ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 р.
Справа № А-17/95

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., при секретарі судового засідання  Нестеренко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:
Коломийської об"єднаної державної податкової інспекції, м.Коломия, Івано-Франківської області,вул.Хмельницького, 3

до відповідача:

Приватної фірми "ЮМАР", с.Корнич, Коломийського району, Івано-Франківської області, вул.Кобилянської, 62

про                  припинення юридичної особи

За участю представників:

Від позивача:
Тропець В.В. - начальник юридичного відділу (довіреність №б/н від 01.02.2006 року ).

Від відповідача:
представники не з"явилися.

встановлено: заявлений позов про припинення  юридичної особи.

Позивач  підтримав заявлені вимоги про припинення  юридичної особи.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позов не подав, однак дана обставина не перешкоджає вирішенню спору і згідно із ст.128 Кодексу адміністратимвного судочинства  України, справу може бути розглянуто за наявними у ній доказами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд встановив,  що Приватна фірма "ЮМАР", с.Корнич, Коломийського району, Івано-Франківської області, вул.Кобилянської, 62 –зареєстрована Коломийською районною державною адміністрацією, рішенням  № 48  від 21.08.1996 року,  як суб’єкт господарювання.

Підставою для звернення з позовом у справі є подання відповідачем декларацій з прочерками, тобто вони засвідчують відсутність здійснення господарської діяльності. Нездійснення господарської діяльності суперечить установчим документам підприємства і є підставою для застосування адміністративно-господарської санкції встановленої ст.247 ГК України - припинення юридичної особи, оскільки підприємство створено з метою отримання прибутку, а прибуток можна отримувати шляхом ведення діяльності, яка визначена статутом.

Згідно з зазначеною вище довідкою заборгованість за платежами до бюджету у відповідача відсутня.

Відповідно до п. 17 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в  межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Стаття 57 Господарського кодексу України закріплює перелік відомостей, які повинні вноситись до статуту підприємства, серед яких є  зокрема  мета та предмет діяльності суб"єкта господарювання. Підприємством в дотримання вимог ст. 57 Кодексу в п.2 розділу 6 Статуту  передбачено, що основним  узагальнюючим показником фінансових результатів господарської діяльності підприємства є прибуток.

Відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України підприємці зобов'язані не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з  частиною  першою  ст.  216  Господарського  кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і  в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218  Господарського  кодексу України  підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до   суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового  характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови   та  порядок  їх  застосування   визначаються  цим  Кодексом,   іншими законодавчими актами.  Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Згідно зі ст. 239 Господарського кодексу України до таких санкцій, зокрема, віднесено скасування державної реєстрації та ліквідація суб’єкта господарювання.

Пунктом 1 ст. 247 Господарського кодексу України передбачено, що у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Відповідач доводи позивача не спростував, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене, позов про припинення юридичної особи відповідача підлягає задоволенню.

На  підставі ст.124 Конституції України, керуючись,с.42,  ст.49, ст. 57,  ч. 1 ст. 216, ст. 218, ч. 1 ст. 238, ч. 1 ст. 247 Господарського кодексу України, Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», ст.ст. 49,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

позов задоволити.

Припинити юридичну особу – Приватну фірму "ЮМАР", с.Корнич, Коломийського району, Івано-Франківської області, вул.Кобилянської, 62 (ідентифікаційний код 23798791).

Засновникам (учасникам) Приватної фірми "ЮМАР", с.Корнич, Коломийського району, Івано-Франківської області, вул.Кобилянської, 62 (ідентифікаційний код 23798791) або уповноваженій  нею  особі (органу) у  встановленому  законом  порядку   вчинити  дії  щодо припинення юридичної особи.

Копію постанови направити державному реєстратору відділу державної реєстрації    (реєстраційній  палаті)  за адресою: м. Коломия, Івано-Франківської області,  вул. Верещинського, 17  в день набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі відповідно до статті 160  Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                          Неверовська Л.М.

Постанова виготовлена в повному обсязі та підписана   04.06.2007 р.

Документ виготовлено в АС "Діловодство суду"

Боднарчук М.Б.