ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

07.05.07                                                                                           Справа№ 2/227-27/67а

За  позовом: ПП “СТЕЛС –сервіс”, м. Львів

До відповідача: Львівської митниці, м. Львів

Про скасування податкових повідомлень №3 від 02.02.2007 р. та №4 від 02.02.2007 р.

Суддя   Н.Судова-Хомюк

В судовому засіданні були присутні:

Від позивача: Монастирський О.Я. - представник

Від відповідача: Ясейко Н.В., Пишник Д.І., Чирук О.О. - представники

Сторонам роз”яснено їх права та обов”язки, згідно ст.22 ГПК України.

Суть спору: позовні вимоги заявлені ПП “СТЕЛС –сервіс”, м. Львів  до  Львівської митниці, м. Львів про скасування податкових повідомлень №3 від 02.02.2007 р. та №4 від 02.02.2007 р.

В судовому засіданні 18.04.2007 р. було оголошено перерву до 27.04.2007 р., яку продовжено до 07.05.2007 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги заперечили з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву №30/20-3449 від 27.03.2007 р.

В процесі судового розгляду встановлено наступне.

Львівською митницею проведено планову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ПП "СТЕЛС-сервіс" за період з 01.01.2003 по 30.09.2006 року, що оформлено актом перевірки №25/14-14-06 від 21.12.2006 року. За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення № 3 від 02.02.2007 року на загальну суму 14376,89 грн., в тому числі ввізне мито 9584,59 грн. та фінансові санкції 4792,30 грн., та № 4 від 02.02.2007 року на загальну суму 2875,37 грн., в тому числі податок на додану вартість 1916,91 грн. та фінансові санкції 958,46 грн.

Позивач просить суд скасувати вищевказані рішення, виходячи з наступних підстав.

Згідно акту перевірки №25/14-14-06 від 17.10.2006 року відповідач вважає, що до товару українського походження, ввезеного в Україну на підставі ВМД № 200030006/5/004526 від 05.04.2005 року, було застосовано режим найбільшого сприяння, що не передбачено законодавством України, а саме - митне оформлення секцій решітчастих щогл із сталі оцинкованих за кодом здійснено із застосуванням пільгової ставки ввізного мита - 20%, замість 40%. Позивач вважає, що відповідачем порушено абзац 2 п. 3.2.1. Порядку оформлення результатів проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом ДМС України від 30.03.2006 року №254, оскільки митним органом в акті не зазначено конкретних нормативно-правових приписів, на підставі яких митний орган дійшов висновку про наявність порушення фінансового законодавства позивачем

ПП "СТЕЛС-сервіс" та АТ "Полімекс-Мотосталь Сєдльце", Польща, уклали Угоду № 267/2005 від 17.03.2005 року, відповідно до якої позивач доставив виконавцю елементи сталевих конструкцій для подальшого їх ремонту -гарячого оцинкування. Позивачем було надіслано заяву Львівській митниці від 22.03.2005 року про надання дозволу на вивіз цих конструкцій в м. Дембіца (Польща) для їх ремонту (переробки) методом оцинкування. Відповідачем було дозволено позивачу розмістити товар в режим переробки за межами митної території України на строк до 22.06.2005 року.

За межами митної території України за замовленням позивача було здійснено операції, передбачені п.3  ч. 2 ст. 231 МК України, а саме - ремонт товарів (послуги з оцинкування), про що зазначено в п.1 Угоди № 267/2005 від 17.03.2005 року, у відповідній графі СМЯ № 005581 та інвойсі нерезидента № 710252031/05/1038/0001. Відповідно до п. 1 Порядку застосування митних режимів переробки на митній території України та переробки за межами митної території України, затвердженого наказом ДМС України від 13.09.2003 року № 609, ремонт - це комплекс операцій з відновлення працездатності товарів з частковим або повним відновленням їх ресурсу, визначеного нормативно-технічною документацією. А продукти переробки - це товари, що утворились внаслідок виконання операцій з переробки товарів, попередньо розміщених в режим переробки на митній території України (за межами митної території України), і визначені як кінцеві товари за зовнішньоекономічним договором. Зі змісту цього положення випливає, що продуктами переробки є відремонтовані товари також. Тому Позивачем правомірно було вказано в графі 31 "Вантажні місця та опис товару" ВМД № 200030006/5/004526 від 05.04.2005 року - продукти переробки: секції решітчастих щогл із сталі оцинковані ..., що за змістом тотожне визначенню "відремонтовані товари".

