ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 7-2-32-24/292-03-9660
Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Мишкіної М.А.
суддів Бойко Л.І.
при секретарі судового
представників сторін:
Малиновському районі м. Одеси -Терентьєва І.В. -по довіреності;
в Малиновському районі м. Одеси - не з'явився;
дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності -Каліберда В.В. -по довіреності;
„Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” -Гніленко Г.С. -по довіреності;
„Одесводоканал” - не з'явився;
„Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” -Корєпанова О.О. -по довіреності;
„Одесатеплоенерго” -не з'явився;
арбітражного керуючого ОСОБА_1
арбітражного керуючого ОСОБА_2
-ОСОБА_2; ОСОБА_3 -по довіреності
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” та арбітражного
на постанову господарського суду Одеської області
по справі № 7-2-32-24/292-03-9660
заявою кредитора Державної
податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси
акціонерного товариства „Одеська фабрика технічних тканин”
про визнання банкрутом
та суть спору зазначаються згідно постанови суду)
належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.
судовому засіданні 27.06.2007р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.
засіданнях суду апеляційної інстанції згідно ст.77 ГПК України оголошувались
перерви 14.06.2007р. та 21.06.2007р.
господарського суду Одеської області від 09.12.2003р. за заявою Державної
податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси було порушено провадження
у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства “Одеська фабрика
технічних тканин”, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та
процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.
господарського суду Одеської області від 11.11.2004р. затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника, в якій в тому числі увійшли вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”.
Вищого господарського суду від 14.12.2005р. було скасовано постанову
господарського суду Одеської області від 27.05.2005р. про визнання боржника
банкрутом, відкриття відносно нього ліквідаційної процедури та скасовано
постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.08.2005р., якою
постанову суду першої інстанції залишено без змін, справу передано на новий
господарського суду Одеської області від 13.02.2006р. комітет кредиторів
зобов'язано провести засідання комітету
кредиторів, на якому вирішити питання відносно подальшого розгляду
справи відповідно до вимог Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”.
господарського суду Одеської області від 01.06.2006р., залишеною без змін
постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.09.2006р., ЗАТ
“Одеська фабрика технічних тканин” визнано банкрутом, відносно нього відкрито
ліквідаційну процедуру, повноваження розпорядника майна -арбітражного керуючого
ОСОБА_1 та органів управління банкрута припинені, ліквідатором призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_1, ліцензія НОМЕР_1, керівництво банкрута
зобов`язано передати ліквідатору документацію, печатки, штампи, матеріальні та
інші цінності, ліквідатора зобов`язано опублікувати відомості про визнання ЗАТ
“Одеська фабрика технічних тканин” банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, а також подати узгоджене з комітетом кредиторів клопотання щодо
персонального складу членів ліквідаційної комісії та після завершення усіх
розрахунків надати суду звіт та ліквідаційний баланс.
Вищого господарського суду України від 31.01.2007р. постанови суду першої
інстанції від 01.06.2006р. та апеляційної інстанції від 12.09.2006р. скасовані,
справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області зі
стадії розпорядження майном боржника в іншому складі суду.
від 23.04.2007р. (суддя Лепеха Г.А.)
ЗАТ “Одеська фабрика технічних тканин” визнано банкрутом, припинено процедуру
розпорядження майном і повноваження розпорядника майна боржника -ОСОБА_1,
відкрито ліквідаційну процедуру відносно боржника, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (ліцензія НОМЕР_2), звільнено активи
боржника від податкової застави. Рішення суду мотивоване неспроможністю ЗАТ
