СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

06 серпня 2007 року
Справа № 2-22/720-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Градової О.Г.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача 1: Єльцов В.В., дов.№ 44/200 від 25.05.07,

відповідача 2: Пермінова Н.О., дов.№ 23-110/02868 від 07.02.07,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв С.В.) від 10 травня 2007 року по справі № 2-22/720-2007А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Шел-лайн" (вул. Павленка, 16/31,Сімферополь,95000)

до           Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим (вул. Севастопольська, 19,Сімферополь,95000)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення та стягнення з Державного бюджету 8788,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.)  від 10 травня 2007 року у справі № 2-22/720-2007А позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шел-Лайн"  до Державної податкової інспекції  в м. Сімферополь, Головного управління  Державного казначейства  України в Автономній Республіці Крим. задоволений. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Сімферополь № 10 від 06 грудня 2006 року. Зобов'язано  Державну податкову інспекцію в м. Сімферополь відновити позивачу суму бюджетного відшкодування у розмірі 6325,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в м. Сімферополь 17 травня 2007 року подала заяву про апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу Державна податкова інспекція в м. Сімферополь подала 31 травня 2007 року.

У судове засідання представник позивача не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник Державної податкової інспекції у місті Сімферополь підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній. Представник Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим також підтримав апеляційну скаргу Державної податкової інспекції, оскільки 26 липня 2007 року від нього надійшла  заява про приєднання до апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників відповідачів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 06 грудня 2006 року відповідач, а саме Державна податкова інспекція в місті Сімферополі, провела документальну невиїзну (камеральну)  перевірку достовірності заявлених позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість. В результаті перевірки був складений акт № 6415/15-2. У висновку акту перевірки вказано на невірний розрахунок суми бюджетного відшкодування, а саме безпідставне завищення суми бюджетного відшкодування на 6325 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, Державна податкова інспекція в місті Сімферополі  прийняла податкове повідомлення-рішення № 10. Вказаним повідомленням-рішенням позивачем було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 6325 грн.

Відповідно до пунктів 1.6 та 1.7 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість”  податкове зобов'язання це загальна сума податку, одержана (нарахована) платнику податку у звітному (податковому) періоді, визначена згідно з Законом, а податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена цим законом. Тоді, як бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податків з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Поняття податкового зобов’язання визначено підпунктом 1.6 та підпунктом 1.7 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість", податкове зобов’язання це загальна сума , одержана (нарахована) платнику податку у звітному (податковому) періоді , визначена згідно з Законом, а податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду , визначена цим законом. Бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податків з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом (п. 1.8).

Порядок обчислення та сплати податку визначений у статті 7 вказаного Закону. Підпункт  7.4.1. пункту  7.4 Закону України "Про податок на додану вартість" визначає, що податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з   підпунктом 7.7.1 пункту 7.7. статті  7 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми розрахованої згідно з підпунктом  7.7.1 цього пункту Закону, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди, а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту і  наступного податкового періоду.

Якщо   у   наступному   податковому   періоді   сума,   розрахована   згідно   з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а)          бюджетному   відшкодуванню  підлягає  частина  такого   від'ємного  значення,  яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б)          залишок від'ємного  значення  після бюджетного  відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (пп. 7.7.2 Закону).

Таким чином, згідно з Законом України "Про податок на додану вартість" сума бюджетного відшкодування формується як від'ємне значення різниці між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом за відповідний податковий період. У наступному податковому періоді ця сума підлягає бюджетному відшкодуванню платнику податку за умови сплати податку на додану вартість разом з ціною товару постачальникам товарів (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач суму податку на додану вартість у розмірі 6325 грн. сплатив постачальникам товарів (послуг) у попередніх податкових періодах, а саме у період часу з 30 серпня 2004 року по 16 червня 2005 року, що підтверджується платіжними дорученнями та фіскальними чеками.

Вказана сума податку на додану  вартість є відповідною тій сумі, що вказана у  Книзі обліку придбаних товарів (робіт, послуг) за 2004-2005 року та підтверджена відповідними податковими накладними.

Сума податку на додану вартість у розмірі 6325 грн., як частка від'ємного значення податку на додану вартість, яка не була відшкодована позивачу за період часу з серпня 2004 року по червень 2005 року, у повному обсязі знайшла відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість за відповідні податкові періоди.

Як встановлено підпунктом 7.7.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування , яка відображається у податкової декларації. Також, даним підпунктом встановлено, що  до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашення податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п’ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Дослідивши акт перевірки, колегія суддів встановила, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі  провела документальну невиїзну (камеральну) перевірку достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у Податковій декларації за З квартал 2006 року. При цьому відповідач перевіряв фактичну сплату податку на додану вартість позивачем постачальникам товарів (послуг) у зазначеному періоді часу, яка склала 2463 грн. Інші податкової періоди перевірені не були. Зроблені Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі у зазначеному акті перевірки висновки про завищення позивачем від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 6325 грн. ґрунтуються на даних інших податкових періодів.

Відповідно до підпункту  7.7.5 пункту 7.5 статті  7 Закону України "Про податок на додану вартість" протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган має провести документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування, проте, в матеріалах справи відсутні докази проведення відповідачем документальної перевірки.

Більш того, у матеріалах справи е узгоджена довідка Державної податкової інспекції у місті Сімферополі № 1897/9/19-1 від 16 лютого 2007 року, згідно якої встановлений залишок бюджетної заборгованості позивачу станом на 16 лютого 20007 року у сумі 6352 грн. (а.с.83).

Враховуючи вищенаведене, апеляційна інстанція прийшла до висновку що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 24, 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 травня 2007 року у справі № 2-22/720-2007А  залишити без зімн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.В. Дугаренко

Судді                                                                      К.В. Волков

О.Г. Градова