ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.
№ 8/662-05

Вищий господарський суд України у складі:  суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія", м. Шостка Сумської області (далі –ТОВ "Конвалія)

на ухвалу господарського суду Сумської області від 06.07.2006

зі справи № 8/662-05

за позовом відділення виконавчої дирекції в м. Охтирка Сумської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, м. Охтирка Сумської області (далі –відділення Фонду)

до дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" ВАТ "Автомобільні дороги України", м. Суми (далі –ДП "Сумський облавтодор"),

за участю державної виконавчої служби у Ковпаківському районі м. Суми,                    м. Суми (далі –ДВС),

про стягнення 45110,06 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 14.12.2005 (суддя Кіяшко В.І.) позов задоволено частково: з ДП "Сумський облавтодор" на користь відділення Фонду стягнуто в порядку регресу сплачені позивачем страхові виплати в сумі 22555,03 грн., а також в доход державного бюджету України 222,55 грн. державного мита та 98,33 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь державного підприємства "Судовий інформаційний центр". На виконання названого рішення господарським судом було видано відповідні накази від 26.12.2005 № 8/662-05.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 (колегія суддів у складі: Слюсарева Л.В. –головуючий, судді Білоконь Н.Д., Гагін М.В.) апеляційне провадження з перегляду рішення місцевого господарського суду з даного спору в апеляційному порядку було зупинено до моменту вирішення Тростянецьким районним судом кримінальної справи по обвинуваченню водія ДП "Сумський облавтодор" Бобаля Є.Є. та набрання чинності вироком суду з цієї справи.

В ході здійснення зведеного виконавчого провадження з примусового виконання наказів від 26.12.2005 № 8/662, від 20.02.2006 № 17/173 та від 24.01.2006 № 2/43 постановою ДВС від 05.04.2006 накладено арешт на кошти боржника в гривнях, іноземній валюті, банківських металах у сумі 630281,70 грн., розміщені на вказаних у постанові рахунках.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 06.07.2006 (суддя Кіяшко В.І.) звільнено з-під арешту кошти в сумі 76741 грн., що знаходяться в УДК у Сумській області на розрахункових рахунках 2022, 002022, МФО 837013, з тих мотивів, що вказані кошти як одержаний боржником бюджетний трансферт є захищеними статтями видатками загального фонду Державного бюджету України за економічною структурою видатків відповідно до статті 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", тоді як рахунки ДП "Сумський облавтодор" в УДК у Сумський області використовуються для транзиту бюджетних коштів від держави до підрядних організацій для оплати за виконані роботи з будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ "Конвалія" просить скасувати оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що:

видатки на будівництво, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування не є захищеними видатками Державного бюджету України на 2006 рік відповідно до статті 32 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік";

названим Законом також не передбачено міжбюджетні трансферти на будівництво, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги. Учасники процесу в судове засідання не з'явилися.

Перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду та передачі даної справи на новий розгляд до суду першої інстанції з урахуванням такого.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт.

Згідно зі статтею 55 цього Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Як встановлено місцевим господарським судом, у ході здійснення зведеного виконавчого провадження з примусового виконання наказів господарського суду від 26.12.2005 № 8/662, від 20.02.2006 № 17/173 та від 24.01.2006 № 2/43 ДВС було накладено арешт на кошти ДП "Сумський облавтодор" у межах загальної суми, що підлягає стягненню з боржника за названими виконавчими документами.

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Сумської області зі справи № 8/662-05 звільнено з-під арешту кошти в сумі 76741 грн., тоді як рішенням господарського суду з цієї ж справи з відповідача стягнуто лише 22875,91 грн. з урахуванням судових витрат. Таким чином, приймаючи рішення про звільнення з-під арешту коштів у сумі 76741 грн., господарський суд фактично вийшов за межі розгляду даної справи, у зв’язку з чим звільнив від арешту суми, які підлягають примусовому стягненню на користь інших осіб та за іншими виконавчими документами. Такі незаконні дії суду призвели до порушення прав іншого учасника зведеного виконавчого провадження –стягувача у справі № 17/173-05 ТОВ "Конвалія", якого не було залучено до участі у даній справі.

Наведене є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У новому справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, встановити, яка сума підлягає стягненню в межах цієї справи, та дослідити законність накладення арешту згідно з постановою ДВС від 05.04.2006 на кошти боржника саме в межах цієї суми, дати названим обставинам та доводам сторін належну правову оцінку і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1117 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Конвалія" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Сумської області від 06.07.2006 зі справи № 8/662-05 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов