ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.06.07                                                                                           Справа  № 4/1-145

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Скалатської міської ради, м.Скалат.

на рішення господарського суду Тернопільської  області від 6.03.2007р.

у справі № 4/1-145

за позовом  Підволочиського районного споживчого товариства,

смт.Підволочиськ Тернопільської області.

до відповідача Скалатської міської ради, м.Скалат.

про  визнання права власності на ринок.

Представники:

Від позивача: Помазанська С.І.-представник.

Від відповідача: Дем»янчук Л.П.–представник.

Роз”яснено  права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяв про відвід суддів не поступало, клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено.

Рішенням господарського суду  Тернопільської області від  6.03.2007р. у справі № 4/1-145 (суддя Бурда Н.М.) задоволено позов  Підволочиського районного  споживчого товариства до Скалатської  міської ради, визнано право власності  за Підволочиським районним споживчим товариством на ринок в м.Скалат,вул.Ринок,1, в комплекс якого входять будівля площею 206,8 кв.м., магазин з підвалом, площею 175,9 м.кв., торговий металевий піднавіс, площею 201,74 м.кв.

Суд мотивував рішення тим, що Підволочиське районне споживче товариство  набуло право власності на ринок в м.Скалат на підставах не заборонених законом, а саме у відповідності до постанови ЦК Компартії України та Ради Міністрів УРСР від 14.04.1987р. №124 "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків", яка прийнята   на   виконання   однойменної   постанови   ЦК   КПРС   і   РМ   СРСР   від 26.02.1987р. №265,  рішення Конституційного суду України від 11.11.2004р. № 16-РП/2004 у справі № 1-30/2004,  тому у відповідності до ст.ст.328,329 ЦК України, вимоги про визнання його власником зазначеного майна слід задовольнити, як обгрунтовано заявлені.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення  суду скасувати, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, провадження у справі припинити.

Як на підставу апеляційних вимог, покликається, що:

-          під час передачі в 1987році колгоспних ринків організаціям споживчої кооперації, правовстановлюючих документів на ринок в місті Скалат не було, тому  права власності на нього  Під волочиське РайСТ не набуло. Крім того, будівля ринку, позначена під літерою «А»в технічному описі, який поданий Підволочиським РайСТ в обґрунтування своїх позовних вимог, будувалась вже після передачі колгоспних ринків господарським способом на виконання  п.6 Рішення виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів №146 від 8.06.2007р.;

-          відмовивши  в задоволенні клопотання  про виклик для дачі показань по суті заперечень  щодо позову Підволочиського РайСТ осіб, які безпосередньо організовували будівництво будівлі ринку,  господарським судом порушено  норми ст.ст.22,33 ГПК України;

-          в оскаржуваному рішенні, господарський суд покликається на сфальсифіковану інвентарну справу;

Позивач у відзиві  на апеляційну скаргу  доводи апелянта відхилив, покликаючись, що твердження апелянта є недоведеними, належним чином у відповідності до ст.33 ГПК України  не підтверджені.

Львівським апеляційним господарським судом встановлено:

Листом №161 від 19.12.2005р. позивач звернувся до  відповідача з заявою про визнання права власності на ринок, який знаходиться  по вул.Ринок,1 м.Скалат та розміщений  на земельній ділянці площею 0,536 га відповідно до  Державного акту  на право постійного користування землею  серії І-ТР№001088, виданого на підставі рішення 5 сесії ХХІІ скликання Скалатської  міської ради від 7.06.96р., зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування  за №8 в комплекс якого входять будівля базару площею 206,8 кв.м., магазин з підвалом площею 175,9 кв.м. та торговий металевий піднавіс площею 201,74 кв.м.

У відповідь від міської ради одержано лист №303 від 28.12.05р., до якого додано рішення  двадцять шостої сесії четвертого скликання від 23.12.05р. №768 "Про розгляд відношення  Підволочиського  РайСТ", яким відмовлено позивачу у визнанні права власності  на будівлі  Скалатського ринку, пунктом 2 якого будівлі, що знаходяться на Скалатському ринку визнано  власністю територіальної громади і передано їх на баланс міської Ради.

