ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2007 р.
Справа № 6/200-4928

15:00 год.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання  Лучко Р.М.

розглянув справу

за позовом – Тернопільського міського комунального підприємства теплових мереж “Тернопільміськтеплокомуненерго” м. Тернопіль, вул.Франка,16

до відповідача -  Тернопільської ОДПІ  м. Тернопіль, вул. Білецька,1

третьої особи №1 –Тернопільської міської ради

третьої особи №2 –виконкому Тернопільської міської ради

про скасування податкового повідомлення-рішення

за участю представників сторін:

позивача –Біскупська Н.В., Решетуха А.В.

відповідача –Лисий Я.І.

третіх осіб №№1,2 –Яцик Л.Л.

Суть справи:

Тернопільське міське комунальне підприємство теплових мереж (ТМКПТМ) “Тернопільміськтеплокомуненерго” звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції м.Тернопіль про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 24.05.2006р. №/0 про визначення позивачу 18747,75грн. податкового зобов’язання за платежем - податок на прибуток, в т.ч. 12498,5 грн. за основним платежем і 6249,25 грн. штрафних санкцій.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представниками, позивач мотивував тим, що висновки відповідача  про необхідність сплати вказаних сум не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

У письмових запереченнях на позов та згідно з поясненнями представника податкової служби, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність прийнятого рішення і  доведеність правильності здійснених донарахувань.

Розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє до 28.03.2007р..

Ухвалою суду від 04.01.2007р., до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Тернопільську міську раду та її виконавчий комітет.

Учасникам процесу роз’яснювались, належні їм права і обов’язки.

За відсутності відповідних клопотань, звукозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, та третіх осіб у т.ч., дані ними в попередніх засіданнях, судом встановлено наступне:

- в грудні 2004р. –лютому 2005р., працівниками податкової служби проведено планову комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства позивача за період з 01.01.2003р. по 30.09.2004р..

Про результати перевірки, 10.02.2005р. складено відповідний Акт №1302/23-522/14034534, підписаний представниками позивача із письмовими запереченнями.

Відповідно до р.2.2,2.4 цього Акта, перевіряючими, встановлено порушення позивачем приписів п.п.8.4,10 п.8.4 ст.8, ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР, яке полягало у зайвому віднесенні до складу валових витрат і, як наслідок, заниження податкового зобов’язання по податку на прибуток підприємств, залишкової вартості будівлі господарсько-складської бази, списаної у 1кв.2004р. з балансу підприємства.

Листом Тернопільської ОДПІ від 16.02.2005р. №8099 заперечення ТМКПТМ “Тернопільміськтеплокомуненерго” на Акт перевірки відхилено.

В лютому-травні 2006р. працівниками Тернопільської ОДПІ проведено виїзну планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства позивача за період з 01.10.2004р. по 30.09.2005р.., про що 16.05.2006р. складено Акт №10104/23-422/14034534..

Даним Актом (р.3.2) знову зафіксовано завишення валових витрат по згаданій операції, але за 4 кв.2004р. на суму 49 944,40 грн.

За результатами розгляду Акта від 16.05.2006р. №10104/23-422/14034534, Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення –рішення від 24.05.2006р. №/0 щодо визначення ТМКПТМ “Тернопільміськтеплокомуненерго” 18747,75грн. податкового зобов’язання за платежем - податок на прибуток, в т.ч. 12498,5 грн. за основним платежем і 6249,25 грн. штрафних санкцій.

В своїй заяві позивач не погоджується із правомірністю здійснення вказаних нарахувань.

Як вбачається з наданих сторонами та третіми особами матеріалів, за рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1003 від 06.11.2002р. та наказом  КП “Тернопільміськтеплокомуненерго” №105 від 18.12.2002р., вищезгадану господарсько-складську базу за адресою: м.Тернопіль, вул. Довженка,4 прийнято на баланс позивача.

Відповідно до накопичувальної відомості позивача за грудень 2002 року передачу бази відображено як прихід безкоштовно прийнятих основних засобів.

Рішенням восьмої сесії Тернопільської міської ради четвертого скликання від 11.12.2003р. ТМКПТМ “Тернопільміськтеплокомуненерго” дано дозвіл на розбирання та списання господарсько-складської бази по вул. Довженка,4 в  м.Тернопіль.

Згідно з Актом про ліквідацію основних засобів від 31.03.2004р., будівлю бази, вартість якої на той момент складала 49 994,66 грн., списано з балансу підприємства.

