СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.07.07                                                                                 Справа № 15/282ад.

Суддя Пономаренко Є.Ю.,

при секретарі судового засідання Подколзіній С.С.,

розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Артемівського району м. Луганська в інтересах держави в особі

Державної податкової інспекції у Артемівському районі м. Луганська,                м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства «Фірма Луганськоблбудінвест», м. Луганськ

про звернення стягнення на активи в сумі 309 грн. 66 коп.

за участю представників сторін:

від заявника: не прибув;

від позивача: Свиридов М.В. - держ. подат. інсп., довіреність № 2939/9/10 від 05.03.07.;

від відповідача: не прибув.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  таке фіксування судом не здійснювалося.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Позов подано за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 та ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Виходячи з компетенції органів державної податкової служби, визначеної Законом України «Про державну податкову службу в Україні»та статтею 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –Закон №2181), спори за позовами органів державної податкової служби про стягнення сум податкового боргу шляхом звернення стягнення на активи підприємства –боржника підлягають розглядові судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, виходячи з суб’єктного складу сторін, предмету судового розгляду та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі здійснювалося за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суть спору:  заявлено вимоги про:

- стягнення з відповідача суми заборгованості з земельного податку в сумі 309 грн. 66 коп. на користь державного бюджету шляхом звернення стягнення на активи платника.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В ході судового розгляду справи судом досліджено всі надані до матеріалів справи пояснення і документи як докази.

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Податковим повідомленням-рішенням від 11.01.2006р № податковим органом позивачем у справі відповідачу визначене податкове зобов’язання зі сплати штрафу в сумі 167 грн. 94 коп.

На даний час розмір боргу за вказаним зобов’язанням складає 67 грн. 02 коп.

Податковим повідомленням-рішенням від 11.01.2006р № податковим органом позивачем у справі відповідачу визначене податкове зобов’язання зі сплати штрафу в сумі 242 грн. 64 коп.

Сума за повідомленням-рішенням від 11.01.2006р № не сплачена.

Так, розмір податкового боргу відповідача складає 309 грн. 66 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно до п. 1.2. Закону №2181 податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п. 1.3 даного Закону податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до пп.5.3.1. Закону №2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового  зобов'язання,  зазначену  у  поданій  ним  податковій декларації,  протягом  десяти  календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього  Закону  для  подання податкової декларації.

У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Сума податкового зобов’язання несплачена до цього часу відповідно до п.п. 1.3, 5.1, 5.2.1. та 5.3.1. Закону №2181 стала сумою несплаченого податкового боргу.

На підставі ст. 20 Закону України «Про систему оподаткування»контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів здійснюється державними податковими органами.

Позивачем вживались заходи для погашення податкового боргу у примусовому порядку: боржнику вручено першу та другу податкові вимоги.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3  Закону № 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

У зв’язку з тим, що вказані заходи щодо примусової реалізації активів результатів не дали, прокурор, відповідно до п.п. 3.1.1., 7.2.1. Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу», обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу шляхом звернення стягнення на активи відповідача на вищевказану суму.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Фірма Луганськоблбудінвест», м. Луганськ, вул. К. Маркса, б. 7, ідентифікаційний код за , борг з земельного податку у сумі 309 грн. 66 коп. до місцевого бюджету, звернувши стягнення на його активи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 12.07.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко