ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2007
Справа №2-28/4665-2007

За позовом Приватного підприємства «Крим - Престиж», м. Сімферополь,

до відповідача – Відкритого акціонерного товариства «Республіканська оптово – роздрібна база «Крим», м. Сімферополь,

про стягнення 4 273,38 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Бесчетнов А.Ю. – представник по довіреності від 03.04.2007 р. (довіреність у справі)

Від відповідача – Драліна Н.О. – представник по довіреності № 20 від 15.05.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Суть спору:

Приватне підприємство «Крим - Престиж», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Республіканська оптово – роздрібна база «Крим», м. Сімферополь, про стягнення 4 273,38 грн. заборгованості, у тому числі 1 999,78 грн. основного боргу та 2 273,60 грн. пені.

Представник позивача у засіданні суду надав суду письмове клопотання від 22.05.2007 р., в якому позивач просив стягнути з відповідача 1 699,78 грн. основного боргу, у зв’язку зі сплатою відповідачем суми боргу в розмірі 100 грн., що підтверджено платіжним дорученям № 148 від 05.04.2007 р. та суми боргу у розмірі 200,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 176 від 15.05.2007 р.

Крім того, представник позивача надав суду письмове клопотання від              22.05.2007 р., в якому позивач відмовився від стягнення з відповідача пені у сумі 2 273,60 грн. на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Наслідки часткової відмови від позову позивачу відомі, про що зазначено у вищевказаному клопотанні, а представнику позивача роз’яснені у засіданні суду (про що зазначено у протоколі судового засідання).

Представник відповідача у засіданні суду надав суду відзив на позовну заяву від 22.05.2007 р., в якому відповідач повністю визнав суму основного боргу в розмірі 1 699,78 грн., однак нарахування пені у розмірі 2 273,60 грн. останній не визнає, посилаючись на те, що позивачем, у порушення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, було нараховано пеню більше ніж за 6 місяців та у зв’язку з тим, що пройшов річний строк позовної давності, відносно стягнення пені, що передбачено   п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України.

Також, представник відповідача у засіданні суду надав суду клопотання, в якому відповідач просив залучити до матеріалів справи, зокрема, акт звірки між сторонами за період з 01.01.2006 р. по 22.05.2007 р., підписаний обома сторонами без заперечень.

22.05.2007 р. у засіданні суду, за усним клопотанням представників сторін,  було оголошено перерву до 14 годин 30 хвилин, для надання сторонами додаткових документів у справі.

О 14 годині 30 хвилин засідання суду було продовжено за участю тих самих представників сторін.

Розгляд справи відкладався відповідно до вимог ст. 77 ГПК України для надання сторонами додаткових документів у справі.

Строк розгляду справи було продовжено у порядку ст. 69 ГПК України, для надання сторонами додаткових доказів і документів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В :

12.02.2005 року між сторонами було укладено договір № 00046/05, умовами якого передбачено, що фірма (позивач) зобов’язувалась систематично поставляти та передавати у власність Покупця (відповідача) замовлений товар, а Покупець (відповідач) зобов’язувався приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату за умовами даного Договору.

Відповідно до п. 3 вищевказаного договору за кожну партію товару Покупець розраховується з Фірмою протягом 14 календарних днів після отримання товару. День отримання партії товару входить у строк розрахунку. У випадку ненадходження 100% оплати у вказаний строк, стягується пеня 0,3 % від суми поставленого товару за кожен день прострочення платежу. Пеня розраховується від загальної суми постачання та не залежить від часткової оплати за товар.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу був переданий товар на суму              2 267,32 грн., що підтверджено накладними, наявними у матеріалах справи.

За даними позивача, сплата відповідачем за отриманий товар була здійснена частково, а саме, 16.08.2006 р. та 09.11.2006 р. відповідач частково сплатив заборгованість, перерахувавши на розрахунковий рахунок позивача 100,00 грн. та 167,54 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем в розмірі 1 999,78 грн.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу було направлено претензію                    № 25 від 24.10.2006 р. з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 2 167,32 грн., яку останній залишив без відповіді та виконання.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем у сумі 1 999,78 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також пеню в розмірі 2 273,60 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України відмовився від стягнення пені в сумі  2 273,60 грн.

За таких обставин, суд вважає, що часткова відмова позивача від позову не суперечить закону та інтересам сторін і тому може бути прийнята господарським судом.

Таким чином, в частині стягнення з відповідача пені у сумі 2 273,60 грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Крім того, відповідачем у ході розгляду справи було сплачено суму основного боргу в сумі 100,00 грн. за платіжним дорученням  № 148 від 05.04.2007 р. та суму боргу у розмірі 200,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 176 від 15.05.2007 р.

Оскільки відповідач сплатив суму основного боргу після порушення провадження у справі, то в частині стягнення 300,00 грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Наявність заборгованості у відповідача перед позивачем у сумі 1 699,78 грн. підтверджується матеріалами справи, та основний борг не оспорювався відповідачем, а визнаний ним у відзиві на позовну заяву від 22.05.2007 р.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення            судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України,  у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане 08.06.2007 року.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1-1, п. 4 ст. 80, ст. ст.  82,  84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1).  Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Республіканська оптово – роздрібна база «Крим» (95004, АР Крим, м. Сімферополь, пров. Бокуна, 32,                         р/р 80 в АТ «Кредит Банк», МФО 324913, ідентифікаційний код 20733153) на користь Приватного підприємства «Крим - Престиж» (95015, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Об’їздна, 10, р/р 2201 в АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» м. Сімферополь, МФО 384908, ідентифікаційний код 32673348) 1 699,78 грн. боргу, а також 47,73 грн. державного мита та 55,22 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3). В частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 300,00 грн. та пені в сумі  2 273,60 грн. провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.