За наслідками податкових перевірок встановлено, що станом на 01.01.2002р. та 01.10.2003р. будь-яких змін у рах.40 “Статутний капітал” позивача у зв’язку з отриманням будівлі господарсько-складської бази за рішенням міськвиконкому №1003 від 06.11.2002р. не відбулось. Відповідно до даних цього рахунку Книги Журнал-Головна за 2004р., у 1кв.2004р. (період списання) змін в обліку “Статутний капітал” підприємства, пов’язаних із списанням бази також не було.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.02.2005р. №108 внесено зміни в п.2 рішення міськвиконкому №1003 від 06.11.2002р. та викладено його в такій редакції : “Комунальному підприємству  “Тернопільміськтеплокомуненерго” прийняти на баланс господарсько-складську базу за адресою вул..Довженка,4 згідно експертної оцінки на поповнення статутного фонду з наступним оформленням відповідних документів згідно чинного законодавства”.

Після цього, в бухгалтерському обліку підприємства проведено відповідні зміни, що підтверджено бухгалтерськими проводками та накопичувальною відомістю за лютий 2005р..

Вважаючи передачу бази внеском (поповненням) до свого статутного фонду, позивачем, відповідно до п.п.8.4.10, 8.4.11 п.8.4 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР, після ліквідації бази, віднесено її вартість в сумі  49 994,66 грн. до складу валових витрат за 2004р. (4 квартал 2004р.) та зменшено об’єкт оподаткування податку на прибуток підприємств.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.11,70,71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

При цьому, згідно з ч.2 ст.71 КАС України та приналежно до даного спору, обов’язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття рішення суб’єктом владних повноважень, покладається на відповідний податковий орган.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до приписів згаданих норм Конституції та КАС України, доведеним контролюючим органом і не спростованим належним чином позивачем є факт неправомірного віднесення до валових витрат 49 994,66 грн. - вартості бази, а від так зменшення податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств.

Так, відповідальність за правильність нарахування, своєчасність сплати податку та дотримання податкового законодавства несе платник податку (ст.20 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР).

Згідно з ст.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР (далі - Закон N 334/94-ВР), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:

- суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону;

- суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

У відповідності до п.5.1 ст.5 Закону N 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До таких витрат прирівнюється і придбання основних фондів, тобто їх включення до статутного фонду іншої, в т.ч. юридичної особи (п. 8.4.11 п.8.4 ст.8 Закону N 334/94-ВР).

За змістом ст.8.4.10 п.8.4 ст.8 Закону N 334/94-ВР до складу валових витрат за рішенням платника податку відноситься балансова вартість об’єкта основного фонду групи 1 у разі його ліквідації, знищення і т.п..

Позивачем не представлено достатніх доказів наявності вказаних ним підстав для віднесення до складу валових витрат вартості ліквідованої господарсько-складської бази за адресою - вул.Довженка,4 в м. Тернополі.

Зокрема, доказів придбання об’єкта основного фонду групи 1, а саме понесення платником податку взамін нього будь-яких витрат у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах для включення до валових витрат (ст.ст.3,5,8 Закону N 334/94-ВР) або виникнення в Тернопільської міської ради в обмін на передачу майна корпоративних прав, прав на цінні папери тощо (п.п.1.8,1.28 ст.1,ст.5 Закону N 334/94-ВР).

Недоведеним позивачем та таким, що спростовується є факт наявності в нього статутного фонду.

Системний аналіз положень Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та Господарського кодексу України дає підстави вважати, що статутним фондом є грошові кошти, цінні папери, інше майно, внесені учасниками, засновниками юридичної особи шляхом придбання її акцій, часток.

Як вбачається з матеріалів справи, в установчих документах позивача  не міститься відображення поняття статутного фонду.

Відповідно до наданого позивачем статуту, власником ТМКПТМ “Тернопільміськтеплокомуненерго” є Тернопільська міська рада, а засновником –її виконавчий комітет.

Майно підприємства, облікується в самостійному балансі і є власністю Тернопільської міської ради та закріплюється за ТМКПТМ “Тернопільміськтеплокомуненерго” лише на праві повного господарського відання (п.4.1,4.2 Статуту).

Тому передача радою майна позивачу, виключає можливість отримання в обмін за це акцій, часток, інших корпоративних прав.

Твердження позивача про передачу майна в якості внеску (поповнення) до статутного фонду, спростовується відображенням даної операції в його бухгалтерських документах, як на момент прийняття на баланс господарсько-складської бази, так і на час її ліквідації.

Критично оцінюється судом посилання позивача, як на доказ правомірності віднесення у 2004році до складу валових витрат 49 994,66 грн., на рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.02.2005р. №108, оскільки останнє прийнято після вчинення ТМКПТМ “Тернопільміськтеплокомуненерго” правопорушення та не впливає на визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств.

Даним рішенням з 09.02.2005р., внесено зміни до попереднього рішення міськвиконкому №1003 від 06.11.2002р., а не роз’яснено причин передачі бази на баланс позивача в 2002 році.

За таких обставин, в задоволенні позову з наведених заявником підстав слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2,3,7-17,70,71,87,89,94,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На постанову суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право подати заяву та апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення

“____”_____________ 2007р., через місцевий господарський суд.

Суддя                                                            І.П. Шумський