Постановою гослодарського суду Тернопільської області від 01.06.06р. у справі 8а/60-561 визнано нечинним та скасовано п.2 рішення двадцять шостої сесії четвертого скликання Скалатської міської ради від 23.12.05р. №768 в частині визнання будівель, що знаходяться на Скалатському ринку власністю територіальної громади та передачі їх баланс міської ради. У визнанні права власності на ринок в м.Скалат відмовлено, в зв'язку з чим постанову оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.10.06р. у даній  справі закрито провадження в частині позовних вимог про визнання за Підволочиським районним споживчим товариством права власності на ринок в м.Скалат, вул.Ринок, 1, в комплекс якого входять будівля базару площею 207,6 кв.м., магазину з підвалом площею 175,9 кв.м., торгового металевого піднавісу, площею 4 кв.м. з посиланням на ст.157 п.1 ч.1 КАС України.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи та правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення  не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно  до ст.ст.328,329 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Юридична особа набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

В силу ст.ст.86,87,89 УК УРСР,1963 року, чинного на момент передачі майна, в 1987 році держава була єдиним власником державного майна і це майно було закріплено за державними організаціями на праві оперативного управління.

Стаття 91 ЦК УРСР передбачала і порядок передачі державних підприємств, будинків, споруд, іншого майна іншим державним організаціям, а також, кооперативним і громадським організаціям і така передача здійснювалася не на підставі цивільно-правових угод, а у відповідності до адміністративних актів.

Постановою ЦК КПУ та РМ СРСР від 26.02.1987 року № 265 "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків" було визнано за доцільне, з метою подальшого розвитку і поліпшення роботи колгоспних ринків, а також, більш повного задоволення потреб населення в продуктах харчування, передати безоплатно колгоспні ринки із відання Мінторгу у відання організацій споживчої кооперації.

На виконання даної постанови Постановою ЦК КПУ та РМ Української РСР від 14.04.1987 року № 124 "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків" колгоспні ринки було передано з відання Міністерства торгівлі УРСР у відання споживчої кооперації України.

Згідно Рішення виконкому Тернопільської обласної ради від 08.06.1987 року №146 "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків" колгоспні ринки області були передані у відання Тернопільській облспоживспілці.

Позивач   представив   Акт   від   ЗО   червня   1987   року   про   передачу Тернопільської   об'єднаної   дирекції   колгоспних   ринків   із   відання   обласного управління торгівлі  Тернопільського  облвиконкому  у відання Тернопільської  облспоживспілки Укрспоживспілки.

Із   Статуту   Підволочиського   РайСт   (в   новій   редакції),   затвердженого Загальними   зборами   пайовиків   Підволочиського   РайСТ   від   16.02.2006р. та зареєстрованого 03.05.2006р. у реєстрі за №2000005, випливає, що Підволочиське    РайСТ   входить   до   складу   Тернопільської   обласної спілки споживчих товариств, виконує зобов'язання членів спілки, визначених її Статутом та має право виходу з неї. Майно товариства належить йому на праві власності, як  юридичній особі.

Згідно  Постанови  правління  від 05.10.1992р.   №263  «Про реорганізацію обласного об'єднання  ринків  облспоживспілки»,   ринок в  м. Скалат  передано об'єднанню по торгівлі продовольчими товарами Підволочиського РайСТ, яке реорганізоване в  1995 році,  шляхом приєднання до Підволочиського РайСТ правонаступника (Постанова правління Підволочиського РайСТ від 31.07.1995р. №73   «Про   проведення   реорганізації  об'єднання   по  торгівлі   продовольчими товарами Підволочиського РайСТ»).

