ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.06.07                                                                                           Справа  № 19/72

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

при секретарі Тренич А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Рівнехолод»за № 381 від 04.05.07 р.

на рішення господарського суду Рівненської області від 10.04.07 р.

у справі № 19/72

за первісним позовом Приватного підприємства (далі ПП) «Легмашсервіс», м. Полтава

до відповідача ВАТ «Рівнехолод», м. Рівне

про стягнення 10 654,2 грн.

за зустрічним позовом ВАТ «Рівнехолод», м. Рівне

до відповідача ПП «Легмашсервіс», м. Полтава

про стягнення сплаченої за товар грошової суми в розмірі 9 303 грн.

за участю представників:

від позивача (за первісним позовом): Колеснікова Г.О. –довіреність № 19 від 02.03.07 р.; Моцак О.М. - довіреність б/н від 22.06.07 р.;

від відповідача (за первісним позовом): Фінкевич В.Г. –довіреність № 48 від 05.03.07р.

Ухвалою від 29.05.07 р. призначено розгляд апеляційної скарги на 26.06.07 р. і витребувано від сторін докази зазначені в ухвалі.

Позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу № 31 від 12.06.07 р. з додатком.

До початку судового засідання представникам сторін роз’яснено права обов’язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.04.07 р. у справі № 19/72 (суддя Тимошенко О.М.) первісний позов про стягнення суми 10 654,2 грн. за отриманий товар, задоволено, в зустрічному позові про стягнення суми 9 303 грн., відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що: відповідачем за первісним позовом не доказана вина позивача в постаці недоброякісного товару.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: позивачем поставлено недоброякісний товар, який згідно умов договору № 15 від 21.06.06 р. повинен відповідати стандартам та технічним умовам; мішкозашивочна машина К4-БУВ з моменту придбання пропрацювала 21 годину робочого часу, а актом експертизи № 1-827 від 24.11.06 р. Рівненської ТПП встановлено: машина знаходиться в неробочому стані, не відповідає вимогам стандартів і техумов, внаслідок чого апелянтом запропоновано повернути аванс на суму 9 303 грн.; відповідно до ст. 678 ЦК України, покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої суми за товар; просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 10.04.07 р. у справі № 19/72, залишити первісний позов без розгляду, задоволити зустрічний позов.

Позивачем за первісним позовом подано до справи відзив на апеляційну скаргу де зазначено, що: мішкозашивочна машина поставлена відповідачу згідно договору № 15 від 21.06.06 р., в якому визначено комплектність на загальну суму 19 957,2 грн.; відповідач провів попередню оплату платіжним дорученням від 22.06.06 р. на суму 9 303 грн.; машина поступила в розібраному виді, а позивач намагався самостійно здійснити запуск машини, самовільно поміняв деталь № 5673, чим порушив п. 12. 5 розділу 12 Інструкції техпаспорта; актом експертизи не встановлено причин виникнення дефектів в процесі експлуатації, вини, а засвідчено факт, що машина знаходиться в неробочому стані; до виконання пуско-наладочних робіт були допущені особи без спецпідготовки, внаслідок чого відбулося розбалансування вузлів та деталей, зламано деталь № 5673; порушено порядок приймання продукції, передбачений п. 4. 2 договору; просить залишити рішення господарського суду Рівненської області від 10.04.07 р. у справі № 19/72 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія судів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Рівненської області від 10.04.07 р. у справі № 19/72 –зміні, виходячи з такого:

Як видно з матеріалів справи, між сторонами через факсимільний зв‘язок укладено договір (№ 15 від 21.06.06 р.) купівлі-продажу мішкозашивочної машини К4-БУВ вартістю 18 606 грн., голки на суму 120 грн., нитки – 931,2 грн., транспортні послуги –300 грн. Загальна сума договору складає –19 957,2 грн.

Доказів передачі машини позивачем відповідачу в матеріалах справи немає (ксерокопія накладної № 161 і вантажної декларації без підпису особи, яка отримала товар) (а.с.8-9)., однак відповідач визнає факт отримання мішкозашивочної машини К4-БУВ, наявність договору і часткової оплати на суму 931,2 грн. вартості товару, згідно виставленого рахунку-фактури №143 від 21.06.06 р.