Позивач вважає, що митним органом неправомірно було донараховано податкові зобов'язання зі сплати ввізного мита за рахунок застосування повної ставки ввізного мита у розмірі 40%, оскільки до відремонтованих за межами митної території України та повернених в Україну товарів, було правомірно застосовано пільгову ставку ввізного мита відповідно до ст. 20 Закону України "Про Єдиний митний тариф" від 05.02.1992 року №2097.

Щодо податкового повідомлення № 4 від 02.02.2007 року, то на думку позивача,   донарахування податку на додану вартість в сумі 1916,91 грн. та фінансових санкцій в сумі 958,46 грн. також є неправомірним. Оскільки митним органом неправомірно було застосовано повну ставку ввізного мита, то відповідно донарахування податку на додану вартість (20 % від 9584,59 грн.) від суми правомірно недоплаченого ввізного мита, не може проводитись.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з”ясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

У позовній заяві позивач зазначає, шо при перевірці митним органом порушено норму абзацу 2 п.3.2.1. Порядку оформлення результатів проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом ДМСУ від 30.03.06 № 254, хоча в розділі 2 акту перевірки від 21 грудня 2006 року за № 25/14-14-06 вказується виявлений факт порушення законодавства з питань митної справи, зокрема, розмір заниженого податкового зобов'язання, на підставі якого здійснено донарахування податків і зборів. Перевіркою встановлено факт, що декларантом ПП "Стелс-сервіс" при декларуванні товару "секції решітчастих щоглів із сталі оцинковані'" невірно було застосовано Закон України "Про Митний тариф України" в частині застосування пільгової ставки ввізного мита, що спричинило ненадходження до Державного бюджету України обов'язкових платежів на загальну суму -17252,26 грн.

Посилання на статтю 20 Закону України "Про Єдиний митний тариф" від 05.02.92 № 2098-ХІІ і трактування, що допускається зниження ставок мита при ввезенні на митну територію України та вивезенні за межі цієї території товарів та інших предметів відремонтованих та раніше ввезених на митну територію України або вивезених за межі цієї території не означає застосування пільгових ставок мита. Хоча, норми статті 20 Закону України "Про Єдиний митний тариф'" декларативно передбачають можливість зниження рівня митного обкладення, проте на даний час законодавчо не визначено Порядок реалізації цієї статті Закону тобто немає знижених ставок мита в Законі України "Про Митний тариф України" та переліку товарів іа кодами згідно з УКТЗЕД до яких можна застосовувати знижені славки мита.

Статтею 8 Закону України "'Про Єдиний митний тариф" від 05.02.92 № 2097-ХП визначено, що ввізне мито нараховується на товари та інші предмети при їх ввезенні на митну територію України, а також те, що ввізне мито є диференційованим:

- до товарів та інших предметів, що походять з держав, які входять разом з Україною до митних союзів або утворюють з нею спеціальні митні зони, і в разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами за участю України застосовуються преференційні ставки ввізного мита, передбачені Єдиним митним тарифом України;

- до товарів та інших предметів, що походять з країн або економічних союзів, які користуються в Україні режимом найбільшого сприяння, котрий означає, що іноземні суб'єкти господарської діяльності цих країн або союзів мають пільги щодо мит,  за винятком випадків, коли зазначені мита та пільги щодо них встановлюються в рамках спеціального преференційного митного режиму, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, передбачені Єдиним митним тарифом України;

- до решти товарів та інших предметів застосовуються повні(загальні) ставки ввізного мита, передбачені Єдиним митним тарифом України.

Відповідно до пункту "є" статті 19 Закону України "Про Єдиний митний тариф" від 05.02.92 № 2097-ХП звільняються від сплати ввізного мита товари та інші предмети, які походять з митної території України і ввозяться назад на цю територію без обробки або переробки.

Крім цього, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів з питань обкладання ввізним митом товарів та інших предметів, що ввозяться на митну територію України" від 03.04.97 № 170/97-ВР, зокрема, пунктом 2 затверджено Перелік країн, з якими Україною укладено угоди про вільну торгівлю та торговельно-економічні угоди з наданням режиму найбільшого сприяння або національного режиму, а також встановлено, що при ввезенні на мигну територію України товарів та інших предметів походженням із зазначених у переліку країн застосовуються пільгові ставки ввізного мита. України в зазначеному переліку немає.

Таким чином, товари українського походження при ввезенні на митну територію України можуть звільнятися від сплати ввізного мита або оподатковуватись за повними (загальними) ставками ввізного мита передбаченими Єдиним митним тарифом України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її підписання.

Суддя