ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.05.07                                                                                           Справа № 1/7-15/1

за позовною заявою Управління комунального майна Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача Спільного українсько-австрійського підприємства “Галінвест” у формі ТзОВ, м.Львів

про визнання недійсним рішення зборів учасників СП ТзОВ “Галінвест”.

Суддя  Т.Костів

Представники

Від позивача: Басистий В.О. (довіреність № 2302-209 від 22.01.2007р.).

Від відповідача: Крупник Р.В. (довіреність б/н від 16.04.2007р.).

Суть спору: Позовну заяву подано Управлінням комунального майна Львівської міської ради, м.Львів до спільного українсько-австрійського підприємства “Галінвест” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м.Львів про визнання недійсними рішення зборів учасників спільного українсько-австрійського підприємства “Галінвест” у формі товариства з обмеженою відповідальністю від 09.01.2004 р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.01.2006р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 02.02.2006р. Розгляд справи відкладався на 14.02.2006 р. з мотивів, зазначених в ухвалі суду від 02.02.2006р. Ухвалою суду від 14.02.2006 р. провадження у справі було зупинено до вирішення судом пов’язаної із нею справи №1/664-27/266. Ухвалою суду від 05.04.2007р. поновлено провадження у справі та призначено розгляд на 17.04.2007р. Розгляд справи відкладений на 08.05.2007р. з мотивів, зазначених в ухвалі суду від 17.04.2007р.

У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами. Представникам сторін роз’яснено їх права згідно зі ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Пояснив, зокрема, що позивачу належить 55% у статутному фонді відповідача. Оспорюваним рішенням зборів, за відсутності встановленого законом кворуму, відповідач прийняв рішення про виключення позивача з числа учасників товариства. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов заперечив за безпідставністю. Відзиву по справі, однак, не надав. Пояснив, що Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради належало лише 38,35% у статутному фонді. Право власності на решту частки до нього не перейшло. На зборах були присутні учасники, що володіли 61,65% голосів у зв’язку з чим збори були правомочні вирішувати питання винесені на порядок денний зборів. Посилається на рішення судових інстанцій, якими встановлено факти, що мають значення для даної справи. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Департамент економічної політики та ресурсів Львівської міської ради виступив учасником відповідача із часткою 28% у статутному фонді.

З матеріалів справи вбачається, що на дату розгляду справи в суді було проведено реорганізацію Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради. Згідно із ухвалою 17-тої сесії 4-го скликання від 08.12.2005 р. №2893 “Про визначення правонаступництва частки Департаменту економічної політики та ресурсів у статутному фонді СП ТзОВ “Галінвест”, таким правонаступником визначено управління комунального майна Львівської міської ради. Згідно із ст. 55 Закону України “Про господарські товариства” в редакції, діючій на час існування спірних відносин, при реорганізації юридичної особи –учасника товариства, його правонаступники мають переважне право вступу до цього товариства. Однак, належних доказів реалізації свого права позивачем суду не надано.

Позивач ствердив про збільшення його частки до 55% станом на дату прийняття оспорюваного рішення. Однак, таке посилання спростовується матеріалами справи. Зокрема, як встановлено постановою Вищого господарського суду України від 16.01.2007 р. по справі №1/170-13/41 (1/664-27/266) (стор. 4), постановою Вищого адміністративного суду України від 02.11.2006 р. (стор. 5) Департамент економічної політики та ресурсів Львівської міської ради своїх зобов’язань по погашенню кредиторської заборгованості не виконав, а тому відкладальна умова набуття ним додаткової частки в розмірі 27% у статутному фонді відповідача не настала. Отже, вклад позивача до статутного фонду відповідача не збільшився і його частка залишилась незмінною –28%.

Згідно із ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Водночас, ці обставини повністю підтверджуються і матеріалами даної справи.

09.01.2004 р. були проведені збори учасників відповідача, що підтверджується протоколом №24 Зборів Учасників спільного українсько-австрійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Галінвест”. Пунктом 4 порядку денного зборами було прийнято рішення, зокрема, виключити Львівську міську раду в особі Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради з товариства за невиконання своїх зобов’язань перед товариством та порушення установчих документів товариства.

Згідно із ст. 60 Закону України “Про господарські товариства”, збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Відповідно до ч. 4 ст. 58 вказаного закону, учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді. Враховуючи, що на дату проведення зборів учасників, які прийняли оспорювань рішення Департаменту економічної політики та ресурсів належало лише 28% голосів, в зборах прийняли участь учасники, що володіють у сукупності 61,65% голосів. Відповідно, кворум для прийняття оспорюваних рішень був.

Відповідно до ст. 64 Закону України “Про господарські товариства”, учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере. З протоколоу №24 від 09.01.2004 р. вбачається, що рішення були прийняті одноголосно. Належних доказів зворотнього суду не надано.

Таким чином обставини, про які стверджує позивач, не знаходять підтвердження у матеріалах справи. Більше того, як встановлено у постанові Вищого адміністративного суду України від 02.11.2006 р. (стор. 4), рішення зборів учасників від 09.01.2004 р. були прийняті правомочним органом товариства, відповідно до вимог закону та установчих документів.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 12, 33-35, 45, 49, 66, 67, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя