ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2007 р.
Справа № 13/85

Суддя
господарського суду Чернівецької області Миронюк Сергій Олександрович

розглядаючи
справу

за
позовом   Державна податкова інспекція у
м.Чернівці

до
відповідача Приватний підприємець ОСОБА_1

про
примусове стягнення податкового боргу та ввізного мита за рахунокактивів
боржника - 1020,38грн.

за участю представників:

позивача:  Півторан І.О. -
представник. Довіреність від 24.02.2007 р.

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2 - представник.
Довіреність НОМЕР_1.

відповідача:  ОСОБА_1 -
приватний підприємець.

прокурора

В судовому засіданні 14.06.2007 р. оголошено перерву до 22.06.2007
р.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Чернівці звернулась з позовною
заявою до приватного підприємця ОСОБА_1, що проживає за адресою АДРЕСА_1 про
стягнення податкового боргу та ввізного мита в розмірі 1020,38 грн.

Ухвалами суду неодноразово розгляд справи відкладався та зупинявся
для витребування додаткових доказів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий борг відповідача
вжитими позивачем позасудовими заходами не стягнутий, у зв'язку з чим у
відповідності до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
борг підлягає примусовому стягненню в судовому порядку за рахунок активів
відповідача.

Відповідач вимоги позивача не визнає, з тих підстав, що він не є
приватним підприємцем, оскільки виключений з державного реєстру та
підприємницькою діяльністю не займається.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали
справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують
свої вимоги та заперечення проти них, дослідивши та оцінивши надані докази,
проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд встановив
наступне:

На виконання наказу Вадул-Сіретської митниці від 04.11.2005 р. №
855, було проведено перевірку, під час проведення якої виявлено та вказано в
акті перевірки: про невірну класифікацію товару “текстильні зволожуючі чохли
(шланги) для офсетних машин, бавовняні”, що підтверджується актом про результати
службової перевірки від 20.01.2006 р.

26.01.2006 р. начальником Вадул-Сіретської митниці податковими
повідомленнями № 04 та № 03 було визначено суму податкового зобов'язання за
платежем ввізне мито  в сумі 708,60 грн.
та 141,72 грн. податку на додану вартість.

Підпункт 5.4.1. п. 5.4 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
№ 2181 передбачає, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена
платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 6.2.1. п. 6.2. ст. 6 Закону України № 2118
у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податків податкового
зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику
податків вимоги.

Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми
податкового зобов'язання з платником податків, не є податковим органом, такий
контролюючий орган надсилає відповідному податковому органу подання про
здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також
розрахунок його розміру, на підставі якого податковий орган надсилає податкові
вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи 03.05.2007 р. Вадул-Сіретською
митницею надіслано в ДПІ у м. Чернівці подання № 18, 19 про здійснення заходів
з погашення податкового боргу через несплату платником податків узгоджених сум
податкових зобов'язань в сумі 1020,38 грн., в тому числі 850,32 грн. ввізного
мита та 170,06 грн. податку на додану вартість.

27 лютого 2006 р. податковим органом була направлена перша
податкова вимога за № 1/240 та 05 вересня 2006 р. друга податкова вимога за №
2/683.

Відповідач заборгованість не сплатив.

Згідно п. п. З.1.1.ст. З Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" № 2118 активи платника податків можуть бути примусово стягнуті в
рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду
(господарського суду).

Посилання відповідача на той факт, що він виключений з Єдиного
Державного Реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, а тому провадження
по справі слід закрити є безпідставними, оскільки з моменту скасування
державної реєстрації громадянина як суб'єкта підприємницької діяльності,
зокрема, за його заявою, спори за участю такого громадянина, у тому числі
пов'язані із здійсненням ним раніше підприємницької діяльності, підвідомчі
судам загальної юрисдикції, за винятком випадків, коли провадження було
порушено до настання згаданих обставин, а як вбачається з поданої відповідачем
довідки приватний підприємець ОСОБА_1 виключений з державного реєстру
23.04.2007 р. тобто під час розгляду справи в суді.

Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1, що проживає за адресою АДРЕСА_1 ідент. код
НОМЕР_2 (стягувач - Державна податкова інспекція у м. Чернівці  м. Чернівці вул. Червоноармійська, 200 А)
борг в сумі 1020,38 грн.

Постанова  набирає законної
сили після  закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про
апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга
не  була  подана
у  строк,  встановлений
КАС України,  постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його  не  скасовано,
набирає  законної  сили
після   закінчення апеляційного
розгляду справи.

Якщо  строк  апеляційного
оскарження  буде поновлено,  то вважається, що постанова не набрала
законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції викладаються
в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 КАС
України -  з  дня
складення  в  повному
обсязі.

Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції подається
протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                                             С.О. Миронюк