ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.07 р.                                                                                 Справа № 37/112а

Вступна та резолютивна частини постанови складені та підписаніголовуючою суддею Яманко В. Г. у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 липня 2007 року о 10 годині 50 хвилин у присутності представників сторін та судового експерта у приміщенні господарського суду Донецької області (м. Донецьк, вул. Артема, 157, кабінет судових засідань № 210).

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 16 липня 2007 року  о  9 годин  30 хвилин.

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю “Сільпо-49”, м. Харцизьк

до відповідача державної податкової інспекції у м. Харцизьку

про скасування податкового повідомлення – рішення № /3 від 13 квітня 2006 року в частині визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на суму 92682 грн. та штрафних (фінансових) санкцій відповідно на суму 46341 грн.

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Шкурідіній  І. О.

Представники:

від позивача:      Вєтрова М. В. – за дов. № 10 від 16 січня 2007 року,

від відповідача:  Малєєва Т. С. – за дов. № 4723/10-008 від 3 квітня 2007 року,

Дуднік О. М. – за дов. № 5384 від 19 червня 2007 року,

за участю судового експерта Кузнецової  Г. О. – за посвід.

Суть справи:

Позивач звернувся до суду 21 квітня 2006 року з позовною заявою № 72 від 21 квітня 2006 року (т. 1 арк. справи 2-5)  до державної податкової інспекції у м. Харцизьку про скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 31 жовтня 2005 року, № /1 від 24 листопада 2005 року та № /2 від 31 січня 2006 року в частині визначення податкового зобов’язання на суму 92681 грн. 67 коп. та штрафних (фінансових) санкцій відповідно на суму 46340 грн. 83 коп., розгляд якої згідно пунктів 6 та 7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, до початку діяльності окружного адміністративного суду був підвідомчий  господарському суду Донецької області.

Оскільки позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Сільпо-49”, м. Харцизьк № 72 від 21 квітня 2006 року була подана без дотримання вимог статті 79, пункту 6 частини 1, частин 3, 5 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд залишив її без руху, встановивши позивачу строк до 11 травня 2006 року для усунення недоліків (т. 1 арк. справи 1).

3 травня 2006 року через канцелярію господарського суду Донецької області позивачем були надані витребувані ухвалою суду від 25 квітня 2006 року документи та уточнення позовних вимог  без зміни предмету спору (т. 1 арк. справи 75-77), у зв'язку з чим 3 травня 2006 року господарським судом Донецької області було відкрито провадження по адміністративній справі № 37/112а та призначено попереднє судове засідання на 24 травня 2006 року.

Ухвалами від 24 травня 2006 року та від 31 травня 2006 року господарський суд Донецької області  відкладав попереднє судове засідання відповідно на 31 травня 2006 року та 19 червня 2006 року. Ухвалою від 24 травня 2006 року (т. 1 арк. справи 166-168) суд задовольнив клопотання позивача (т. 1 арк. справи 159) про повернення зайво сплаченого державного мита, про що видав відповідну довідку (т. 1 арк. справи 169).

19 червня 2006 року позивач уточнив позовні вимоги та виклав їх в наступній редакції: “скасувати податкове повідомлення – рішення № /3 від 13 квітня 2006 року в частині визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на суму 92682 грн. та штрафних (фінансових) санкцій відповідно на суму 46341 грн.”.

Ухвалою від 19 червня 2006 року господарський суд за своєю ініціативою призначив судову економічну експертизу, зупинив провадження по справі № 37/112а  на строк до отримання судом її результатів (т. 2 арк. справи 79-81) та надіслав справу до Донецького науково – дослідного інституту судових експертиз. Сторони проти призначення експертизи та зупинення провадження по справі не заперечували (т. 2 арк. справи 76-77).

Донецьким науково–дослідним інститутом судових експертиз було доручено проведення судової економічної експертизи  експерту Кузнецовій  Г. А.  6 вересня 2006 року експертом Кузнецовою Г. А. було надано до суду клопотання про витребування у сторін додаткових доказів (т. 2 арк. справи 87), яке судом було задоволено (т. 2 арк. справи 89).

11 травня 2007 року через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов супровідний лист № 2972/25/201 від 3 травня 2007 року з доданням висновку судової     економічної експертизи № 2972/25 від 26 квітня 2007 року (т. 2 арк. справи 90-98) та визначенням вартості експертизи 1656 грн. 80 коп.

14 травня 2007 року господарським судом сторонам був направлений лист про необхідність надання пояснення на висновок судової економічної експертизи. 5 червня 2007 року судом сторонам повторно був направлений лист про необхідність ознайомлення з матеріалами справи № 37/112а та надання пояснення на висновок судової економічної експертизи в строк до 20 червня 2007 року. Крім того, господарський суд Донецької області повідомив сторонам про необхідність з’явитися 20 червня 2007 року о 10 годині 00 хвилин до господарського суду Донецької області для вирішення питання щодо поновлення провадження по адміністративній справі  № 37/112а.

20 червня 2007 року через канцелярію господарського суду Донецької області позивачем та відповідачем були надані пояснення на висновок судової  економічної експертизи (т. 2 арк. справи 102–106).

Ухвалою від 20 червня 2007 року (т. 2 арк. справи 110) суд поновив провадження у справі № 37/112 а та призначив попереднє судове засідання на 27 червня 2007 року, під час якого позивачем було надане клопотання про зупинення розгляду справи № 37/112 а (т. 2 арк. справи 110)  у зв’язку з необхідністю надання нових доказів по справі, яке судом було задоволено.

Ухвалою від 27 червня 2007 року (т. 2 арк. справи 113) суд зупинив провадження по справі № 37/112а, зобов’язавши сторін прибути до господарського суду Донецької області 12 липня 2007 року о 10 год. 00 хв. для вирішення питання щодо поновлення провадження по справі та проведення  судового засідання.

12 липня 2007 року господарський суд поновив за згодою сторін провадження по справі № 37/112а. Сторони надали заяву про відсутність додаткових доказів та згоду на проведення судового розгляду 12 липня 2007 року в 10 годин 30 хвилин, про що їм були вручені судові повістки та винесена ухвала про закінчення підготовчого провадження та перехід до судового розгляду. Під час судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги, відповідач проти позовних вимог заперечував, примирення сторони не досягли, нових доказів не надали.

