Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.                                                           Справа № 40/50-07

Колегія суддів у складі : головуючий суддя Слюсарева Л.В., суддя Білоконь Н.Д., суддя Фоміна В.О..

при секретарі –Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача –Мандрика Л.М.  (копія пост. дов. № б/н від 18.12.2006р. )

відповідача –Молочко Н.Г.( копія пост.дов.№ 2706 від 11.04.2007 року),

3-ї особи –Бабича О.Є. ( копія пост. дов. № 08-11/3037/2-06 від 28.10.06 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача вх. № 1527Х/1-13 на рішення господарського суду Харківської області від 29.03.07 по справі № 40/50-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер-ЛТД", м. Харків

до  Комунального підприємства "Міський інформаційний центр", м. Харків

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківська міська рада, м. Харків

про визнання недійсним договору

встановила:

Позивач - ТОВ "Юпітер-ЛТД", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до КП "Міський інформаційний центр" про визнання недійсним договору № 4580 про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій від 16.11.2005 року та визнання вимог, які пред"являються на підставі договору № 4580 від 16.11.05р. недійсними.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.03.07р. (суддя Хотенець П.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та визнати недійсним договір № 4580 від 16.11.2005 року.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з посиланням на підстави, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача та третьої особи   вважають апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Просять судове рішення залишити без змін.

13.06.2007 року через канцелярію суду  надійшло  клопотання позивача щодо  здійснення повного фіксування судового процессу  за результатами розгляду  апеляційної скарги. Дане клопотання задоволено судовою колегію і розгляд справи  проводився з повною фіксацією судового процессу технічними засобами .

У судовому засіданні  14 червня 2007 року було оголошено перерву  до 10-ї години 19 червня 2006 року  для надання відповідачем та третьою особою додаткових доказів .

Дослідивши матеріали справи , перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та наданих сторонами в підтвердження обставин справи доказів, перевіривши надану в рішенні суду їх юридичну оцінку, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, апеляційний господарський суд встановив, що  апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі  договору купівлі- продажу           № 1521-В-C від 02 серпня 1999 року , укладеного між  управлінням коммунального майна та приватизації  Харківської міської ради  та фірмою  «Юпітер- ЛТД»у формі товариства з обмеженою відповідальністю, позивач є власником  нежитлових приміщень 1-го поверху  № 1-4, загальною площею 56,9 кв. м., що розташовані за адресою : м.Харків, пр. Московський ,68/70.

На зовнішньому фасаді  верхньої частини будинку № 68/70 по пр. Московському , а саме  зовнішній частині  стін першого порверху приміщення , власником якого є позивач, він розмістив  свої об*єкти  зовнішньої реклами, а сааме 4 окремих вивіски  з назвою магазину  та інші  конструкції . Для розміщення зазначених об*єктів  позивачем у відповідності до діючого законодавства було отримано  дозволи на розміщення рекламних конструкцій .

16 листопада  2005 року між відповідачем та позивачем було укладено  договір № 4580 про надання в користування  місць, які перебувають у комунальній власності , для розташування  спеціальних конструкцій .Відповідно до умов цього договору  відповідач надав позивачеві  в користування  місця , які перебувають в комунальній власності для розташування спеціальних конструкцій . Даний договір укладено  у відповідності до Типових правил  розміщення зовнішньої реклами ,затвердженими  постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року  № 2067 та Порядком  надання в користування місць  , які перебувають у комунальній власності  для розташування  спеціальних конструкцій , затвердженого рішенням виконавчого комітету  Харківської міської ради  від 20 жовтня 2004 року № 977 .

Як вбачається з  апеляційної скарги позивач  посилається на невірне застосування судом першої інстанції  положеннь ст.ст. 368,369 Цк України , Закону України  «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України    «Про  державну реєстрацію  речових прав на нерухоме майно та їх обмежень,  Рішення Конституційного суду України  по справі №4-рп/2004 від 02.03.2004 року ( справа про права співвласників  на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків).

Так, на думку  позивача  у відповідності до договору купівлі- продажу           № 1521-В-C від 02 серпня 1999 року , він набув право власності  не лише на внутрішню  площу будівлі, але й на конструкції ( стіни  внутрішні та зовнішні, стелю , підлогу , засоби  комунікації), які необхідні для здійснення  ним права власності  на об*єкт та його використання  за призначенням.

Підставою для визнання спірного договору недійсним  позивач також зазначає , що спірний договір укладено  внаслідок  двосторонньої помилки , як позивача так і відповідача , суть якої полягає  у неправильному  розумінні обома  сторонами  природи правочину  та прав і обов*язків , які набуваються.

Окрім цього , в своїй апеляційній скарзі  позивач посилається на відсутність у відповідача повноважень на укладення договору  № 4580 про надання в користування  місць, які перебувають у комунальній власності , для розташування  спеціальних конструкцій.

Проте з даними  доводами апелянта не можна погодитись , виходячи з наступного.

У відповідності з ч.1 ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до власних ( самоврядних) повноважень  виконавчих органів  міських рад  належить управління в межах, визначених радою , майном , що належить  до комунальної власності  відповідних територіальних громад.

Як вбачається з матеріалів справи    будинок , розташований в м.Харкові , пр. Московський ,68/70(68-а)   знаходиться на балансі  КВЖРЕП -61 Червонозаводського району( а.с.65,144-145 том1) .

На вимогу Харківського апеляційного господарського суду   відповідачем та третьою особою було надано рішення виконавчого комітету  Харківської обласної ради народних депутатів  від 12.03.1992 року  № 68   «Про розмежування  комунальної власності  між адміністративно-територіальними одиницями  Харківської області»з додатками. На виконання  цього рішення ХІІ сесією ХХІ скликання  Харківської міської ради народних депутатів  28.09.1992 року було прийнято рішення  «Про комунальну власність міста». Відповідно до додатку до цього рішення у комунальну власність міста було прийнято  житлові об*єкти  ЖЕУ-61.

Відповідно до листа  КП «Жилкомсервіс»від 15.06.2007 року  , який був наданий відповідачем у судове засідання   19 червня 2007 року  , житловий будинок , що розташований за адресою: м.Харків, пр. Московський 68/70 ( 68-а) переданий на баланс  Коммунального підприємства  «Жилкомсервіс»у відповідності з Розпорядженням  Управління коммунального майна  та приватизації Департаменту економіки та коммунального майна Харківської міської ради від 28 лютого 2007 року , що підтверджується актом приймання-передачі. Згідно з додатком № 2 до цього Розпорядження  будинок № 68-а (68/70) прийнято на баланс КП «Жилкомсервіс».  .

Згідно з пп.4.1.15 п.4.1 розділу 4 Положення про  управління коммунального майна та приватизації Департаменту економіки та коммунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням  2 сесії Харківської міської ради  5 скликання   від 31.05.2006 року  № 21/06 управління коммунального майна та приватизації   відповідно до покладених на нього завдань  готує та виноситть  на розгляд сесій Харківської міської ради  питання , пов*язані  з вилученням об*єктів  з комунальної власності.

Відповідно до матеріалів справи , листа управління комунального майна та приватизації  від 20.01.2007 року № 574 будівля  по пр. Московський ,68/70 у м.Харкові   не вилучалася з об*єктів комунальної власності.

Що ж до  посилання позивача на факт укладення спірного договору з допущенням сторонами помилки та з порушенням ст. 761 ЦК України, не підтверджується матеріалами справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи  позивач звернувся до відповідача з метою укладення  спірного договору , чим вчинив цілком свідомі  та безпомилкові  дії щодо підписання  договору, встановлені п.2 Порядку надання  в користування місь , що перебувають у комунальній власності , для розташування спеціальних конструкцій , затвердженого  рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2004 року № 977 «Про порядок розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові ».

У відповідності до  ч.1 ст. 761 ЦК України право  передання  майна у найм  має власник речі або особа , якій належать майнові права .Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Рішенням УІ сесії Харківської міської ради ХХІУ скликання  на відповідача  покладено виконання функцій з надання  в експлуатацію розповсюджувача  зовнішньої реклами  місць, що знаходяться в комунальній власності  територіальної громади м.Харкова , для розташування  спеціальних конструкцій . А позивач є власником лише тих приміщень , що належать йому на праві власності  у відповідності до договору купівлі-продажу   № 1521-В-C від 02 серпня 1999 року.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про рекламу»розміщення зовнішньої реклами  у населених пунктах  провадиться на підставі дозволів , що надаються  виконавчими органами міських рад, та в порядку , встановленому цими органами . При цьому , зовнішня реклама  на територіях , будинках та спорудах розміщується  за згодою їх власників  або уповноважених ними ораганах.

Позивач на підставі рішення   виконавчого комітету Харківської міської ради  від 19.10.2006 року № 1353 отримав дозволи  на розміщення зовнішньої реклами  №№ 9342,9343,9344,9345,  та погодив їх з КВЖРЕП Червонозаводського району м.Харкова . Дані дії позивача підтверджують  відсутність помилки з його  боку  при укладенні спірного договору  та спростовують  доводи позивача  щодо  невірного розуміння сторонами договору  правового режиму переданного в найм майна.

Посилання апеллянта  на Рішення Конституційного суду України  по справі № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року ( справа про права співвласників  на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) не може бути визнано судовою колегією підставою для скасування оскаржуваного судового акту , виходячи з наступного. Як вбачається з даного Рішення  воно полягає в офіційному тлумаченні положень  ст.1,п.2ст. 10 Закону України «Про приватизацію  державного житлового фонду». Відповідно до висновків Конституційного суду України питання   щодо   згоди   власників  квартир  -співвласників допоміжних приміщень багатоквартирного будинку -  на надбудову  поверхів,  улаштування мансард і т.ін.  з використанням при цьому конструктивних елементів будинку, як і на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо),  має вирішуватися відповідно до законів про  власність  та  інших  законів  України, передусім Цивільного кодексу України. Предметом   Рішення Конституційного суду України є допоміжні приміщення багатоквартирних домів (підвали, сараї,кладочки,горища,колясочні та т.і.), проте як  предметом даного спору є визнання недійсним договору № № 4580 від 16.11.2005 року про надання місць на розташування  зовнішньої реклами на фасаді будівлі , на якій розміщені  рекламні щити.

Таким чином, фактичними обставинами та матеріалами справи   підтверджується , що :

-позивач є  власником лише тих приміщень , які належать йому на праві власності  у відповідності до договору купівлі-продажу   № 1521-В-C від 02 серпня 1999 року ;

-відповідач є  осбою , на яку у відповідності до Рішення УІ сесії Харківської міської ради ХХІУ скликання покладено виконання функцій з надання  в експлуатацію розповсюджувача  зовнішньої реклами  місць, що знаходяться в комунальній власності  територіальної громади м.Харкова для розташування  спеціальних конструкцій ;

- будівля  по пр. Московський ,68/70 у м.Харкові   не вилучалася з об*єктів комунальної власності;

-  двостороння помилка  позивача та відповідача  при укладенні спірного договору  відсутня.

Вихрдячи з викладеного господарським судом Харківської області прийнято законне , обгрунтоване  рішення і підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 33,38,43,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу позивача  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду  Харківської області від 29.03.07 по справі № 40/50-07  залишити без змін.

Головуючий суддя                                 Слюсарева Л.В.

Суддя                                                                  Білоконь Н.Д.

Суддя                                                                 Фоміна В.О.