“Одеська фабрика технічних тканин” самостійно відновити свою платоспроможність
та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше, як через
застосування ліквідаційної процедури; ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого ОСОБА_2 призначено на підставі протоколу зборів комітету кредиторів
погодившись з постановою суду від 23.04.2007р., до суду апеляційної інстанції з
апеляційною скаргою звернувся арбітражний керуючий ОСОБА_1,
вимагаючи скасувати постанову господарського суду Одеської області від
23.04.2007р. як винесену з порушенням норм матеріального і процесуального
права, справу направити в місцевий господарський суд на новий розгляд. В
обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на наступне:
-         в порушення ст.4-2, 43 ГПК України,
п.п.3, 4 Роз'яснення Вищого господарського суду України №02-5/422 від
10.12.1996р. судом не надано належної правової оцінки всім доказам у справі, а
саме, звіту про проведення 30.03.2007р. засідання комітету кредиторів,
клопотання комітету кредиторів боржника про введення процедури банкрутства ЗАТ
“Одеська фабрика технічних тканин” і призначення ліквідатором боржника
арбітражного керуючого ОСОБА_1; в постанові від 23.04.2007р. мова йде про
Протокол зборів комітету кредиторів боржника (без наведення номеру, дати та
місця його проведення) в якому йдеться про розгляд клопотання комітету
кредиторів боржника про визнання ЗАТ “Одеська фабрика технічних тканин”
банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатором
боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2;
-       ст. 16 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачає проведення
не зборів комітету кредиторів, а засідань, проведення яких фіксується
відповідними протоколами; до повноважень зборів кредиторів не входить право
розглядати кандидатуру арбітражного керуючого на посаду ліквідатора, ця
прерогатива належить виключно комітету кредиторів;
-      судом не перевірено вимоги, передбачені
ст.3-1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом” для призначення особи арбітражного керуючого; не досліджено
факт невідповідності даних активу і пасиву боржника; не зазначено різницю між
„Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” також не погодилось з постановою суду від 23.04.2007р.,
як винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права,
звернулось з апеляційною скаргою в якій просить постанову скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги
скаржник обґрунтовує наступним:
-         матеріали справи містять Протокол №9
від 30.03.2007р. засідання комітету кредиторів,
на якому одностайно було прийнято рішення про введення процедури
ліквідації боржника та призначено ОСОБА_1 ліквідатором ЗАТ “Одеська фабрика
технічних тканин”; зазначений Протокол був предметом розгляду у судовому
засіданні 20.04.2007р., однак ні в протоколі судового зсідання ні в постанові
суду від 23.04.2007р. про це не зазначається;
-         судом надано оцінку протоколу зборів
комітету кредиторів від 20.04.2007р. та
на його підставі призначено ліквідатором банкрута ОСОБА_2; зазначені
збори кредиторів проведені з порушенням вимог п.3 ст.16 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”;
-       в порушення ст.3-1 цього Закону судом не
повідомлено кредиторів про надходження заяви арбітражного керуючого ОСОБА_2; в
судовому засіданні від 20.04.2007р. він не був присутній;
-      згідно ст.3 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ОСОБА_2 не
може бути призначений арбітражним керуючим ЗАТ “Одеська фабрика технічних
тканин” як заінтересована особа, оскільки при розгляді справи суддею Бахаревим
Б.О. ОСОБА_2 приймав участь в засіданнях суду в якості представника боржника;
-      при визнанні боржника банкрутом та
відкритті ліквідаційної процедури місцевий господарський суд проігнорував вказівки
Вищого господарського суду України стосовно встановлення факту неоплатності
боржника; при винесенні постанови суд керувався тільки протоколом зборів
комітету кредиторів, які були проведені з порушенням норм чинного
Ухвалами
Одеського апеляційного господарського суду від 11.05.2007р. зазначені
апеляційні скарги прийняті до провадження колегією суддів у складі головуючого
судді Єрмілова Г.А., суддів Воронюка О.Л., Лашина В.В.