Позивач – товариства з обмеженою відповідальністю “Сільпо-49” зареєстроване 12 жовтня 2004 року виконавчим комітетом Харцизької міської ради як юридична особа, про що було видане свідоцтво про державну реєстрацію (т. 1 арк. справи 104). Відповідно до статуту (т. 1 арк. справи 79-92) позивач зареєстрований за адресою: м. Харцизьк, м-н "Металургів", торгівельний комплекс "Черемушки". ТОВ “Сільпо-49” включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 33110316, про що свідчить довідка Головного управління статистики у Донецькій області (т. 1 арк. справи 107). Згідно свідоцтва форми № 2-р № 06747355 серії НБ № 092981 від 25 жовтня 2004 року (т. 1 арк. справи 105) позивач є платником податку на додану вартість. Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Харцизьку, про що свідчить довідка форми № 4-ОПП (т. 1 арк. справи 106).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив (т. 1 арк. справи 2-4, 75-78, 101-102, т. 2 арк. справи 1-3, 9, 10, 54), що розірвання договору майнового найму з ЗАТ "Фоззі" не є достатньою підставою для коригування податкового зобов'язання з податку на додану вартість, тому проведення коригування у жовтні 2005 року на підставі отриманого розрахунку № 44 від 19 жовтня 2005 року до податкової накладної № 2151 від 31 березня 2005 року призвело до збільшення податкових зобов’язань цього періоду та відповідно при врахуванні спростовує донараховану податковим органом суму.

Позивачем були надані в підтвердження позовних вимог наступні докази, досліджені та долучені судом до матеріалів справи: том 1 – акт перевірки № 1189-23/3- 33110316 від 20 жовтня 2005 року (арк. справи 8-35), податкові повідомлення-рішення № /0 від 31 жовтня 2005 року, № /1 від 24 листопада 2005 року, № /2 від 31 січня 2006 року, № /3 від 31 жовтня 2005 року (арк. справи 36-39), скарги ТОВ „Сільпо-49” та рішення про результати їх розгляду (арк. справи 40-57), договір майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року з додатками, додаткова угода від 1 лютого 2005 року, акти прийому-передачі від 1 січня 2005 року (арк. справи 58-70), платіжні доручення № 29990 від 19 жовтня 2005 року, № 000184 від 13 січня 2005 року, № 000346 від 20 січня 2005 року, № 000489 від 27 січня 2005 року, № 000609 від 3 лютого 2005 року, № 000896 від 17 лютого 2005 року, № 001062 від 25 лютого 2005 року, № 001225 від 3 серпня 2005 року, № 43 від 17 березня 2005 року, № 34 від 14 березня 2005 року (арк. справи 71, 121-129), розрахунок № 44 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31 березня 2005 року № 2151 (арк. справи 72), журнал реєстрації перевірок (т. 1 арк. справи 108-110), заперечення до акту перевірки (т. 1 арк. справи 111-112), відповідь на заперечення (т. 1 арк. справи 113-115), реєстр отриманих податкових накладних за жовтень 2005 року (арк. справи 116-117), податкові декларації з податку на додану вартість за жовтень, лютий, березень 2005 року (арк. справи 118-120, 141-142, 146-150), видаткові накладні № 10-00448 від 11 квітня 2005 року,  № 10-0000006/7/8/9 від 11 квітня 2005 року (арк. справи 130-133),  акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (арк. справи 134-137),  податкові накладні № 388 від 27 січня 2005 року, № 21 від 25 лютого 2005 року (арк. справи 138, 143), книги обліку придбання робіт, послуг за лютий, за березень 2005 року (арк. справи 139-140, 144-145), том 2 - акти прийому-передачі від 10 квітня 2005 року (арк. справи 4-8), декларації з податку на прибуток за 1 квартал, 1 півріччя 2005 року (арк. справи 11-19), зведена відомість доходів та витрат за 1 півріччя 2005 року, відомості валових витрат за 1, 2 квартали 2005 року (арк. справи 20-50), лист позивача № 25 від 11 квітня 2005 року та відповідь ЗАТ “Фоззі” про повернення грошових  коштів (т. 2 арк. справи 52-53), договір № 11/04/05 купівлі-продажу обладнання від 11 квітня 2005 року та додаткова угода від 1 серпня 2005 року (арк. справи 55-57), платіжні доручення № 597 від 19 травня 2005 року, № 000788 від 10 лютого 2005 року (арк. справи 58, 71).

Відповідач - державна податкова інспекція у м. Харцизьку є суб'єктом владних повноважень, створена та діє на підставі Закону України "Про державну податкову службу в Україні" № 509 – ХІІ від 4 грудня 1990 року в редакції Закону України № 3813-ХІІ від 24 грудня 1993 року.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує (т. 1 арк. справи 152-153, т. 2 арк. справи 59-60, 72, 75), оскільки вважає, що дія договору майнового найму від 1 січня 2005 року  № 20/12/04  була припинена з 11 квітня 2005 року договором купівлі-продажу обладнання від 11 квітня 2005 року № 11/04/05, тому податковий кредит підлягав зменшенню на частину передплати за оренду обладнання, яка залишилася не погашеною нарахуванням орендної плати майна та не могла бути використана в оподатковуваних операціях у рамках господарської діяльності ТОВ „Сільпо-49”.

Відповідачем були надані в підтвердження заперечень наступні докази, досліджені та долучені судом до матеріалів справи:  повідомлення № 18191/23-143-52 від 2 вересня 2005 року яке (т. 1 арк. справи 154), направлення № 1140 від 15 вересня 2005 року (т.1 арк. справи 155), пояснювальні записки головного бухгалтера позивача (т. 1 арк. справи 156-157), довідка про рахункам (т. 1 арк. справи 158),  розрахунок фінансових санкцій (т. 2 арк. справи 61), план-графік на 3 квартал 2005 року (т. 2 арк. справи 62),  заперечення до акту перевірки (т. 2 арк. справи 73-74), податкова декларація позивач з ПДВ за квітень 2005 року (т. 2 арк. справи 105-106).

