Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"5" червня 2007 р.                               Справа №
47/62-07 (в.о.о. 47/6-7-96)

Колегія
суддів у складі:

головуючий
суддя Токар М.В., судді Івакіна В.О. , Сіверін В.І.

при
секретарі  Саутенко К.О.

за участю представників сторін:

позивача -  ОСОБА_1

відповідача -   ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу позивача (вх. № 1016Х/1-8) та відповідача (вх. № 1372Х/1-8)  на рішення господарського суду Харківської
області від 19.02.07 р. по справі №
47/62-07

за позовом  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 м. Харків

до  Закритого акціонерного товариства «Агробуд»м.
Харків

про
визнання права власності

встановила:

2 жовтня 2006р. позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області
з позовом до закритого акціонерного товариства "Агробуд" про визнання
права власності на нежитлові приміщення, що розташовані у десятиповерховому
будинку літ А-10 по вАДРЕСА_1 у м. Харкові.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 11 жовтня 2006 р. позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволені
повністю, та за ним визнано право власності на нежитлові приміщення підвалу №№
01, 02, 2а, 26-28, 059, 060 загальною площею 233,9 кв. м., приміщення
цокольного поверху №№ 034, 034а, 035, 035а, 0356, 035в, 037-039, 039а, 044,
053, 053а, 0536, 354, 054в загальною площею 229,3 кв. м., приміщення 1-го
поверху №№ 6, 6а, 7, 8, 8а, 9, 9а, 10, 11, 36а, 366, 38-41, 41а, 42-48, 48а,
49-55, 55а, 556, 56, 57, 57а, 58, 58а, 586, 59-61, 62, 62а, 626, V, VI, VII,
VIII, загальною площею 1134,3 кв. м., приміщення 2-го поверху № III, загальною
площею 76,1 кв. м. в літ А-10, що розташовані у АДРЕСА_1

Рішенням господарського суду Харківської області від 19 лютого 2007 р.
задоволено заяву про перегляд рішення від 11 жовтня 2006 р. за ново виявленими
обставинами ЗАТ «Агробуд», підписану ОСОБА_2 , скасовано  рішення господарського суду Харківської
області від  11 жовтня 2006 р. та в
задоволені позовних вимог відмовлено.

Позивач , фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, з даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
рішення  прийняте з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, що призвело до неправильного вирішення спору. Просить скасувати
рішення господарського суду  Харківської
області від 19.02.2007 р. по справі № 47/62-07 (в.о.о. 47/6-7-96) .

Відповідач, ЗАТ «Агробуд»,  з
рішенням суду першої інстанції також не погодився, подав апеляційну
скаргу, яка підписана в. о. директора ОСОБА_3, в якій зазначає, що рішення
прийняте  з  порушенням норм матеріального та
процесуального права.  ОСОБА_3 вважає  себе легітимним директором товариства і
просить скасувати рішення суду від 19.02.2007 р.

У судовому засіданні директор ЗАТ
"Агробуд" ОСОБА_2, який вважає себе директором підприємства, вважає
рішення суду обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, просить  апеляційні
скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, та скаргу, підписану  ОСОБА_3, залишити без задоволення,
посилаючись на те, що  остання  підписана неуповноваженою особою,  просить рішення господарського суду  Харківської області від 19.02.2007 р.
залишити без змін .

Ухвалою від 24.04.2007 р. розгляд
справи був відкладений  в зв'язку з  розглядом
26.04.2007 р.  Вищим господарським
судом касаційної скарги ОСОБА_3 по справі
№ 2-2598/06. про визнання недійсним рішення загальних зборів. Сторони
постанови  за результатами касаційної
скарги суду не надали.

Колегія судів вважає за можливе
розгляд справи на наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні  пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2,   перевіривши правильність
застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського
суду  встановила наступне.

01.07.2003 р.  ЗАТ "Агробуд" та СПДФО ОСОБА_1 було
укладено попередню угоду (договір) купівлі-продажу нежитлових приміщень,
відповідно до якого відповідач продає, а позивач купує нежитлові приміщення
площею 1650,7 кв. м., розміщені на першому, другому та цокольному поверхах
десятиповерхового цегляного будинку літ А-10, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 ( т. 1 а. с. 9-11).

Пунктом 1.1. попередньої угоди
зазначено, що точний об'єм площі і нумерація кімнат буде встановлена після
складання технічного паспорту КП ХМБТІ на момент укладання самого договору
купівлі -продажу.

Пунктом 2.2.  угоди визначено, що оплата по ній регулюється
договорами оренди, додатковими угодами к договорам оренди, листами та іншими
документами, які складаються між позивачем та відповідачем.

Перехід права власності оформлюється договором
купівлі-продажу не житлових приміщень у встановленому законом порядку ( п.
3.2  угоди).

Пунктом 4.1.2 попередньої
угоди  передбачено обов'язок
відповідача  після виконання позивачем
умов даної угоди  оформити договір  купівлі-продажу не житлових приміщень
нотаріально.

Колегія суддів вважає, що  умови попередньої угоди від 01.07.2003
р.  свідчать про те, що вона не є
договором купівлі-продажу відповідного нерухомого майна, а лише зобов'язує у
майбутньому сторони укласти відповідний договір купівлі -продажу.

Зазначена угода не є договором, на
підстав якого виникає, або може виникнути право власності на нерухомість у
позивача у розумінні як норм  Цивільного
кодексу УРСР, що діяв на час його укладання, зокрема ст.ст. 224 та 227, так і
норм Цивільного кодексу України, що вступив в силу з 01 грудня 2004 р.

Положення п. 1.1  угоди від 01 липня 2003 р. не визначає
конкретний предмет цієї угоди -нерухомість, яка у майбутньому повинна бути
придбана позивачем.