25.05.2007р.
суду апеляційної інстанції арбітражним керуючим ОСОБА_2 надані відзиви
на апеляційні скарги, в яких він просить апеляційні скарги арбітражного
керуючого ОСОБА_1 та ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” залишити без
задоволення, постанову господарського суду Одеської області  від 23.04.2007р. -без змін. Надані відзиви
мотивовані посиланням на ч.ч.4, 5, 8 ст.16 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” щодо законності
проведення зборів комітету кредиторів та наступним:

-        посилання скаржників на одностайне
вирішення питання про призначення ліквідатором боржника ОСОБА_1 спростовується
Протоколом №9;

-      посилання арбітражного керуючого ОСОБА_1
на  ст.16 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” стосовно визначення
понять „зборів” та „засідань” не заслуговують на увагу, оскільки вказана стаття
чітко не регламентує розмежування цих понять; судова практика використовує
різні назви щодо організаційних форм проведення зустрічей комітету кредиторів;

-     твердження скаржників про порушення ст.3-1
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” не відповідають дійсності; матеріали справи містять заяву про участь
у справі про банкрутство ЗАТ “Одеська фабрика технічних тканин” та копію
ліцензії на право провадження діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2;
подання інших документів Законом не передбачено;

-          вимога скаржників про направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції не відповідає ст.103 ГПК України.

Державна
податкова інспекція Малиновського району м. Одеси також
заперечує проти апеляційних скарг арбітражного керуючого ОСОБА_1 та ТОВ
„Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”, подало до суду апеляційної інстанції відзив,
в якому просить постанову місцевого господарського суду залишити без змін,
апеляційні скарги без задоволення, посилаючись на законність проведення
засідання комітету кредиторів від 20.04.2007р. та невідповідність вимоги
скаржників про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції
ст.103 ГПК України.

В
судовому засіданні 29.05.2007р. колегією суддів у складі головуючого судді
Єрмілова Г.А., суддів Воронюка О.Л., Лашина В.В. заявлено самовідвід на
підставі ст.20 ГПК України, оскільки колегія вже брала участь у розгляді даної
справи; в постанові від 12.09.2006р. висловила свою позицію щодо визнання
боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та особи ліквідатора;
постановою Вищого господарського суду від 31.01.2007р. цю постанову скасовано,
а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області на
стадію розпорядження майном боржника в іншому складі суду.

Ухвалою
голови Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2007р. по справі №
7-2-32-24/292-03-9660 задоволено заяву про самовідвід колегії суддів у
вищевказаному складі, розгляд апеляційних скарг доручено колегії суддів у
складі головуючого судді Мишкіної М.А., суддів Бойко Л.І., Жукової А.М.

31.05.2007р.
ухвалою суду першої інстанції апеляційні скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1
та ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” прийняті до провадження
колегією суддів у складі, визначеному ухвалою голови Одеського апеляційного
господарського суду від 29.05.2007р.

14.06.2007р.
до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ВАТ „Енергопостачальна компанія
„Одесаобленерго”, в якому викладаються доводи в обґрунтування законності
оскаржуваної постанови, а саме: представник ВАТ „Енергопостачальна компанія
„Одесаобленерго” на засіданні комітету кредиторів 30.03.2007р. голосував проти
кандидатури ОСОБА_1 як ліквідатора всупереч зазначеному ТОВ „Інфокс” щодо
одностайного голосування з цього питання; діяльність ОСОБА_1 як
розпорядника  майна боржника неодноразово
оцінена кредиторами як незадовільна; засідання комітету кредиторів 20.04.2007р.
було правомочним, оскільки ініціаторами виступили ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси та ВАТ „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”, що загалом мають
1108 голосів, що відповідає положенням п.3 ст.16 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг
виходячи з наступного.

Ухвалою
господарського суду Одеської області від 09.12.2003р. за заявою ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси було порушено провадження у справі про
банкрутство ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин”, введено мораторій на
задоволення  вимог кредиторів та
процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою
суду від 11.11.2004р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну
суму 8.304.908,60грн. з визначенням розмірів вимог кредиторів до боржника та
черговості задоволення.

В
процесі нового розгляду справи про банкрутство ЗАТ „Одеська фабрика технічних
тканин” згідно постанови Вищого господарського суду України від 31.01.2007р. по
справі №2-32-24/292-03-9660 розпорядником майна ОСОБА_1 поданий звіт про
проведення засідання комітету кредиторів 30.03.2007р. та протокол №9 від
30.03.2007р. засідання комітету кредиторів, з якого вбачається, що комітет
кредиторів прийняв рішення про звернення до господарського суду Одеської
області з клопотанням про визнання ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин”
банкрутом, введення ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором
ОСОБА_1, при цьому представник ВАТ „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”
запропонував іншу кандидатуру ліквідатора.

