприємства Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" про стягнення 5319,85 грн. збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Соха" в результаті неправомірного захоплення майна останнього відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуваний судовий акт скасувати та прийняти новий – про задоволення заявлених позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального й процесуального права, а висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи. Зокрема:

-помилковими є          твердження місцевого господарського суду про те, що договір цесії від 03.04.2006р. не є достатньою правовою підставою для звернення позивача з позовом до суду про відшкодування збитків, оскільки відповідно до ст.627 Цивільного  кодексу  України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а право вимоги по відшкодуванню збитків позивач отримав саме в результаті укладення договору цесії;

-в своєму рішенні суд першої інстанції посилається на відсутність підтвердження протиправності  поведінки відповідача, тоді як в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.04.2005р. і в листі Андрушівського РВ УМВС від 29.04.2005р. зазначено, що в діях службових осіб СТОВ "Дари ланів" вбачається склад злочину, передбаченого ст.356 Кримінального кодексу України, а саме – самоправство.

Представники сторін в судове засідання не з'явились. На адресу Житомирського апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Зважаючи на те, що про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги сторони були повідомлені належним чином (копії ухвали про призначення розгляду справи на 20.06.07р. на адресу позивача та відповідача направлено 25.04.2007р., про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції Житомирського апеляційного господарського суду, витяг з якого долучено до матеріалів справи), а також враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи доказами, у зв'язку з чим відхиляє клопотання представника позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія, розглянувши та обговоривши доводи, зазначені в апеляційній скарзі позивача, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.04.2006р. в господарський суд Житомирської області звернулося Підприємство Житомирської обласної ради Українського фонду "реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" про стягнення з останнього збитків в сумі 5319,85 грн.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу, позивач зазначив, що 13.04.2005р. відповідачем було неправомірно захоплено належне ТОВ НВФ "Соха" майно, що знаходиться в с. Павелки та в с. Гарапівка Андрушівського району Житомирської області, виставлено охорону біля вказаного майна. Представники відповідача захопили всі основні засоби товариства, що унеможливило здійснення останнім господарської діяльності і призвело до утворення заборгованості по обов'язковим платежам до Пенсійного фонду України в Андрушівському районі і по сплаті сільськогосподарського податку у розмірі, відповідно, 3121,77 грн. та 900 грн.

Крім того, відповідач неправомірно захопивши належне ТОВ НВФ "Соха" майно, користувався телефонними номерами товариства, чим завдав йому збитків на 1298,01 грн., що підтверджують надіслані Центром електрозв'язку №1 Житомирської філії ВАТ "Укртелеком" рахунки за червень та вересень 2005р.

Як стверджує позивач, право на відшкодування від відповідача збитків на загальну суму 5319,85грн. у нього виникло на підставі укладеного 03.04.2006р. між Підприємством Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" та ТОВ НВФ "Соха" договору цесії про поступку права на вимогу, згідно якого ТОВ НВФ"Соха" (за договором "цедент") передало позивачу (за договором "цесіонарію")   право вимоги до СТОВ "Дари ланів"  про стягнення матеріальних збитків в сумі 5319,85грн., завданих неправомірним  захопленням майна цедента.

На підтвердження своїх доводів щодо звернення по факту незаконних дій відповідача до органу внутрішніх справ позивач надав копії листа Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області, адресованого ТОВ НВФ "Соха", в якому повідомляється про відсутність в діях службових осіб СТОВ "Дари ланів" складу злочину, передбаченого ст.365 Кримінального кодексу України; постанови Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві директора ТОВ НВФ "Соха" на дії працівників СТОВ "Дари ланів"; доповідної в.о.директора ТОВ НВФ "Соха" та завідуючого складом ТОВ НВФ "Соха" начальнику Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області від 09.06.2005р., в якій повідомляється про те, що СТОВ "Дари ланів" наймає працівників охоронної фірми "Ельба-Інвест" для охорони складів ТОВ НВФ "Соха" та недопущення на їх територію працівників ТОВ НВФ "Соха"; акта від 28.06.2005р., складеного представниками ТОВ НВФ "Соха", що засвідчує факт недопущення цих представників на територію товариства охоронцями фірми "Ельба-Інвест" (а.с. 8 - 11).

Крім того, позивачем надано копії листа ТОВ НВФ "Соха" від травня 2005р., адресованого  СТОВ "Дари ланів" з вимогою повернути захоплене майно; постанов про відкриття виконавчого провадження по стягненню з ТОВ НВФ "Соха" на користь управління Пенсійного фонду України в  Андрушівському районі Житомирської області заборгованості по обв'язковим платежам, листа ДПІ в Андрушівськомурайоні Житомирської області, яким товариство зобов'язано сплатити борг по фіксованому сільськогосподарському податку, тощо (а.с. 12 -19).

Відповідач проти позову заперечив, вказавши у письмовому відзиві  на позовну заяву, що твердження позивача про те, що він на законних підставах став особою, яка вправі пред'являти до відповідача вимоги суперечить ст.515 Цивільного кодексу України, згідно положень якої заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, а оскільки між ТОВ НВФ "Соха" та СТОВ "Дари ланів" відсутні будь-які господарські відносини то відсутні і підстави для передачі права вимоги.

Господарський суд першої інстанції відмовив позивачу в позові з посиланням на те, що за нормами Цивільного кодексу України відшкодування збитків є способом захисту цивільних прав та інтересів, що нерозривно пов'язується законом з особою кредитора, чиї цивільні права були порушені і яким позивач не являється.

Заміна кредитора у зобов'язанні щодо вимоги про стягнення матеріальних збитків за договором цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2006р. відбулася без врахування вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Встановивши, що  цивільні права та інтереси позивача відповідачем порушені не були, господарський суд визнав позивача неналежним.

Частина 2 ст.20 Господарського кодексу України  передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів і цей захист може бути здійснений, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

Аналогічну норму містить ст.16 Цивільного кодексу України, де вказано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту є, зокрема, відшкодування  збитків  та  інші способи відшкодування майнової шкоди.

Збитки, завдані суб'єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону                                 (ч.3 ст.147 Господарського кодексу України).

Відповідно до  ст.22 Цивільного кодексу України  збитками визнаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В зв'язку із заподіянням однією особою збитків іншій особі виникає зобов'язання, в силу якого у особи, яка заподіяла збитки (боржника), виникає обов'язок вчинити на користь другої особи, якій заподіяно збитки (кредитора), певну дію (сплатити гроші, зокрема), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку  (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р.).

Цивільний кодекс України допускає заміну кредитора і боржника в зобов'язанні, встановлюючи відповідні підстави та правила.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином називається цесією. Цесія може бути здійснена за умови, що це не суперечить договору чи закону (ч.3 ст.512 Цивільного кодексу України). Цивільне законодавство передбачає і винятки із загального правила про допустимість переходу прав кредитора до третіх осіб.

Положеннями ст.515 Цивільного кодексу України встановлено, що цесія не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (зокрема, у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю).

З системного аналізу наведених норм вбачається , що заміна кредитора здійснюється в межах  вже існуючого зобов'язання.

Однак, в матеріалах справи відсутні  докази існування між ТОВ НВФ"Соха" та СТОВ "Дари ланів" договірних відносин.

За правилами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При вирішенні спору про відшкодування збитків, необхідно враховувати, що право на відшкодування збитків в особи виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу, завдання збитків та причинний зв'язок між порушенням права та збитками. Для настання у іншої особи кореспондуючого праву на відшкодування збитків обов'язку відшкодувати такі збитки необхідна наявність винної поведінки заподіювача збитків.

Обгрунтовуючи суму позовних вимог позивач посилається на постанови виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2005р. та 12.07.2005р. за вимогами управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі №ю-68, виданою 06.06.2005р., та №ю-68 від 07.07.2005р. про сплату ТОВ НВФ "Соха" обов'язкових платежів, довідку ДПІ в Андрушівському районі про наявність у ТОВ НВФ "Соха" заборгованості по сплаті фіксованого сільськогосподарського податку та рахунки за послуги електрозв'язку.

Однак, вказані документи не можуть бути доказом спричинення шкоди внаслідок дій відповідача, оскільки вони не дають  змоги визначити період, в який заборгованість утворилась  та встановити причини  її  виникнення.

Крім того, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи не містить доказів неправомірного захоплення відповідачем майна ТОВ НВФ "Соха", з яким позивач пов'язує неможливість сплати товариством вказаних платежів.

Таким чином, факт заподіяння відповідачем збитків на суму 5319,85грн. не можна вважати  доведеним, в зв'язку з чим вимога позивача про стягнення з СТОВ "Дари ланів" вказаної суми задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Житомирської області від 29.09.2006р. слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 29.09.2006р. у справі №6/1430 залишити без змін, а апеляційну скаргу Підприємства Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів", м. Житомир - без задоволення.

2. Справу №6/1430 повернути до господарського суду  Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1-до справи

2,3-сторонам

4- в наряд