ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.08.07 р.
Справа № 44/279пн

Господарський суд Донецької
області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко
Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (представник
ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1 від 08.08.07 року), до відкритого акціонерного
товариства „Мехпром” (представник до судового засідання не з'явився), про:

ь          визнання дійсним договору
купівлі-продажу будівель та споруд по АДРЕСА_1 НОМЕР_2 від 22.04.04 року;

ь          визнання права власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на нерухоме майно,
розташоване за адресою АДРЕСА_1, зокрема: будівлю контори літ.А-1 площею 60,3
м2, будівлю столярної майстерні літ.Б-1 площею 169,40 м2 та надвірні споруди
сарай літ.В, гараж літ.Г, уборна літ.Д, сарай літ.Е, браму, паркан та
замощення;

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 (далі - Підприємець) звернувся до суду з
позовом до відкритого акціонерного товариства „Мехпром” (далі - Товариство) про
зобов'язання припинити дії щодо ухилення від нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу будівель та споруд по АДРЕСА_1 НОМЕР_2 від 22.04.04 року (далі
- Договір), які порушують права Підприємця, визнання Договору дійсним, а також
про визнання права власності Підприємця на нерухоме майно, розташоване за
адресою АДРЕСА_1, зокрема будівлю контори літ.А-1 площею 60,3 м2, будівлю
столярної майстерні літ.Б-1 площею 169,40 м2 та надвірні споруди сарай літ.В,
гараж літ.Г, уборна літ.Д, сарай літ.Е, браму, паркан та замощення (далі -
Будівлі).

Позовні вимоги Підприємця
ґрунтуються тому, що контрагент за Договором Товариство необґрунтовано та
протиправно ухилилося від нотаріального посвідчення Договору, чим порушило
право власності Підприємця на Будівлю. Представник Підприємця в судовому
засіданні підтримав заявлений позов та надав суду в порядку статті 22 ГПК
України заяву про зменшення позовних вимог, вимагаючи лише визнання права
власності на Будівлі та визнання Договору дійсним.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та
місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення № 7214711, проте
суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами,
оскільки ненаданий суду відповідачем відзив не може істотно вплинути на
юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, крім того, надання відзиву є
правом, а не обов'язком відповідача.

Вислухавши у судовому засіданні
представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

22.04.04 року між продавцем
Товариством та покупцем Підприємцем укладено Договір, за яким позивач
придбаває, а відповідач продає об'єкт нерухомості Будівлі вартістю 42'000 грн.

Оплата придбаного майна здійснена
Підприємцем 26.04.04 року, що підтверджено платіжним дорученням № 1, завіреним
Будьонівським відділенням ДРУ ЗАТ КБ „Приватбанк”.

31.05.07 року Підприємець звернувся
до Товариства з вимогою щодо проведення нотаріального посвідчення Договору та
його державної реєстрації, з метою належної реалізації Підприємцем прав
власності на Будівлі. Доказом надіслання відповідачу письмового повідомлення
про необхідність нотаріального посвідчення слугує фіскальний чек № 1648 від
31.05.07 року та опис вкладення зі штампом поштового відділення.

Відповідач умисно ухилився від
нотаріального посвідчення та державної реєстрації зазначеного Договору,
проігнорувавши законні вимоги позивача про посвідчення та реєстрацію Договору,
всупереч вимог статті 657 ЦК України.

Враховуючи вказане, суд вважає
можливим визнати Договір дійсним за приписами статті 219-220 ЦК України -
оскільки позивач надав докази виконання сторонами умов Договору та того, що
нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від
волі позивача, зокрема, відповідач навмисно ухилився від нотаріального
посвідчення правочину. Враховуючи зазначене, суд задовольняє вимоги про
визнання Договору дійсним.

Згідно статті 48 Закону України
„Про власність” Підприємець може вимагати усунення будь-яких порушень його
права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці
порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК
України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі
невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Невжиття відповідачем активних
юридичних дій щодо нотаріального посвідчення Договору та його державної
реєстрації - свідчить про порушення права власності Підприємства, оскільки
належне відправлення прав власника нерухомості можливе лише за умов державної
реєстрації цим прав. Ігнорування Товариством необхідності нотаріального
посвідчення Договору є неправомірними через порушення тим самим статті 41
Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав
та основних свобод людини, якою встановлено якою встановлено принцип мирного
володіння майном, який в контексті прецедентної практики Європейського суду з
прав людини (рішення у справі Жовнір проти України від 29.06.04 року) закріплює
засади поваги до права власності і забороняє позбавлення або обмеження
володіння особою своїм майном, інакше, як в інтересах суспільства та на умовах,
передбачених принципами міжнародного права. В силу статті 17 Закону України
„Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав
людини” згадане судове рішення Європейського суду з прав людини є джерелом
права для національного суду.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню у обсязі зменшених позовних вимог, причому причиною виникнення
спору є ухилення Товариства від нотаріального посвідчення та державної
реєстрації Договору, що тягне за собою порушення майнових прав позивача.

Відповідно до статті 49 ГПК
України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.41 Конституції
України, ст.ст.203, 209, 215, 219, 220, 328, 392, 640 та 657 ЦК України,
ст.ст.48, 49 Закону України „Про власність”, керуючись ст.ст.1, 2, 22, 36, 43,
49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства „Мехпром” про:

ь          визнання дійсним договору купівлі-продажу
будівель та споруд по АДРЕСА_1 НОМЕР_2 від 22.04.04 року;

ь          визнання права власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на нерухоме майно,
розташоване за адресою АДРЕСА_1, зокрема: будівлю контори літ.А-1 площею 60,3
м2, будівлю столярної майстерні літ.Б-1 площею 169,40 м2 та надвірні споруди
сарай літ.В, гараж літ.Г, уборна літ.Д, сарай літ.Е, браму, паркан та
замощення.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу будівель та споруд по АДРЕСА_1 НОМЕР_2 від 22.04.04 року,
укладений між покупцем суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою
ОСОБА_1 та продавцем відкритим акціонерним товариством „Мехпром”.

Визнати право власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на нерухоме майно,
розташоване за адресою АДРЕСА_1, зокрема: будівлю контори літ.А-1 площею 60,3
м2, будівлю столярної майстерні літ.Б-1 площею 169,40 м2 та надвірні споруди
сарай літ.В, гараж літ.Г, уборна літ.Д, сарай літ.Е, браму, паркан та
замощення.

Стягнути з
відкритого акціонерного товариства „Мехпром” на користь суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та
відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 85 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя