ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.07 р.                                                                               Справа № 24/140

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При секретарі Бєліковій Н.А.

за участю:

Представників сторін:

від позивача    не з’явився

від відповідача   не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом  Закрите акціонерне товариство „Український мобільний зв’язок” м. Київ

До відповідача    Закритого акціонерного товариства „Фрахттранссервис” м. Маріуполь

про стягнення 532 грн. 78 коп.

СУТЬ СПОРУ:                                В судовому засіданні 06.09.2007р. оголошено перерву до 14.09.2007р. відповідно до ст. 77 ГПК України.

Закрите акціонерне товариство „Український мобільний зв’язок” м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Закритого акціонерного товариства „Фрахттранссервис” м. Маріуполь про стягнення 532 грн. 78 коп., в тому числі 68,68 грн. боргу за надані послуги мобільного телефонного зв’язку та 464,10 грн. договірної санкції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку № 1.10607302/950618 від 21.11.2002р. з додатковою угодою № 1.10607302, звіти про особистий баланс абонента, інтерфейси перегляду та розрахунку суми штрафу, інформацію про надані послуги, претензії, рахунки на оплату, розрахунок сум позову.

Позивач надав заяву від 07.08.2007р., якою зазначив, що заборгованість в сумі 68,68 грн. виникла за період з 01.07.2005р. по 01.08.2005р., а договірна санкція за договором № 1.10607302/950618 від 21.11.2002р була нарахована 25.08.2005р.

Також позивач надав письмове пояснення від 06.09.2007р. щодо нарахування договірної санкції, яким повідомив, що пунктом 1.1 додаткової угоди до договору передбачено продовження строку на періоди тимчасового обмеження послуг зв’язку: с 28.07.2004р. по 29.07.2004р., з 20.10.2004р. по 20.01.2005р., з 15.04.2005р. по 29.04.2005р., з 25.05.2005р. по 22.07.2005р. Договір був припинений 22.07.2005р. відповідно до п. 5.2. Згідно з п. 1.4 додаткової угоди абонент несе відповідальність в розмірі 3,75 грн. за кожен день, який залишився до закінчення строку, коли дії договору достроково припиняється на підставі п. 5.2 за ініціативою ЗАТ „УМС”. Тимчасове обмеження зв’язку становить 165 днів, строк дії договору – 403 дні, що є підставою нарахування договірної санкції в розмірі 456,96 грн. Разом з цим, заяви про зменшення позовних вимог, в порядку ст. 22 ГПК України не надав, у зв’язку з чим суд розглядає позов в межах заявлених в ньому вимог.

Заявою від 05.09.2007р. позивач уточнив, що заборгованість в сумі 68,68 грн. є платою за утримання номеру.

Відповідач відзивами на позов від 10.08.2007р., від 06.09.2007р. та у судовому засіданні відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що на теперішній час дія договору про надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку № 1.10607302/950618 від 21.11.2002р. припинена.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку № 1.10607302/950618 від 21.11.2002р. Договір укладено без протоколу розбіжностей з додатковою угодою № 1.10607302, підписаною обома сторонами.

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач зобов’язався надавати відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв’язку в межах України (телефон № 4725207).

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав належним чином та надав відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв’язку, що підтверджено матеріалами справи та проти чого відповідач не заперечує.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 договорів нарахування за надані послуги мобільного зв’язку здійснюються згідно з тарифами УМС. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента телефонами. Рахунки за надані послуги та авансові внески абонент сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок УМС або кредитною карткою. При наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але до моменту фактичного використання авансу.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що дія договору припиняється, якщо абонент має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця, після відправлення йому письмового повідомлення, а також у випадках, передбачених Правилами користування мережами мобільного зв’язку УМС.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін судом встановлено, що дія договору № 1.10607302/950618 від 21.11.2002р. була припинена 22.07.2005р. відповідно до п. 5.2 цього договору.

Відповідно до п. 2.4.2 абонент зобов’язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані авансові внески та плату за утримання номеру в мережі стільникового радіотелефонного зв’язку УМС по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку (плата за утримання номеру в мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента).

У п. 1.2 договору сторонами передбачено, що загальні умови надання послуг у повному обсязі визначаються Правилами користування мережами стільникового зв’язку УМС (далі: Правила), які є невід’ємною частиною цього договору.

Згідно п. 8.4 Правил УМС тимчасово може обмежити обсяг послуг мобільного зв’язку, в тому числі, якщо абонент не сплачує згідно з вимогами цих Правил і договору представлені йому рахунки.