Матеріали справи свідчать, що на підставі рішення Скалатської міської Підволочиському     РайСТ     видано    Державний     акт    серії     І-ТР     №001088, зареєстрований в Книзі записів державних актів за №8 від 14.10.1997р. на право постійного користування землею (0,536 га) на об'єкт «Промислово-продовольчий ринок» в м. Скалат, вул. Ринок, 1. Позивачем також представлено суду інвентарну справу на будинковолодіння №1  по вул. Ринок, 1  в м. Скалат, де власником зазначено РайСТ Підволочиськ.

Крім цього із рішення Конституційного Суду України від 11 листопада 2004 року за №16-рп/2004, приводом для прийняття якого є конституційне звернення Центральної  спілки   споживчих  товариств  України  про  офіційне  тлумачення положень п. 1 ст. 9, п. 1 ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію», ч.4 ст.37 Закону України «Про кооперацію»та на підставі ст.94 Закону України «Про Конституційний Суд»- неоднозначного застосування положень цих статей  законів щодо захисту права власності організацій споживчої кооперації судами України,  іншими  органами державної влади,  що  призводить до  порушення  прав цих  організацій,   на   яке   (рішення)   посилається   позивач   в   обґрунтування  права власності   на  споруди   Скалатського  ринку,   слідує,   що  власністю  споживчої  кооперації є будь-яке майно, набуте у відповідності з цілями, які випливають із статутної   діяльності    організації    споживчої    кооперації,    на    підставі норм законодавства чинного на час придбання цього майна. Передача колгоспних  ринків споживчій кооперації відповідає ст.328 Цивільного кодексу України, згідно якої  право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше пряме випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Таким чином Підволочиське районне споживче товариство, смт.Підволочиськ, Тернопільська область,  ідент.код  01767324  (позивач  у справі)  набуло власності на ринок в м.Скалат, вул.Ринок, 1, в комплекс якого входять будівлі площею 206,8 м.кв., магазину з підвалом площею 175,9 м2, торгового металевого піднавісу площею 201,74 м.кв. на підставі не забороненій законом, тому вимоги про визнання його власником правомірно місцевим господарським судом задоволено, як підставні та обгрунтовані.

Доводи апеляційної скарги судом відхиляються, оскільки:

-   колгоспні ринки в 1987р. передані споживчій кооперації державою у

відповідності до постанови ЦК Компартії України та Ради Міністрів УРСР від

14.04.1987р. №124 "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків", яка

прийнята   на   виконання   однойменної   постанови   ЦК   КПРС   і   РМ   СРСР   від 26.02.1987р. №265. Правомірність набуття  права власності організаціями споживчої кооперації колгоспних ринків підтверджено Рішенням Конституційного Суду №16-РП/2004   від11.11.2004р. у справі №1-30/2004 ;

-  не підтверджено  належними доказами покликання апелянта про реконструкцію ринку в 2001-2002 роках, фальсифікацію інвентарної справи  а також те, що будівля ринку, позначена літ. «А»в інвентаризаційній справі, збудована господарським способом під керівництвом міської ради із залученням  робочої сили та коштів організацій міста, оскільки покази свідків не можуть бути належними доказами в підтвердження  факту будівництва, господарським судом правомірно відмовлено  в задоволенні клопотання відповідача;

-     рішення виконкому Тернопільської обласної ради №146 від 8.06.2007р., на яке покликається апелянт, не було предметом дослідження в суді першої інстанції, не подано суду   апеляційної інстанції

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що господарським судом вірно з”ясовано обставини справи, висновки  відповідають обставинам справи,  тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст.ст. 99,101, 103,105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.   Рішення господарського суду Тернопільської  області від 6.03.2007р.

у справі № 4/1-145 залишити без змін, апеляційну скаргу Скалатської міської ради, м.Скалат залишити без задоволення.

2. Матеріали справи повернути  до господарського суду Тернопільської  області.

Головуючий-суддя                                                                                          Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                        Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                      Мурська Х.В.