Представники сторін клопотань про повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявляли, у зв'язку з чим на підставі пункту 2-1 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до  Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-IV від 6 жовтня 2005 року судовий розгляд був проведений без технічної фіксації.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін  та експерта, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України міститься перелік обставин, які перевіряють суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень стосовно  того,  чи  вчинені вони у відповідності до вимог діючого законодавства.

У даній справі підлягають дослідженню наступні обставини і відповідні ним правовідносини: підстави, вид, порядок проведення перевірки відповідачем, наявність повноважень у посадових осіб відповідача для проведення перевірки та наявність підстав для прийняття оспорюваного податкового повідомлення – рішення.

Виходячи з наявних у справі доказів суд згідно перелічених питань зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”  № 509 – ХІІ від 4 грудня 1990 року в редакції Закону України № 3813-ХІІ від 24 грудня 1993 року зі змінами та доповненнями внесеними Законом України № 2505-IV від 25 березня 2005 року, передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів),  додержання валютного законодавства юридичними особами.

Судом встановлено, що посадовими особами державної податкової інспекції у м. Харцизьк з 16 вересня 2005 року по 13 жовтня 2005 року на підставі направлення № 1140 від 15 вересня 2005 року (т. 1 арк. справи 155) згідно плану-графіку на 3 квартал 2005 року (т. 2 арк. справи 62) була проведена планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю “Сільпо-49”, м. Харцизьк з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 12 жовтня 2004 року по 30 червня 2005 року. Перевірку було проведено з відома директора позивача Савіної Р. В. та в присутності головного бухгалтера Іващенко О. І. Перед початком перевірки посадові особи відповідача зареєструвалися у відповідності до вимог Указу Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" в журналі реєстрації перевірок (т. 1 арк. справи 108-110). Про проведення планової перевірки позивач був попереджений повідомленням № 18191/23-143-52 від 2 вересня 2005 року, яке було йому вручено під розписку (т. 1 арк. справи 154). За результатами планової перевірки був складений акт № 1189-23/3-33110316 від 20 жовтня 2005 року (т. 1 арк. справи 11-33), отриманий 20 жовтня 2005 року та підписаний посадовими особами позивача Савіною Р. М. та  Іващенко О. І. з запереченнями (т. 1 арк. справи 111-112). 26 жовтня 2005 року ДПІ у м. Харцизьку була надана відповідь на заперечення ТОВ “Сільпо-49” (т. 1 арк. справи 113-115).

На підставі акту перевірки № 1189-23/3-33110316 від 20 жовтня 2005 року ДПІ У м. Харцизьку було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 31 жовтня 2005 року (т. 1 арк. справи 36) про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму  139711 грн. 50 коп., з якої основного платежу – 93141 грн., штрафних (фінансових) санкцій –  46570 грн. 50 коп.

Податкове повідомлення – рішення № /0 від 31 жовтня 2005 року ТОВ “Сільпо-49” в порядку апеляційного узгодження податкових зобов’язань відповідно до пункту 5.2 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” оскаржило до ДПІ у м. Харцизьку (т. 1 арк. справи 40-41). ДПІ у м. Харцизьку рішенням про результати розгляду первинної скарги № 22250/25-012 від 24 листопада 2005 року (т. 1 арк. справи 42-46) залишило вказане  податкове повідомлення – рішення без змін, скаргу - без задоволення та прийняло податкове  повідомлення – рішення   № /1 від 24 листопада 2005 року на ту ж суму податку та санкцій (т. 1 арк. справи 37).

ТОВ “Сільпо-49” оскаржило прийняті ДПІ у м. Харцизьку податкові повідомлення – рішення № /0 від 31 жовтня 2005 року,  № /1 від 24 листопада 2005 року  до ДПА у Донецькій області (т. 1 арк. справи 47-48), якою також за результатами розгляду скарги було прийнято рішення № 933/10/25-013-5 від 26 січня 2006 року (т. 1 арк. справи 49-51) про відмову в задоволенні скарги та залишення вказаних податкових повідомлень-рішень без змін.

ДПІ у м. Харцизьку за результатами розгляду скарги ДПА у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення  № /2 від 31 січня 2006 року про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму  139711 грн. 50 коп., з якої основного платежу – 93141 грн., штрафних (фінансових) санкцій –  46570 грн. 50 коп. (т. 1 арк. справи 38).

ТОВ “Сільпо-49” оскаржило прийняті ДПІ у м. Харцизьку податкові повідомлення – рішення до ДПА України (т. 1 арк. справи 52-54). Рішенням ДПА України № 3904/6/25-0115 від 7 квітня 2006 року (т. 1 арк. справи 55-57) податкові повідомлення-рішення № /0 від 31 жовтня 2005 року,  № /1 від 24 листопада 2005 року,  № /2 від 31 січня 2006 року були залишенні без змін, скарга ТОВ “Сільпо-49” -  без задоволення.

ДПІ у м. Харцизьку за результатами розгляду скарги ДПА у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення  № /3 від 13 квітня 2006 року про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму  139711 грн. 50 коп., з якої основного платежу – 93141 грн., штрафних (фінансових) санкцій –  46570 грн. 50 коп. (т. 1 арк. справи 39), яке згідно уточнених позовних вимог (т. 2 арк. справи 70) оскаржується  в частині визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на суму 92682 грн. та штрафних (фінансових) санкцій відповідно на суму 46341 грн.

В акті перевірки  ДПІ у м. Харцизьку № 1189-23/3-33110316 від 20 жовтня 2005 року  вказано про порушення ТОВ “Сільпо-49” пункту 1.7 статті 1, підпункту 7.2.1, підпункту 7.2.6 пункту 7.2,  підпункту 7.4.1, підпункту 7.4.4, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, яке призвело до заниження податку на додану вартість за період з 1 січня 2005 року по 30 червня 2005 року на загальну суму 93141 грн., в тому числі по періодах: січень 2005 року - 459 грн.,  квітень 2005 року – 92682 грн.

