ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

26.06.2007                                                                Справа №  1/181-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Губіної І.В. при секретарі Матирка М.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Євробетон", м. Херсон

до Херсонського міжгосподарського колективного шляхо-будівельного підприємства

про стягнення 53849грн. 34коп.

представників сторін:

від  позивача: не прибув

від  відповідача: не прибув

ТОВ "Промислово-фінансова група "Євробетон" м. Херсон звернулося до суду з позовом  до  Херсонського міжгосподарського колективного шляхо-будівельного підприємства м. Херсон про стягнення  заборгованості  за договором постачання будівельної продукції за № 003 від 19.04.2006 р. в сумі 51731 грн., а також 1385 грн. збитків по інфляції і 733,04 грн  - річних. Отже сума позову становить 53609,32 грн.

Відповідач з позовом   згодний лише у частині суми заборгованості за отриману продукцію на суму 50366 грн, посилаючись на те, що позивачем не виключено з суми позову 1365 грн. по вартості наданих йому підприємством автопослуг а/м КамАз, про що свідчить акт виконаних робіт, підписаний представниками обох сторін від 26.02.2006 р.. Він також вважає, що позивач безпідставно нарахував індекс інфляції та річні, так як у відношенні шляхо-будівельного підприємства порушена справа про банкрутсво з введенням мораторію на  задоволення вимог  кредиторів. Також на думку   відповідача позивачем невірно застосована ст. 525 ЦК України, так як  підприємство не відмовлялося від виконання своїх договірних зобов'язань в односторонньому порядку, оскільки щомісячно, хоч і частково, сплачувало вартість отриманої продукції..

На судове засідання сторони не з'явилися. Суд вважає можливим розглянути  спір за    наявними у  справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Між стронами по справі  укладено договір постачання  за № 003 від 19.04.2006 р., відповідно до умов якого, продавець (позивач) зобов'язався передати , а покупець (відповідач) приймати будівельну продукцію –гранітний видсів, пісок та щебень гранітний у кількості, визначеної у специфікації кожної партії та сплачувати їх вартість у строк, встановлений п. 6.1 договору, тобто щомісячно  з дати поставки продукції, якою вважається дата підпису накладної. Тобто, слід вважати, що сторонами строк сплати проукції не встановлений.

З матеріалів справи випливає, що  продукція відповідно до договору була поставлена відповідачеві згідно нежчве перелічених видаткових накладних і отриманих  представниками покупця по відповідним довіреностям:

- № ЕВ 000000260 від 19.04.2006 р. по довіреності покупця серії ЯЛП № 405051 від 11.04.06 р. –щебень фракції 5х20 у кількості 50 тон за ціною 64 грн. за тону та щебень фракції 20х40 у кількості 50,86 тон за ціною 60 грн. за тону на загальну суму 6251,60 грн.;

- № ЕВ 000000174 від 20.04.06 р. по  доверінності покупця серії ЯЛП № 60  від 10.04.06 р. –відсів гранітний у кількості 1377 тон за ціною 35 грн. за тону на суму  48226,50 грн.;

-          № 000000529 від 31.08.2006 р. по  довіреності покупця серії ЯМТ № 1618269 від 31.08.2006 р. - відсів гранітний у кількості  686,12 тон  за ціною 35 грн. за тону на суму 24014,20 грн.;

-          № ЕВ 000000603 від 29.09.2006 р. по  довіреності покупця серії ЯМТ № 1618269 від 31.08.2006 р. - відсів гранітний у кількості 806,82 тон за ціною 35 грн. за тону на суму 28238,7 грн..

Загальна вартість отриманої Херсонським міжгосподарським колективним шляхо-будівельним підприємством будівельної продукції склала 106731 грн. З матеріалів справи випливає, що на момент звернення з позовом до суду відповідачем сплачено позивачеві 55 000 грн, залишився борг на суму 51731 грн..

Так як договором строк виконання покупцем обов'язку сплатити вартість отриманої ним  продукції  не був встановлений, позивачем у відповідності зі ст.530 Цивільного кодексу України до Херсонського міжгосподарського колективного шляхо-будівельного підприєства 14.11.2006 року  було надійслано лист -  претензія  про сплату  протягом 7 днів, з моменту отримання претензії, заборгованості, яка склалася станом на 14.11.06 р., в сумі 66731 грн.  із зобов'язанням боржника сплатити цю суму боргу з нарахуванням індексу інфляції та річних. Ця претензія отримана відповідачем згідно з його штапом на листі- претензії  - 14.11.2006 року.

Вказаною статєю ЦК України передбачено, що якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або не визначений моментом прд'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який частині. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семидений строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не  випливає із договору або актів цивільного законодавства

Ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредиторв, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 процента річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки  позивачем у відповідності зі ст. 530 ЦК  України була заявлена вимога, то слід вважати, що після її отримання боржником, він зобов'язаний був сплатити залишкову вартість отриманої продукуції протягом 7 днів  від дня пред'явлення вимоги,  так як  у даному випадку строк виконання грошового зобов'язання     встановлений законодавством.  За таких обставин  позивачем вірно і з урахуванням положень ст.625 ЦК України нараховані збитки, пов'язані з інфляцією та річні. Вони нараховані за період   з 22 листопада 2006 року по 01 квітня 2007 року з суми заборгованості, яка залишалася несплаченою у відповідні періоди їх нарахування .

Позов підлягає повному задоволенню.

Посилання відповідача суд до уваги не приймає. У разі наявності  заборгованості позивача перед відповідачем , відповідач має право звернутися з відповідним позовом до суду. Суд не має право проводити залік взайємної заборгованості з різних, не пов'язаних між собою договорів (усних або письмових). У договорі, який є предметом спору по дінй справі відсутні дані про те, що відповідач надає за плату позивачеві будь-які автотранспортні послуги. Наданий ним до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків представником позивача не підписаний.

Безпідствні посилання відповідача і на  абз 4 ч.4 ст 12 Закону України "Про  відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , відповідно до якого  під терміном "грошове зобов'язання" розуміеться зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених господарським та цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховується зокрема пеня та штраф.

Відповідно до цієї  статті  грошове зобов'язання складається також із грошової суми, яку боржник зобов'язаний заплатити кредитору і на інших, крім цивільно-правовового договору, підставах, що передбачені цивільним законодавством.

Такі підстави передбачені зокрема ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а токож 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або  договором не встановлений інший розмір процентів.

У зв'язку з цим, грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Інфляційні витрати пов'язані з інфляційнимим процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а 3% річних- платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.  Тому ні 3% річних, ні індекс інфляції не можно розцінювати як заходи відповідальности за порушення зобов'язань і в зв'язку з цим  вони не відносяться до санкції у розумінні ст. 12 вказаного вище Закону. Про це йдеться і в інформаційному  листі Верховного суду України від 12.07.2005 року № 3.2-2005

Відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу його витрати по сплаті держмита та вартості інформаційно-технічних послуг судового процесу ( судові витрати).

З урахуванням викладенного, керуючись статтями 44,49,82,84   ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити

2.Стягнути з Херсонського міжгосподарського колективного шляхо-будівельного підприємства м. Херсон, вул. 40 Років Жовтня,132-а,  ( р/рахунок № 3491 в ХФ АБ "Укропспілка" МФО 352736 ) на користь  товариства з обмеженою вдповідальністю "Промислово-фінансова група "Євробетон" , м. Херсон, вул Домобудівна,11, на р/ рахунок № 0258 в ХФ АБ"Факторіл-Банк", МФО 352781  основній борг з врахуванням індексу інфляці і річних в сумі 53849 грн. 34 коп.   та судові  витрати позивача на загальну суму 656грн. 49 коп. .

3. Наказ видати з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      І.В. Губіна