23.04.2007р.
суд першої інстанції отримав поданий ДПІ у Малиновському районі м. Одеси
протокол зборів комітету кредиторів від 20.04.2007р., на яких вирішено ввести
ліквідаційну процедуру ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин” та затверджено
кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_2 (ліцензія НОМЕР_2). Як пояснив суду
апеляційної інстанції представник ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”,
цей кредитор був повідомлений про час і місце проведення зборів комітету
кредиторів 20.04.2007р., однак представник не з'явився, оскільки ТОВ „Інфокс”
вважало ці збори неправомочними та нелегітимними.

Одночасно,
23.04.2007р. до суду першої інстанції була подана заява арбітражного керуючого
ОСОБА_2 про участь у справі про банкрутство з копією ліцензії на право
проведення діяльності арбітражного керуючого.

Згідно
протоколу судового  засідання від
23.04.2007р., що розпочалося о 10:00год., суд першої інстанції, заслухавши
розпорядника майна, оголосив перерву для дослідження наданого комітетом
кредиторів протоколу зборів комітету кредиторів, залученого до справи разом з
заявою арбітражного керуючого ОСОБА_2 (а.с.79-83, т.14).

Відповідно
до ч.1 ст.22 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” у випадках, передбачених цим Законом, господарський
суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну
процедуру.

Згідно
ч.8 ст.16 цього Закону до компетенції комітету кредиторів відноситься, зокрема,
звернення  до господарського суду з
клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Згідно
ч.9 ст.16 Закону України рішення зборів (комітету) кредиторів вважається
прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на
зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини
четвертої цієї статті.

Як
вбачається зі змісту згаданого протоколу від 20.04.2007р., на останньому
засіданні комітету кредиторів було прийняте рішення про остаточне визначення
кандидатури ліквідатора ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин” ОСОБА_2, причому
представник скаржника ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” свідомо не
скористався своїм правом прийняти участь в цьому засіданні та висловити свою
думку стосовно запропонованої кандидатури ліквідатора, а арбітражний керуючий
ОСОБА_1 не скористався правом взяти участь в роботі комітету кредиторів з
правом дорадчого голосу (абз.8 ч.8 ст.16 Закону).

Таким
чином, місцевий господарський суд обґрунтовано призначив ліквідатором ЗАТ
„Одеська фабрика технічних тканин” ОСОБА_2 на підставі наданого комітетом
кредиторів протоколу зборів від 20.04.2007р.: адже підстав неприйняття до уваги
і відхилення судом волевиявлення комітету кредиторів та доказів, які б
підтверджували невідповідність його рішення вимогам законодавства, скаржниками
не було  надано.

Заява
ОСОБА_2 подана у відповідності зі ст.3-1 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а його кандидатура як
ліквідатора боржника відповідає вимогам цієї статті, зокрема, він не є
заінтересованою особою стосовно боржника у розумінні визначення цього терміну у
ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом”.

Згідно
з ч.4 ст.205, ч.2 ст.209, ч.1 ст.212 Господарського кодексу України у разі
неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна
задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду
банкрутом; умови, порядок та наслідки оголошення суб'єктів господарювання
банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами; ліквідація суб'єкта
господарювання - банкрута є підставою припинення зобов'язань за його участі.
Нездатність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані
судом вимоги кредиторів інакше як через застосування визначеної судом
ліквідаційної процедури вважається банкрутством. У випадках, передбачених
законом, щодо неплатоспроможного боржника застосовуються такі процедури:
розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення
платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

