СУД
РІШЕННЯ

"16" липня 2007 р.

Справа №  2/198

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді ДеревінськоїЛ.В., розглянув матеріали справи № 2/198

за позовом: Прокурора
Голованівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі
виконавчого комітету Голованівської селищної ради, смт.Голованівськ
Кіровоградської області

до відповідача: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, смт.Голованівськ Кіровоградської області

про зобов'язання знести самовільно
збудоване нерухоме майно - малу архітектурну форму, розміщену по АДРЕСА_1

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокуратури - прокурор відділу
представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури області
Гребенюк Т.Г., посвідчення № 457;

від позивача - участі не брав,  про час і місце розгляду справи повідомлений
належним чином;

від відповідача - участі не брав,
про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

Прокурором Голованівського району
Кіровоградської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету
Голованівської селищної ради подано позов до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про зобов'язання знести самовільно збудоване нерухоме майно - малу
архітектурну форму, розміщену по АДРЕСА_1.

Відповідач позов не заперечив,
витребувані судом матеріали не подав.

Розглянувши наявні матеріали
справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2007р. районною інспекцією
державного архітектурно - будівельного контролю проведено перевірку з питань
додержання вимог архітектурного законодавства під час розміщення малої
архітектурної форми - вагончика розміщеної по АДРЕСА_1 та складено акт за
НОМЕР_1. Підчас перевірки встановлено власником малої архітектурної форми є
фізична особа - підприємець ОСОБА_1, яа проживає в АДРЕСА_2, ідентифікаційних
код НОМЕР_2. Жилий будинок біля якого знаходиться ( встановлена) мала
архітектурна форма є гр. ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу
житлового будинку НОМЕР_3 від 20.12.2005р. ( НОМЕР_4). Будівля ( житловий
будинок) знаходиться на земельній ділянці на території Голованівської селищної
ради, яка згідно довідки виданої 30.11.2005р. Голованівською селищною радою
Кіровоградської області за НОМЕР_5, не приватизована. На момент перевірки у
власника малої архітектурної форми відсутній дозвіл на її встановлення чим
порушено вимоги статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Недодержання
державних стандартів, норм і правил під час проектування і будівництва», а саме
щодо проектування об'єктів і споруд з порушенням затвердженої у встановленому
порядку містобудівної документації.

За результатами перевірки районною
інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю складено протокол
НОМЕР_6 від 14.06.2007р. про правопорушення у сфері містобудування та винесено
припис НОМЕР_7 від 14.06.2007р.

Прокурор при зверненні з позовом до
суду керувався наступним.

Відповідно до частини 1 статті 24
Закраїни України «Про планування і забудову території» фізичні та юридичні
особи, які мають намір здійснити
будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать
їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих
органів  відповідних рад, Київської та
Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких
повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування.

Частинами 5, 6 статті 24 Закраїни
України «Про планування і забудову території» дозвіл на будівництво дає право
замовникам на отримання  вихідних даних
на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу
на  виконання будівельних  робіт у порядку, визначеному цим Законом.
Дозвіл на будівництво надається на підставі комплексного висновку щодо
відповідності запропонованого будівництва містобудівній документації, державним
будівельним нормам, місцевим правилам забудови (далі - комплексний висновок).

На підставі частини 10 статті 24
Закраїни України «Про планування і забудову території» з дійснення будівельних
робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або
його перереєстрації,  а також  здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним
будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Згідно частини 1 статті 376
Цивільного кодексу України житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети,  або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Частиною 7 статті 376 Цивільного
кодексу України визначено у разі істотного відхилення від проекту, що  суперечить суспільним інтересам або порушує
права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом
відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від
її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з
приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

За викладених обставин прокурор
Голованівського району Кіровоградської області просить зобов'язати фізичну
особу - підприємця ОСОБА_1 знести самовільно збудоване нерухоме майно - малу
архітектурну форму.

При розгляді спору господарський
суд виходить з наступного.

Наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово - комунального господарства України від 04.09.2006р. за
№ 296 «Про затвердження Методичних рекомендацій
щодо встановлення порядку розміщення малих архітектурних форм для
здійснення підприємницької діяльності» визначено малою архітектурною формою для
здійснення підприємницької  діяльності
(далі - мала архітектурна   форма) є
невелика одноповерхова споруда, яка виконується із полегшених конструкцій і
встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів. Малі архітектурні форми є
пересувними або стаціонарними: пересувна мала
архітектурна форма (торговельне обладнання, низькотемпературний
прилавок, лоток, ємність, торговельний автомат, інші пристрої для сезонної
роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності тощо) - споруда, яка не
має  закритого приміщення для тимчасового
перебування людей; стаціонарна мала архітектурна форма (кіоск, павільйон тощо)
- споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей, і по
зовнішньому контуру має площу до 30 кв. м. Малі архітектурні форми повинні  розміщуватися
відповідно до зонування  територій
та з урахуванням єдиних умов і обмежень забудови та іншого використання  земельних
ділянок,  встановлених
місцевими  правилами  забудови,
за їх відсутності - відповідно до затвердженої Схеми розміщення
малих  архітектурних  форм, іншої містобудівної документації.

Виходячи із змісту статті  376 Цивільного кодексу України та Наказу
Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства
України від 04.09.2006р. за № 296 “Про затвердження Методичних рекомендацій
щодо встановлення порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності», в даному випадку мала архітектурна форма -
вагончик не є нерухомим майном, отже неможливо зобов'язати його знести, як
самовільно збудоване.

Крім того, приписом районної
інспекції державного архітектурно - будівельного контролю  НОМЕР_7 від 14.06.2007р. запропоновано
відповідачу у термін до 14.08.2007р оформити відповідні документи на отримання
дозволу щодо встановлення малої архітектурної форми. Тобто на час звернення з
позовом до суду та винесення рішення у справі термін запропонований відповідачу
для виконання припису, не сплив.

За викладених обставин, позовні
вимоги прокурора Голованівського району про зобов'язання знести самовільно
збудоване нерухоме майно - малу архітектурну форму, розміщену по АДРЕСА_1   задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України державне мито та витрати по сплаті послуг за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача та
не стягуються.

Керуючись ст. 376 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом
порядку.

Примірники рішення надіслати
сторонам, прокурору Голованівського району та
прокурору Кіровоградської області.

Суддя