ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

21.03.07
Справа  № А-6/121А

Львівський апеляційний
господарський суд  у складі колегії
суддів:

головуючого судді     Процика
Т.С.

суддів                           Галушко
Н.А.

Юрченка
Я.О.

за участю секретаря судового
засідання -Болехівської І.В.

розглянув

матеріали апеляційної скарги
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 від 24.10.2006
року

на постанову

Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.09.2006р.

у справі

№ А-6/121А

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (надалі СПДФО ОСОБА_1), м. Івано-Франківськ

до

Державної податкової інспекції в
м. Івано-Франківську (надалі ДПІ в м.Івано-Франківську), м. Івано-Франківськ

про

визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1-підприємець

від відповідача: Станіщук М.В.
-старший державний податковий інспектор (доручення № 4147/10-039 від 30.01.2007
року)

Представникам сторін роз'яснено
права та обов'язки, передбачені статтями 49, 51 КАС України, право відводу
судді, стаття 27 КАС України, та право відводу секретаря судових засідань,
стаття 29 КАС України. Заяв та клопотань про відвід суддів та секретаря судових
засідань не заявлено.

Постановою Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.09.2006р. у справі № А-6/121А, суддя Грица
Ю.І., відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог СПДФО ОСОБА_1 до ДПІ в м.
Івано-Франківську про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

Приймаючи постанову, місцевий
господарський суд виходив з того зокрема, що оскільки порушення порядку
повернення валютної виручки мало місце, відповідно до ст.1, ст.4 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»та преамбули Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами»податковий орган правомірно застосував штрафні
санкції.

На постанову місцевого
господарського суду СПДФО ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
постанова суду прийнята всупереч чинному законодавству, а тому скаржник просить
скасувати дану постанову та прийняти нову, якою визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_1. На думку підприємця, пеня за порушення термінів
зарахування валютної виручки нараховуватися не може, оскільки ст.1 та ст.4
Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»не
містять терміну «пеня». Посилаючись на п.1.4 ст.1 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», скаржник вважає, що нарахування пені є безпідставним. Окрім
цього, він зазначає, що пеня у сфері у зовнішньоекономічної діяльності не є
штрафною санкцією, податковим зобовґязанням у розумінні вказаного Закону.

ДПІ в м. Івано-Франківську подала
заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову господарського суду без змін.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на апеляційну
скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, ДПІ в
м. Івано-Франківську за період з 29.11.2005р. по 05.12.2005р. проведено планову
виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог законодавства про
оподаткування за період з 16.04.2004р. по 30.09.2005р. та з питань валютного
регулювання та валютного контролю при здійсненні зовнішньоекономічної
діяльності за період з 17.01.2005р. по 05.12.2005р. приватного підприємця
ОСОБА_1, про що свідчить акт НОМЕР_2 (а.с. 7-16).

Зокрема, перевіркою було
встановлено, що валютна виручка в рахунок погашення заборгованості за
експортований товар згідно з НОМЕР_9. відповідно до контрактуНОМЕР_5 від
нерезидента надійшла 03.02.2005р. в сумі 708 євро на валютний рахунок
підприємця НОМЕР_7, відкритий у філії ІФРУ банку "Фінанси і кредит".
На заборгованість 707,36 євро пеня нараховувалась з 17.01.2005р. по 03.02.2005р.
Станом на 05.12.2005р. по даному контракту обліковується кредиторська
заборгованість в сумі 0,64 євро. Валютна виручка в рахунок погашення
заборгованості за експортований товар згідно з ВМД НОМЕР_8, відповідно до
контрактуНОМЕР_6 від нерезидента надійшла 21.01.2005р. в сумі 1000,00 євро та
01.02.2005р. -1990,00 євро на валютний рахунок підприємця НОМЕР_7, відкритий в
філії ІФРУ банку "Фінанси і кредит". На заборгованість 1000,00 євро
пеня нараховувалась за період з 17.01.2005р. по 21.01.2005р., а на заборгованість
в сумі 1989,95 євро пеня нараховувалась за період з 17.01.2005р. по
01.02.2005р. Станом на 05.12.2005р. по даному контракту обліковується
кредиторська заборгованість в сумі 0,05 євро.

На підставі акту перевіркиНОМЕР_3.
ДПІ в м. Івано-Франківську прийнято рішенняНОМЕР_4. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 969,00 грн. за несвоєчасне надходження валютної
виручки.

Позивач, не погоджуючись з вказаним
рішенням, звернувся до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього
рішення. За результатами розгляду скарги ДПА України прийняла рішення, яким
було залишене без змін оскаржуване позивачем рішення щодо застосування штрафних
(фінансових) санкцій. На підставі цього рішення ДПІ в м. Івано-Франківську
прийняла рішення НОМЕР_1на суму 969,00 грн. (а.с. 18).

Не погодившись із прийнятим
рішенням, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його нечинним.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого
господарського суду про необгрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Згідно із ст.1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка
резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у терміни виплати заборгованостей, зазначені в контрактах,
але не пізніше 90 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної
вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту
робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або
іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав
інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного терміну потребує
індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Відповідно до ст.4 вищевказаного
Закону порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього
Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3
відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої
продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за
валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

ДПІ в м. Івано-Франківську
встановила в порушення вказаних норм Закону факт несвоєчасного зарахування
іноземної валютної виручки на відповідний рахунок.

Позивач факту несвоєчасного
зарахування іноземної валюти по контрактахНОМЕР_5 та НОМЕР_6 на валютний
рахунок НОМЕР_7 не заперечує.

Що ж до доводів скаржника про те,
що пеня за несвоєчасне зарахування іноземної валюти на відповідний рахунок не є
видом податкового зобов'язання і штрафною (фінансовою) санкцією, передбаченими
Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, а отже її стягнення не може
регулюватися даним законом, то Львівський апеляційний господарський суд
зазначає наступне.

У преамбулі названого Закону
вказано, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який
установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та
внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної
діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідач
надав судові належні та допустимі докази, які свідчать про обґрунтованість
прийняття ним оспореного рішення. В свою чергу позивач не спростував доказів і
доводів відповідача.

З огляду на викладене, колегія
суддів Львівського апеляційного господарського суду  вважає, що місцевий господарський суд
правильно встановив обставини справи та виніс постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права, тому цю постанову належить залишити без
змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись,
ст.ст. 69, 71, 86, 195, 196, 198, 200, 205, 206, п.п. 6,7 Розділу VІІ
Прикінцевих та перехідних положень КАС України, -

суд  УХВАЛИВ :

Постанову Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.09.2006 року у справі за № А-6/121А залишити
без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі
відповідно до ст.ст.211, 212 КАС України.

Ухвала складена в повному обсязі
29.05.2007р.

Головуючий суддя                                                                                       Процик
Т.С.

Судді
Галушко
Н.А.

Юрченко Я.О.