В
матеріалах справи міститься довідка філії в Одеській області Агентства з питань
банкрутства від 28.01.2005р. „Про майнове становище та фінансово-господарську
діяльність ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин” (а.с.42-46, т.6), з якої
вбачається, що залишкова вартість основних засобів складає: гуртожитків
-597200грн., житлових будівель -5590500грн., обладнання, меблів та інвентарю
-17600грн., виробничих запасів -3000грн. В матеріалах справи також містяться
довідки філії „Одеського центрального відділення Промінвестбанку”, Одеської
обласної філії АКБ „Укрсоцбанк”, філії ВАТ „Морський транспортний банк” у м.
Одесі про відсутність залишку грошових коштів на рахунках ЗАТ „Одеська фабрика
технічних тканин” у вказаних банківських установах (т.14, а.с.23, 28, 29);
інформація Управління Державтоінспекції в Одеській області про зняття з обліку
ще у 2001-2002р. у зв'язку з продажем зареєстрованих за ЗАТ „Одеська фабрика
технічних тканин” автомобілів.

Згідно
звіту розпорядника майна від 05.04.2007р. майна для погашення боргів немає.

Судом
апеляційної інстанції з матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що на
момент прийняття оскаржуваної постанови про визнання ЗАТ „Одеська фабрика
технічних тканин” банкрутом майно, яке відповідно до Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” може бути
включено до ліквідаційної маси, у ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин”
відсутнє; наявні об'єкти житлового фонду (гуртожитки, житлові будинки) вартістю
7 954 024,62грн. (згідно довідки про наявність основних фондів станом на
27.05.2005р. та балансу за квітень 2005р.), які відповідно до ч.1 ст.26 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” не підлягають відчуженню у ліквідаційній процедурі, повинні бути передані
до комунальної власності міста згідно рішення Одеської міської ради №345-V від
29.09.2006р.

Розпорядник
майна ОСОБА_1, який оскаржує постанову про визнання банкрутом ЗАТ „Одеська
фабрика технічних тканин”, у звіті від 05.04.2007р. заявив клопотання про
початок ліквідаційної процедури у відношенні ЗАТ „Одеська фабрика технічних
тканин” у відповідності зі ст.ст.23 -34 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, отже цей скаржник, як
і ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”, не оспорює правомірність та
доцільність визнання боржника банкрутом і введення ліквідаційної процедури, і
фактично скаржники не згодні виключно з непризначенням ліквідатором саме
ОСОБА_1

Згідно
ч.1 ст.24 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” господарський суд має право (а не зобов'язаний)
призначити ліквідатором особу, яка виконувала повноваження розпорядника майна
та (або) керуючого санацією боржника, відтак, суд першої інстанції правомірно
призначив ліквідатором ОСОБА_2, врахувавши остаточне рішення комітету
кредиторів з цього питання, оформлене протоколом від 20.04.2007р.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що у ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин”
наявні непогашені, визнані судом грошові вимоги в сумі 2 287 714,90грн., та
відсутнє майно, яке може бути включене до ліквідаційної маси, отже має місце
перевищення зобов'язань боржника (пасив) над його майном (активи) внаслідок
відсутності останнього для проведення розрахунків з кредиторами за реєстром
вимог кредиторів.

За
цих обставин суд першої інстанції дійшов підставного та законного висновку про
визнання ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин” банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури щодо боржника, передбаченої  ст.ст.22 -26 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, оскільки ЗАТ „Одеська
фабрика технічних тканин” є боржником, неспроможність якого виконати свої
грошові зобов'язання встановлена судом (ст.1 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”).

Викладеним
спростовуються доводи скаржників стосовно порушення судом норм матеріального та
процесуального права при ухваленні оскаржуваної постанови, яка за наслідками
апеляційного провадження судом апеляційної інстанції залишається без змін у
зв'язку з відсутністю підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову
господарського суду Одеської області від 23.04.2007р. по справі
№7-2-32-24/292-03-9660 залишити без змін, апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” та
арбітражного керуючого ОСОБА_1 -без задоволення.

Постанова
в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова
суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий
суддя:
Мишкіна М.А.

Судді:
Бойко Л.І.

Жукова
А.М.