Заниження податку на  додану вартість січня 2005 року на суму 459 грн. позивач у даній справі не оскаржує. Згідно уточнених позовних вимог (т. 2 арк. справи 70) предметом спору є донарахування податку на додану вартість за квітень 2005 року на суму 92682 грн., яке відбулося, як зазначено відповідачем в акті перевірки, у зв’язку з  тим, що дія договору майнового найму від 1 січня 2005 року  № 20/12/04  була припинена з 11 квітня 2005 року договором купівлі-продажу обладнання від 11 квітня 2005 року № 11/04/05, тому податковий кредит підлягав зменшенню на частину передплати за оренду обладнання, яка залишилася не погашеною нарахуванням орендної плати майна та не могла бути використана в оподатковуваних операціях у рамках господарської діяльності ТОВ „Сільпо-49”.

Судом за наявними у справі доказами та експертом при дослідженні первинних бухгалтерських та податкових документів ТОВ “Сільпо-49” (висновок судової-економічної експертизи № 2972/25 від 26 квітня 2007 року – т. 2 арк. справи 91-98) встановлене наступне.

Згідно умов договору майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року з додатками (т. 1 арк. 58-59, 64, 68-70), укладеного ТОВ „Сільпо - 49” („Наймач”) та ЗАТ „Фоззі” („Наймодавець”) без зазначення терміну закінчення дії договору,  „Наймодавець” зобов’язувався передати „Наймачеві” в майновий найом (тимчасове платне користування) обладнання, яке належить „Наймодавцю”, а „Наймач” прийняти це майно, сплачувати плату за користування цим майном та своєчасно повернути майно в справному стані (пункт 1.1 розділу 1 договору).  Загальна вартість майна, що передавалася у майновий найом становила 1407541 грн. 89 коп. (пункт 2.1 розділу 2 договору). Сторони встановили, що розмір плати за користування майном за один місяць становить 39055 грн. 37 коп.,  включаючи податок на додану вартість (пункт 2.2 розділу 2 договору).

Додатковою угодою від 1 лютого 2005 року (т. 1 арк. справи 60) до договору майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року  були внесено зміни до пунктів 2.1, 2.2 розділу 2, а саме була змінена загальна вартість майна, що передавалася у майновий найом, яка склала 1508621 грн. 78 коп. та розмір плати за користування майном за один місяць, що склав 43003 грн. 96 коп., включаючи податок на додану вартість.

В актах прийому-передачі від 1 січня 2005 року (т. 1 арк. справи 61, 63, 65-67) значиться загальна сума переданого ЗАТ „Фоззі” та прийнятого у тимчасове користування ТОВ „Сільпо-49”  обладнання – 1407541 грн. 89 коп., та в додатку № 3  від 1 лютого 2005 року до договору  - сума 101079 грн. 89 коп. (т. 1 арк. справи 62). Згідно витягу з головної книги по рахунку 01 за 1 півріччя 2005 року, а також  відомості по рахунку 01 „Орендовані необоротні активи” за січень – квітень 2005 року орендоване майно значиться оприбуткованим у січні 2005 року та вилученим у квітні 2005 року. Відповідно до актів здачі - прийняття робіт  № 10-0000295 від 31 січня 2005 року, № 10-0000394 від 28 лютого 2005 року, № 10-0000759 від 31 березня 2005 року, № 10-0001246 від 29 квітня 2005 року (т. 1 арк. справи 134-137) щомісячно за січень-квітень 2005 року значиться виставленою ЗАТ „Фоззі”  плата за оренду обладнання у розмірі 31877 грн., в т.ч. податку на додану вартість (далі по тексту ПДВ) – 5312 грн. 83 коп., на загальну суму 127508 грн., в т.ч. ПДВ – 21251 грн. 32 коп. (без ПДВ –106256 грн. 68  коп.).

При дослідженні  журналу-ордеру по рахунку „Валові витрати” за  1 квартал 2005 року, 1 півріччя 2005 року (т. 2 арк. справи 21-24, 34-38) було встановлено, що до валових витрат за 1 півріччя 2005 року включено витрат по  всіх господарських операціях з ЗАТ „Фоззі” у сумі 1094362 грн. 30 коп., в т.ч. за 1 квартал 2005 року у сумі 647493 грн. 68 коп.  При дослідженні журналу проводок за 1 квартал 2005 року, 1 півріччя 2005 року ТОВ „Сільпо-49” (валові витрати) (т. 2 арк. справи 25-33, 39-50) по контрагенту ЗАТ „Фоззі” встановлено, що загальний обсяг витрат підприємства склав за 1 півріччя 2005 року  1094362 грн. 30 коп., у т. ч. за 1 квартал 2005 року у сумі 647493 грн. 68 коп.,  у тому числі по операціях оренди обладнання за 1 півріччя 2005 року на загальну суму 106256 грн. 68 коп., а саме за: 1 квартал 2005 року – 79692 грн. 51 коп., 2 квартал 2005 року – 26564 грн. 17 коп. При цьому, ТОВ „Сільпо-49” було сплачено з поточного рахунку за оренду обладнання за договором № 20/12/04 від 1 січня 2005 року загальну  суму 822084 грн. 74 коп., у т.ч. ПДВ – 137014 грн. 13 коп.,  з якої за: січень 2005 року – 397470 грн. 30 коп., в т. ч. ПДВ – 66245 грн. 05 коп. (платіжні доручення № 000184 від 13 січня 2005 року у сумі 163993 грн. 70 коп., № 000346 від 20 січня 2005 року у сумі 142063 грн., № 000489 від 27 січня 2005 року у сумі 91413 грн. 60 коп.) (т. 1 арк. справи 121-123), лютий 2005 року – 264880 грн. 24 коп., в т. ч. ПДВ -  44146 грн. 71 коп. (платіжні доручення № 000609 від 4 лютого 2005 року у сумі 55321 грн. 72 коп., № 000788 від 10 лютого 2005 року у сумі 88435 грн. 72 коп., № 000896 від 17 лютого 2005 року у сумі 76122 грн. 80 коп., № 001062 від 25 лютого 2005 року у сумі 45000 грн.) (т. 1 арк. справи 124-126, т. 2 арк. справи 71), березень 2005 року – 159734 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ – 26622 грн. 37 коп. (платіжні доручення № 001225 від 3 березня 2005 року у сумі 70008 грн. 65 коп., № 43 від 17 березня 2005 року у сумі 77650 грн. 55 коп., № 34 від 14 березня 2005 року на суму 12075 грн.) (т. 1 арк. справи 127-129).

ЗАТ „Фоззі” відповідно до вищевказаних розрахунків були надані позивачу на суми сплаченої оренди за договором майнового найму обладнання № 20/12/04 від 1 січня 2005 року  податкові накладні на загальну суму 822084 грн. 74 коп., в т. ч. ПДВ – 137014 грн. 13 коп., а саме:

·          податкова накладна № 388 від 27 січня 2005 року на суму 397470 грн. 30 коп., в т. ч. ПДВ 66245 грн. 05 коп., яка значиться внесеною до книги обліку придбання та до податкового кредиту в  податковій декларації по податку на додану вартість за лютий 2005 року (т. 1 арк. справи 138-142),

·          податкова накладна № 21 від 25 лютого 2005 року на суму 264880 грн. 24 коп., в т.ч. ПДВ 44146 грн. 71 коп., яка значиться внесеною до книги обліку придбання та до податкового кредиту в  податковій декларації по податку на додану вартість за березень 2005 року (т. 1 арк. справи 143-150).

При дослідженні первинних документів за період більший ніж період перевірки експерт встановив, що податкова накладна № 2151 від 31 березня 2005 року (одержана 8 березня 2006 року, що підтверджується поясненнями позивачем - т. 2 арк. справи 2) на  суму сплаченої оренди обладнання у березні 2005 року 159734 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ – 26622 грн. 37 коп. у книгах придбання за березень,  квітень-червень 2005 року до складу податкового кредиту включена не була, а була включена до податкового кредиту березня 2006 року згідно реєстру отриманих податкових накладних за березень 2006 року та відповідної декларації.

За розрахунком № 44 (т. 1 арк. справи 72) коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31 березня 2005 року № 2151 за договором № 20/12/04 від 20 грудня 2004 року (фактично від 1 січня 2005 року) значиться зменшення  податкового кредиту  ТОВ „Сільпо-49” у сумі 115762 грн. 79 коп. на обсяг придбання 578813 грн. 95 коп., яке пов’язано за поясненнями позивача (т. 2 арк. справи 9) з поверненням  ЗАТ “Фоззі” на рахунок ТОВ “Сільпо-49”  платіжним дорученням № 29990 від 19 жовтня 2005 року (т. 1 арк. справи 71) надмірно сплачених коштів за оренду обладнання за вказаним договором на суму 694576 грн. 74 коп.   Розрахунок № 44 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31 березня 2005 року № 2151 був включений позивачем до реєстру отриманих податкових накладних у жовтні 2005 року (т. 1 арк. справи 116-117). Загальна сума податкового кредиту згідно реєстру отриманих податкових накладних у жовтні 2005 року склала 498824 грн. 40 коп., що відповідає сумі податкового кредиту відображеного у декларації з ПДВ за жовтень 2005 року, але у додатку № 1 до декларації за жовтень 2005 року - розрахунку коригування сум ПДВ - не відображено проведення позивачем коригування податкового кредиту березня 2005 року (т. 1 арк. справи 118-120), на що також вказував відповідач (т. 2 арк. справи 75).  В той же час, сума податкової накладної № 2151 від 31  березня 2005 року, до якої було проведено коригування, складає 159734 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ – 26622 грн. 37 коп. і не відповідає сумі обсягу придбання та сумі ПДВ, які відображені у  розрахунку № 44 коригування кількісних і вартісних показників. Розбіжності складають суму 534842 грн. 74 коп., в т.ч. ПДВ – 89140 грн. 42 коп. Згідно дослідженого експертом реєстру отриманих податкових накладних за березень 2006 року  податкова накладна  № 2151 від 31 березня 2005 року значиться включеною до податкового кредиту березня 2006 року. Отже, позивач  в порушення вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України документально не довів підстави коригування податкового кредиту жовтня 2005 року за наслідками господарських операцій в рамках договору майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року, укладеного з ЗАТ  „Фоззі”, на підставі наданого ЗАТ  „Фоззі” коригування  №  44 від 19 жовтня 2005 року вартісних та кількісних показників до податкової накладної № 2152 від 31 березня 2005 року, та відповідно не довів підстави відображення  вказаного коригування у декларації з податку на додану вартість за жовтень 2005 року, що підтверджено висновком експерта.

Згідно актів прийому-передачі від 10 квітня 2005 року (т. 2 арк. справи 4-8)  ТОВ „Сільпо-49” за договором майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року (пункт 4.2 розділ 4) було передано ЗАТ „Фоззі” майно на загальну суму  1508621 грн. 78 коп. та відповідно в головній книзі позивача по рахунку 01 за 1 півріччя 2005 року, а також відомості по рахунку 01 „Орендовані необоротні активи” за квітень 2005 року було відображено вибуття орендованого майна у квітні 2005 року на суму 1508621 грн. 78 коп. До складу валових витрат у деклараціях з податку на прибуток та відповідних відомостях (т. 2 арк. справи 11-50) суми орендної плати, сплачені ТОВ „Сільпо-49” в рамках договору майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року, були включені позивачем у сумі  106256 грн. 68 коп.,  в т. ч.: за 1 квартал 2005 року – 79692 грн. 51 коп.,   за 2 квартал 2005 року – 26564 грн. 17 коп.  відповідно до актів здачі-прийняття робіт  № 10-0000295 від 31 січня 2005 року, № 10-0000394 від 28 лютого 2005 року, № 10-0000759 від 31 березня 2005 року, № 10-0001246 від 29 квітня 2005 року за січень-квітень 2005 року.

За договором  № 11/04/05 від 11 квітня 2005 року (т. 2 арк. справи 55-56), укладеним між ЗАТ „Фоззі” („Продавець”) та ТОВ „Сільпо-49” (“Покупець”)  “Продавець” зобов’язувався передати „Покупцю” у власність торгівельне та холодильне обладнання загальною вартістю 1800573 грн., в тому числі ПДВ 300095 грн. 50 коп. (без ПДВ – 1500477 грн. 50 коп.) (розділ 1 договору). Пунктом 3.1 договору оплата була передбачена по факту поставки.

На виконання договору  № 11/04/05 від 11 квітня 2005 року  згідно видаткових накладних № 10-0000006/7/8/9, № 10-00448 від 11 квітня 2005 року (т. 1 арк. справи 130-133) ЗАТ „Фоззі” відвантажив, а ТОВ „Сільпо-49” отримав обладнання відповідно на суми 1745468 грн. 04 коп., в т.ч. ПДВ 290911 грн. 34 коп. та 55104 грн. 96 коп., в т.ч. ПДВ 9184 грн. 16 коп. Разом на загальну суму 1800573  грн., в т.ч. ПДВ 300095 грн.  50 коп. (без ПДВ  1500477 грн.  50 коп.). Як зазначено в експертному висновку, згідно витягу з головної книги по рахунку 10 за 1 півріччя 2005 року, а також  відомості по рахунку 10 за квітень 2005 року „Необоротні активи” значиться відображеним оприбуткування обладнання на суму 1500477 грн.  50 коп. та  за відомістю по рахунку 68511 „Розрахунки з іншими кредиторами” за квітень 2005 року по контрагенту  ЗАТ „Фоззі” значиться проведеним: Дт 15 „Капітальні інвестиції (придбання ОФ та НА)” Кт 68511  - 1500477 грн. 50 коп., Дт 64 „ПДВ” Кт 68511 – 300095 грн. 50 коп.

Експертом при  дослідженні усіх первинних податкових та бухгалтерських документів позивача було встановлено, що ЗАТ „Фоззі” відповідно до договору № 11/04/05 від 11 квітня 2005 року про придбання обладнання були надані позивачу податкові накладні на загальну суму 1800573 грн., в т.ч. ПДВ 300095 грн. 50 коп., а саме: № 1624 від 11 квітня 2005 року на суму 358961 грн. 98 коп., в т. ч. ПДВ – 59827 грн. включена до  книги обліку придбання товарів (робіт, послуг) та складу податкового кредиту квітня 2005 року, № 1549 від 11 квітня 2005 року на суму 572608 грн. 28 коп., в т.ч. ПДВ – 95434 грн. 71 коп. включена до  книги обліку придбання  та складу податкового кредиту травня 2005 року, № 1632 від 11 квітня 2005 року на суму 1080 грн., в т.ч. ПДВ - 180 грн. включена до  книги обліку придбання та складу податкового кредиту травня 2005 року, № 1504 від 11 квітня 2005 року на суму 55104 грн. 96 коп., в т.ч. ПДВ – 9184 грн. 16 коп. включена до  книги обліку придбання та складу податкового кредиту липня 2005 року,  № 1626 від 11 квітня 2005 року на суму 80955 грн. 98 коп., в т.ч. ПДВ – 13492 грн. 66 коп. включена до  книги обліку придбання та складу податкового кредиту липня 2005 року, № 1623 від 11 квітня 2005 року на суму 731861 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ – 121976 грн. 97 коп. включена до  книги обліку придбання та складу податкового кредиту жовтня 2005 року.

ТОВ „Сільпо-49” було сплачено з поточного рахунку за придбане обладнання за договором № 11/04/05 від 11 квітня 2005 року ЗАТ „Фоззі” платіжним дорученням № 597 від 19 травня 2005 року  1800573 грн., в т.ч. ПДВ 300095 грн. 50 коп. (т. 2 арк. справи 58), що було відображено у відомості по рахунку 311 „Поточні рахунки в національній валюті” за травень 2005 року (Дт 68  Кт 311), відомості по рахунку 68511 за травень 2005 року (Дт 68  Кт 311), головній книзі по рахунках 68511, 311. Первинними документами та даними бухгалтерського обліку, а саме: актами прийому-передачі від 10 квітня 2005 року на загальну суму 1508621 грн. 78 коп.,  головною книгою по рахунку 01 за 1 півріччя 2005 року, відомістю по рахунку 01 „Орендовані необоротні активи” за квітень 2005 року значиться вибуття та повернення орендованого майна товариством з обмеженою відповідальністю „Сільпо-49”  закритому акціонерному товариству „Фоззі” у квітні 2005 року на суму 1508621 грн. 78 коп.

В податковій декларації з податку на додану вартість за спірний період - квітень 2005 року (т. 2 арк. справи 105-106): обсяг продажу  без урахування ПДВ значиться у сумі 2466780 грн., податкові зобов’язання з податку на додану вартість 493356 грн., обсяги придбання без урахування ПДВ 2428345 грн., податковий кредит на обсяги придбання  485669 грн., коригування податкового кредиту за попередні звітні періоди мінус 2058 грн., усього податкового кредиту  483611 грн.; податкові зобов’язання з податку на додану вартість до сплати у бюджет у сумі 9745 грн.

Експертом при дослідженні книги обліку придбання товарів (робіт, послуг) за квітень 2005 року встановлено, що загальна сума податкового кредиту відповідає даним податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2005 року та складає 483611 грн. 37 коп., проте  зі складу податкового кредиту не виключена, виходячи з вимог підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», сума податку на додану вартість у розмірі 89140 грн. 44 коп. за операціями оренди майна у зв’язку з поверненням орендованого майна по пункту 4.2 розділу 4 договору майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року та припиненням дії договору,  яка склалася з наступного розрахунку:

·          сума передплати за оренду майна, по яких ПДВ  включено до складу податкового кредиту за лютий, березень 2005 року  662350 грн. 54 коп., в т. ч. ПДВ 110391 грн. 76 коп.;

·          сума орендної плати, яка значиться підтвердженою актами виконаних робіт за січень-квітень 2005 року 127508 грн., в т.ч. ПДВ  21251 грн. 32 коп.;

·          різниця між сумою ПДВ за попередню оплату оренди майна та сумою ПДВ, підтвердженою актами виконаних робіт  110391,76 - 21251,32 = 89140 грн. 44 коп. Виходячи з даного розрахунку  експерт встановив, що розбіжності даних дослідження первинних документів позивача при визначенні ПДВ у квітні 2005 року з даними акту перевірки по операції оренди обладнання та відповідно з даними донарахованої суми ПДВ у спірному податкову повідомленні-рішенні складають 92682 грн. - 89140 грн. 44 коп. = 3541 грн. 56 коп. до зменшення.  Тобто, сума 3541 грн. 56 коп., що була донарахована за результатами перевірки, відповідачем не доведена та документами податкового та бухгалтерського обліку позивача не підтверджена.

Відповідно до частини 2 статті 604 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняються за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання новим зобов’язанням між тими ж сторонами (новація). Отже, зобов’язання по договору майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року, термін дії якого не був визначений сторонами,  припинилися за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання новим зобов’язанням по  договору  № 11/04/05 від 11 квітня 2005 року на придбання обладнання між тими ж сторонами ТОВ „Сільпо-49” та ЗАТ „Фоззі”. Але, при дослідженні експертом книги обліку придбання товарів (робіт, послуг) за квітень 2005 року до загальної суми податкового кредиту ТОВ „Сільпо-49” по  договору  № 11/04/05 від 11 квітня 2005 року не у повному обсязі була включена сума ПДВ з придбаного обладнання у ЗАТ „Фоззі” на підставі податкових накладних № 1624 від 11 квітня 2005 року на суму 358961 грн. 98 коп., в т. ч. ПДВ – 59827 грн., № 1549 від 11 квітня 2005 року на суму 572608 грн. 28 коп., в т. ч. ПДВ – 95434 грн. 71 коп., № 1632 від 11 квітня 2005 року на суму 1080 грн., в т. ч. ПДВ – 180 грн.,  № 1504 від 11 квітня 2005 року на суму 55104 грн. 96 коп., в т. ч. ПДВ – 9184 грн. 16 коп., № 1626 від 11 квітня 2005 року на суму 80955 грн. 98 коп., в т. ч. ПДВ – 13492 грн. 66 коп., № 1623 від 11 квітня 2005 року на суму 731861 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ – 121976 грн. 97 коп. Із загальної суми ПДВ з придбання обладнання  300095 грн. 50 коп.  до складу податкового кредиту за квітень 2005 року значиться врахованою тільки податкова накладна № 1624 від 11 квітня 2005 року на суму 358961 грн. 98 коп., в т. ч. ПДВ – 59827 грн., тобто ТОВ “Сільпо-49” не були враховані при формуванні податкового кредиту квітня 2005 року вищезазначені податкові накладні на загальну суму  ПДВ 240268 грн. 50 коп., що є порушенням вимог підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Таким чином, експерт дослідницьким шляхом встановив, що позивач при самостійному формуванні декларації  з податку на додану вартість за квітень 2005 року не врахував у складі податкового кредиту податок на додану вартість на загальну суму 240268 грн. 50 коп., включення якої у спірному періоді призвело би до зменшення нарахованої під час перевірки суми в розмірі  92682 грн. Позивач послався на обов’язок податкового органу вказати йому на цю помилку під час перевірки, проте з цього приводу  суд зазначає наступне, що саме позивач не скористався можливістю уточнення показників податкової декларації по податку на додану вартість за квітень 2005 року, оскільки отримані пізніше вищенаведені податкові накладні міг врахувати у наступні звітні періоди.  Позивач відповідних доказів коригування звітних періоді на вимоги  суду не надав, так само як не надав під час судового розгляду додаткових доказів щодо не правомірності  проведеного податковим органом нарахування по податку на додану вартість за квітень 2005 року. Більш того, як зазначено в експертному висновку та даній постанові вище перелічені податкові накладні  від 11 квітня 2005 року були включені позивачем пізніше – за термінами отримання від ЗАТ “Фоззі” до податкового кредиту травня 2005 року, липня 2005 року, жовтня 2005 року.  З огляду на це, суд не приймає посилання позивача на недотримання ДПІ у м. Харцизьку обов’язків по виправленню під час перевірки помилок позивача у веденні податкового обліку та врахування результатів господарських операцій в періоди, що не входили в план перевірки, а також не попередження позивача про можливість виправлення цих помилок шляхом уточнення показників декларацій, оскільки відповідно до Закону України “Про систему оподаткування”, Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, Закону України “Про податок на додану вартість” відповідальність за ведення податкового обліку, заповнення податкових декларацій покладено на платників податків, а не на податкові органи, які зобов’язані контролювати правильність, своєчасність та повноту сплати податків до бюджету.  Право коригувати попередній звітний період чи поточний є у платника податку,  а не у податкового органу, тим більше ні у суду, який розглядає справу за наданими доказами та не має обов’язку виправляти  та враховувати помилки сторони, що самостійно визначає склад податкового кредиту та податкових зобов’язань у відповідних звітних періодах з податку на додану вартість, які становлять місяць. Крім того, згідно до пункту 7 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого  наказом Державної податкової адміністрації України  від 30 травня 1997 року N 165, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 року за N 233/2037, в редакції станом на квітень 2005 року,  податкова накладна видається у разі продажу товарів (робіт, послуг) покупцю на його вимогу. У будь-якому випадку видається товарний чек, інший розрахунковий або платіжний документ, що підтверджує передачу товарів (робіт, послуг) та (або) прийняття платежу із зазначенням суми податку. У разі порушення продавцем порядку виписування податкової накладної на вимогу покупця покупець має право звернутися до кінця поточного податкового періоду з відповідною заявою до податкового органу за своїм місцезнаходженням. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують придбання товарів (робіт, послуг). Своєчасно подана заява є підставою для включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачену у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).  Позивач зазначеним правом щодо включення виявлених експертом податкових накладних до складу податкового кредиту квітня 2005 року не скористався та відповідних заяв до ДПІ у м. Харцизьку не надсилав.  Слід зазначити, що в матеріалах справи наявні пояснювальні записки головного бухгалтера ТОВ “Сільпо-49” Іващенко О. І. (т. 1 арк. справи 156-157),  яка вказує на те, що “за перевірений період в податковий кредит були включені суми ПДВ по податковим накладним, оформленим з порушенням податкового законодавства, помилка була допущена внаслідок  неуважності бухгалтера товарного обліку та великого обсягу документів”.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28 грудня 1994 року в редакції Закону України від 22 травня 1997 року № 283/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат не належать будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення податкового обліку. Як встановлено підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, що припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата списання коштів із банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Пунктом 1.7 статті 1  Закону України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну оформлену відповідно до  вимог цього підпункту. У підпункті 7.2.3 пункту 7.2 статті 7  цього ж Закону визначено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.  Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 вказаного Закону передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг). Отримання такої скарги є підставою для проведення позапланової виїзної перевірки такого постачальника для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з цього податку за такою цивільно-правовою операцією. Позивач доказів подання скарги на ЗАТ “Фоззі”, яким було затримано надання податкових накладних квітня 2005 року, до матеріалів справи не надав.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких входить до складу валових витрат виробництва (обороту) й основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Абзацом 2 вказаного підпункту 7.4.1 передбачено, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту. При цьому, у пункті 1.32 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" наведено визначення господарської діяльності, якою є будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Як вбачається зі змісту підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат зі сплати податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів у оплату вартості таких робіт (послуг).

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7  Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 4.4.1 пункту 4 Порядку  заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року N 166,  зареєстрованого в Міністерстві юстиції України   9 липня 1997 р. за N 250/2054, передбачено, що у разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку чи декларації, до якої включені уточнені показники, повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників. У пункті 5.8 вказаного Порядку визначений порядок коригування податкового кредиту, при якому  обов'язковим є подання платником податку додатка 2 до податкової декларації та заповнення відповідних рядків згідно наведених вимог цього Порядку.

Суд зазначає, що ведення податкового обліку позивачем - ТОВ „Сільпо-49” з порушеннями вимог  пункту 1.7 статті 1, підпунктів 7.2.1, 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2,  підпунктів 7.4.1,  7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5  статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 7 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого  наказом Державної податкової адміністрації України  від 30 травня 1997 року N 165, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 року за N 233/2037,  підпункту 4.4.1 пункту 4.4, пункту 5.8 Порядку  заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року N 166,  зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 липня 1997 р. за N 250/2054, призвело до заниження податку на додану вартість квітня 2005 року, у зв’язку з чим  донарахування ДПІ у м. Харцизьку податку на додану вартість на суму 89140 грн. 44 коп. та відповідно застосування згідно підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  штрафних (фінансових) санкцій на суму  44570 грн. 22 коп. за розрахунком (т. 2 арк. справи 61) визнається судом правомірним, доведеним відповідачем, матеріалами справи та підтвердженим експертним висновком.

Позовні вимоги  ТОВ “Сільпо-49” про скасування податкового повідомлення – рішення № /3 від 13 квітня 2006 року підлягають задоволенню в частині визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на суму  3541 грн. 56   коп. та штрафних (фінансових) санкцій відповідно на суму 1770 грн. 78 коп., у зв’язку з неврахуванням податковим органом змін вартості орендної плати за договором  майнового найму № 20/12/04 від 1 січня 2005 року у відповідних звітних періодах та як слідством неправильним на цю суму перерахунком задекларованого позивачем податку на додану вартість, а також враховуючи недоведеність в порушення вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем підстав нарахування  суми ПДВ у розмірі 3541 грн. 56  коп.

У зв'язку з частковим задоволенням судом заявлених до суб'єкта владних повноважень позовних вимог, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з Державного бюджету України відповідно до частин 1, 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у розмірі  0,13 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Згідно вимог частини 4 статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо призначення експертизи здійснюється за ініціативою суду, то відповідні витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року. З врахуванням викладеного суд відшкодовує  за рахунок Державного бюджету України Донецькому науково–дослідному інституту судових експертиз вартість проведеної експертом Кузнецовою Г. А. судової економічної експертизи по справі № 37/112а  (висновок № 2972/25 від 26 квітня 2007 року)  у розмірі 1656 грн. 80 коп., визначеному в листі ДНДІСЕ № 2972/25/201 від 3 травня 2007 року (т. 2 арк. справи 90-98).

Керуючись статтями 2, 6-14, 79, частиною 4 статті 92, частинами 1, 3 статті 94, статтями 158-163, 167, 185, 186, 254, пунктами 6, 7 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-IV від 6 жовтня 2005 року, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Сільпо-49”, м. Харцизьк до відповідача державної податкової інспекції у м. Харцизьку про скасування податкового повідомлення – рішення № /3 від 13 квітня 2006 року в частині визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на суму 92682 грн. та штрафних (фінансових) санкцій відповідно на суму 46341 грн. задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення – рішення № /3 від 13 квітня 2006 року в частині визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на суму  3541 грн. 56   коп. та штрафних (фінансових) санкцій відповідно на суму 1770 грн. 78 коп.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Сільпо-49”, м. Харцизьк витрати по сплаті судового збору в розмірі  0,13 грн.

Відшкодувати за рахунок Державного бюджету України Донецькому науково–дослідному інституту судових експертиз вартість проведеної експертом Кузнецовою Г. А. судової економічної експертизи по справі № 37/112а  (висновок № 2972/25 від 26 квітня 2007 року)  у розмірі 1656 грн. 80 коп., визначеному в листі ДНДІСЕ № 2972/25/201 від 3 травня 2007 року.

Вступна та резолютивна частини постанови складені та підписані головуючою суддею Яманко В. Г. у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 липня 2007 року о 10 годині 50 хвилин у присутності представників сторін та експерта у приміщенні господарського суду Донецької області (м. Донецьк, вул. Артема, 157, кабінет судових засідань № 210).

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 16 липня 2007 року о  9 годин 30 хвилин.

Надруковано  4  примірника:

1. Позивачу – 1.

2. Відповідачу – 1.

3. Експерту –1.

4. До справи – 1.

________________________________________________________________________________

Адреса та телефон господарського суду Донецької області: 83048, м. Донецьк, вул. Артема, 157, тел. 381-88-46.