Діючим на момент укладання зазначеної угоди
Цивільним кодексом УРСР відносини щодо укладення та виконання попередніх угод
не були врегульовані.

Згідно ст. 635  Цивільного кодексу України попереднім є
договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін)
укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених
попереднім договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу  України передбачено, що у разу порушення
зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,
зокрема:   припинення зобов'язання
внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата
неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положення попередньої угоди не
передбачають відповідних правових наслідків невиконання визначених нею
обов'язків сторонами.

Пункт 2 статті 635 Цивільного
кодексу України встановлює, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від
укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати
другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено
попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Тобто, аналіз  положень попередньої угоди від 01.07.2003
року з урахуванням положень ст. 635 Цивільного кодексу України  свідчить про те, що порушення зобов'язання з
боку відповідача щодо укладення передбаченого попередньою угодою договору
купівлі-продажу, має наслідком лише можливість відшкодування збитків, завданих
простроченням, так як іншого угодою та актами цивільного законодавства не
встановлено.

Тобто у позивача в даному випадку
відсутнє право на звернення до суду з вимогами про визнання права
власності,  з якими закон пов'язує
можливість визнання за позивачем права власності на нерухомість.

Крім того, визначення орендної
плати за користування відповідними приміщеннями за договорами оренди одночасно
як суми, що повинна бути сплачена за придбання позивачем цих приміщень,   суперечить вимогам як ст.ст. 224 та 256  Цивільного кодексу УРСР, так і ст.ст. 655 та
759  Цивільного кодексу України.

Згідно статті 112 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним
судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що
мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Підставами для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були
і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути
належним чином засвідчені.

Додані до заяви директором ЗАТ
"Агробуд" ОСОБА_2 документи свідчать про те, що на час розгляду
справи та ухвалення по ній рішення на спірні щодо усього майна ЗАТ
"Агробуд", в тому числі і щодо всього нерухомого майна, що
знаходиться по в АДРЕСА_1, 26.05.2006 року було накладено арешт органом
досудового слідства.

Також на все майно ЗАТ
"Агробуд", в тому числі і нерухоме, що знаходяться по в АДРЕСА_1,
було накладено арешт відповідною ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова
від 25.05.2004 року. При ухваленні рішення по цій справі зазначені обставини не
були враховані.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції правомірно   дійшов  висновку про те, що  нововиявлені обставини мають безпосереднє та
суттєве значення для вирішення господарського спору.

Наявність арешту  нерухомого майна ЗАТ "Агробуд спростовує
факти, які було покладено в основу судового рішення від 11.10.2006 р. по цій
справі, а тому  рішення судом першої
інстанції правомірно скасовано, а в позові
ФОП ОСОБА_1 відмовлено

Відносно повноважень директора ЗАТ
"Агробуд" колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до протоколу
позачергових загальних зборів акціонерів ЗАТ "Агробуд" від  04 липня 2005 р.   були прийняті рішення, в тому числі і про
відкликання гр-ки ОСОБА_3 з посади виконуючого обов'язки директора   та обрання ОСОБА_2 директором ЗАТ
"Агробуд".

Повноваження ОСОБА_2 підтверджені
довідкою з управління статистики та випискою з єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців
серія НОМЕР_1.  Станом  на
19.02.2007  р. ОСОБА_2  зареєстрований
як єдина особа, яка має право вчиняти юридичні дії від імені ЗАТ
"Агробуд" без довіреності.

Належних доказів,   які
б  свідчили,   що
ОСОБА_3   є  виконуючим
обов'язки   директора ЗАТ
"Агробуд" ні суду першої інстанції ні апеляційному суду не
надано.

В протоколі загальних зборів ЗАТ
"Агробуд" від 18 липня 2005 р.
відсутні   посилання  на
обрання   ОСОБА_3   виконуючою
обов'язки  директора  та звільнення з посади директора ОСОБА_2

Наданий до суду апеляційної
інстанції ОСОБА_3 протокол № 1 від 20 січня 2005 р. не може бути належним
доказом який би підтверджував її повноваження, оскільки зазначений протокол
суду першої інстанції не надавався і в порушення вимог ст.101 ГПК України
долучений до апеляційної скарги без пояснення причин неможливості надання його
господарському суду Харківської області.

Посилання ОСОБА_3 на наявність ухвал
різних судових інстанцій, відповідно до яких вона є єдиним керівником
відповідача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказаними судовими
актами не вирішувалось питання щодо звільнення з посади директора ЗАТ
"Агробуд" ОСОБА_2, поновлення на цій посаді ОСОБА_3 , визнання рішень
загальних зборів ЗАТ "Агробуд" від 04.07.2005 року недійсними.

За таких обставин господарський суд
першої інстанції вірно дійшов висновку про
задоволення  заяви про перегляд  рішення від 11 жовтня 2006 р. за нововиявленими
обставинами ЗАТ «Агробуд», підписану ОСОБА_2, скасовано  рішення господарського суду Харківської
області від  11 жовтня 2006 року та в
задоволені позовних відмовлено.

На підставі викладеного та враховуючи, що
аргументи, наведені   в апеляційних
скаргах, не знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, колегія
суддів не знаходить підстав для їх задоволення
та скасування оскаржуваного рішення господарського суду Харківської
області.

Керуючись статтями 33, 43, 99, 101,
пунктом 1 статті 103, статтями 105 , 112-114 Господарського процесуального
кодексу України, -

постановила:

Апеляційні скарги  позивача та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 19.02.2007 р. по справі № 47/62-07 залишити без  змін.

Головуючий суддя
Токар М,В.

Судді
Івакіна В.О.

Сіверін В.І.