Посилання відповідача за первісним позовом на те, що отримана ним мішкозашивочна машина марки К4-БУВ не відповідає Госту і Техумовам, поступила в несправному стані, документально необгрунтоване.

Відповідно до п. 4. 2 договору, претензії на всі виявлені дефекти пред‘являються на протязі 10 днів з дня отримання товару.

Товар отримано від перевізника, як зазначає відповідач в апеляційній скарзі 03.07.06 р., а листом від 11.07.06 р. № 799 (а.с.30) повідомлено позивача про несправність машини. Однак, в матеріалах справи відсутній доказ направлення листа № 799 позивачу. Факт його отримання позивач заперечує.

Порядок прийомки товару по якості в п.4.4. договору № 15 від 21.06.06 р. визначено з посиланням на Інструкцію «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання»№ П-7 від 25.04.06 р. (надалі Інструкція П-7).

Відповідачем за первісним позовом порушено вимоги п.16-29 Інструкції  П-7, акт приймання не складено, доказів виклику представника позивача в строк встановлений Інструкцією П-7 не надано.

Крім цього, відповідач за первісним позовом на свій ризик проводив зборку, пуск і розпочав роботу на мішкозашивочній машині марки К4-БУВ, не маючи підготовлених спеціалістів.

Акт експертизи № 1-827 від 24.11.06 р. не може бути доказом поставки недоброякісного товару, оскільки як вказано в п.13 цього акту, машина знаходиться в готовому для виробництва стані, тобто монтаж проведено відповідачем самостійно.

Крім цього, в акті експертизи № 1-827 від 24.11.06 р. не вказано ні дефектів, ні причин виникнення будь-яких дефектів, а лише зазначено в п.14 акту експертизи, висновок: що «машина марки К4-БУВ в даний час знаходиться в неробочому стані, причини виникнення дефекту (яких не вказано), виявлених ВАТ «Рівнехолод»в процесі експлуатації, експерт встановити не має можливості».

Таким чином, акт експертизи № 1-827 від 24.11.06 р. не може бути доказом у справі. Мішкозашивочна машина К4-БУВ не повернута позивачу. Ремонт машини проведено фахівцями позивача і наступні причини її поломки не встановлено.

Приймається судом апеляційної інстанції посилання позивача на те, що судом першої інстанції помилково стягнуто з відповідача вартість транспортних витрат, оскільки відповідно до п.2.1 договору, поставка продукції здійснюється автотранспортом продавця і за його рахунок.

Таким чином, сума 300 грн. транспортних витрат стягнута з відповідача безпідставно і в цій частині рішення господарського суду Рівненської області від 10.04.07 р. у справі № 19/72 підлягає скасуванню.

Позовна вимога за зустрічним позовом на суму 9 303 грн. про повернення сплаченого авансу в рахунок оплати за поставку мішкозашивочної машини марки К4-БУВ документально не обгрунтована, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови від задоволення зустрічної позовної вимоги законне і в матеріалах справи відсутні докази в обгрунтування підстав для задоволння зустрічних позовних вимог.

Посилання позивача за зустрічним позовом на ст.ст. 673, 675, 678 ГК України є помилкове (слід читати ЦК України).

Отже, не дотримавшись вимог Інструкції П-7, не встановивши виробничих дефектів, відповідач за первісним позовом не доказав суду з чиєї вини відбулася поломка машини К4-БУВ, оскільки остання транспортувалась залученим автотранспортом, а також, певний час експлуатувалась відповідачем.

Керуючись ст.ст. 91, 101-105 ГПК України, п. 2.1, 4.2 договору № 15 від 21.06.06 р., Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Рішення господарського суду Рівненської області від 10.04.07 р. у справі № 19/72 скасувати частково в частині стягнення суми 300 грн. транспортних витрат.

В решті рішення господарського суду Рівненської області від 10.04.07 р. у справі № 19/72 залишити без змін.

Доручити господарському суду Рівненської області видати наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                                                            Слука М.Г.

Судді                                                                                 Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.