У п. 8.5 Правил зазначено, що випадку надання абоненту обмеженого обсягу послуг згідно з п. 8.4 Правил плата за утримання номеру в мережі мобільного зв’язку нараховується відповідно до встановлених УМС тарифів.

На підставі зазначених норм Правил та умов договору, позивач нарахував відповідачу до сплати 68,68 грн. за утримання номеру за липень, серпень 2005р.

Доказів направлення відповідачу рахунку на оплату зазначеної суми позивач не надав та посилається на п. 2.4.5 договору.

Згідно п. 2.4.5 договору у разі неодержання рахунків до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, абонент зобов’язаний зателефонувати до УМС за тел. 8 800 500 0 500 для одержання інформації щодо подальших розрахунків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що 68,68 грн. за утримання номеру позивачем нараховані відповідно до умов спірного договору з урахуванням додаткової угоди, доведена позивачем і підлягає стягненню.

Також позивач просить стягнути з відповідача договірну санкцію в розмірі     456,96 грн.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання.

Згідно пункту 1.2 додаткової угоди до договору, підписаною обома сторонами, забезпеченням виконання зобов’язання відповідача перед позивачем є договірна санкція. У разі, коли дія основного договору достроково припиняється на підставі п. 5.2 основного договору у зв’язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв’язку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь УМС договірної санкції в розмірі 3,57 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії цієї Додаткової угоди. У п. 1.1 цієї додаткової угоди зазначено, що дана додаткова угода укладається терміном на 365 календарних днів, починаючи з дати її підписання сторонами. Додаткова угода сторонами підписана 17.06.2004р.

На підставі зазначеної норми права та умов додаткової угоди до договору, позивач у позові заявив до стягнення 464,10 грн. договірної санкції. В ході розгляду справи позивач надав уточнений розрахунок договірної санкції, згідно якого її розмір становить 456,96 грн. Разом з цим, заяви про зменшення позовних вимог, в порядку ст. 22 ГПК України не надав, у зв’язку з чим суд розглядає позов в межах заявлених в ньому вимог.

Як вбачається з умов п. 1.2 додаткової угоди, сторонами передбачено забезпечення виконання зобов’язання відповідача перед позивачем у вигляді договірної санкції, яка підлягає сплаті в розмірі 3,57 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії цієї додаткової угоди.

Із приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.  Пенею є неустойка яка обчислюється за кожен день порушення боржником зобов’язання.

Згідно ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, за наявності обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 83 ГПК України, господарський суд має право у виняткових випадках зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню із сторони, що порушила зобов’язання. Таким чином, сторони в договорі передбачили договірну санкцію, яка фактично є неустойкою, що не суперечить ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, прийнявши до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником, майновий стан сторін, які приймають участь в зобов’язанні, не тільки майнові, але й інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Керуючись п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та з огляду на обставини справи, а також враховуючи складні договірні відносини, добросовісність відповідача як сторони за договором, майновий стан та інтереси обох сторін, суд вважає можливим зменшити розмір стягуваної санкції до 10%.

Таким чином, договірна санкція, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 45 грн. 70 коп.

Вимоги щодо стягнення договірної санкції в сумі 7 грн. 14 коп. задоволенню не підлягають у зв’язку з безпідставністю заявлення.

Вимоги щодо стягнення договірної санкції в сумі 411 грн. 26 коп. задоволенню не підлягають у зв’язку із зменшення заявленої суми судом.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати покладаються на сторони відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 546,  549, 551 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 233  Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 82, п. 3 ст. 83, ст.ст. 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок” м. Київ до Закритого акціонерного товариства „Фрахттранссервис” м. Маріуполь про стягнення 532 грн. 78 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Фрахттранссервис” (87504, м.Маріуполь, Донецька область, вул. Мартеновська, 16, ідентифікаційний код 20390931) на користь Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок” (01015, м. Київ, вул. Лейпцігська, 15, п/р 26008526 в Райффайзен Банк Аваль м. Київ, МФО 300335, ЗКПО 14333937) 68 грн. 68 коп. – боргу за утримання номеру, 45 грн. 70 коп. – договірної санкції, 100 грн. 63 коп. – державного мита, 116 грн. 42 коп. - плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволені вимоги щодо стягнення договірної санкції в сумі 7 грн. 14 коп. відмовити у зв’язку з безпідставністю заявлення.

У задоволені вимоги щодо стягнення договірної санкції в сумі 411 грн. 26 коп. відмовити у зв’язку із зменшення заявленої суми судом.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя