ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.07 р.                                                                               Справа № 2/198

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Східенерго” м. Донецьк

до відповідача: Відділу освіти районної державної адміністрації м. Мар’янка

про стягнення заборгованості в сумі 1118,74грн.

за участю

представників сторін:

від позивача:           Гапич Є.А. по дор.

від відповідача:       не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Східенерго” звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача відділу освіти районної державної адміністрації м. Мар’янка  про стягнення заборгованості в сумі 1118,74 грн. з яких 859,96грн. – сума основного боргу, 35,90грн. – 3% річних, 128,13грн. – індекс інфляції, 94,75грн. – проценти за користування чужими грошовими коштами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 061204-6к13 про постачання питної води від 06.12.2004р.

Відповідач  відзиву на позов не подав, у судове засідання не з’явився, незважаючи на належне повідомлення його шляхом надіслання йому рекомендованих листів за вказаною адресою із повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд, ВСТАНОВИВ:

06.12.2004р. між відділом освіти Мар’інської районної державної адміністрації (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Східенерго” в особі директора Структурної одиниці “Кураховська ТЕС” ТОВ “Східенерго” (постачальник) був укладений договір № 461204-6к13 на поставку питної води.

Згідно п. 1.1 договору Постачальник зобов’язується відпускати відповідно до ліцензії Донецької обласної державної адміністрації АА № 124903 від 19.07.2002р. питну воду Споживачу в відповідності з договором, а  Споживач прийняти питну воду, раціонально її використовувати та своєчасно здійснювати оплату відповідно до умов договору.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що поставка питної води здійснюється в період з 01.01.2005р. по 21.12.2005р.

Відповідно до п. 2.1.1., 2.1.2. договору Постачальник зобов’язується поставити із Структурної одиниці “Кураховська ТЕС” ТОВ “Східенерго” Споживачу питну воду в відповідності з ГОСТом 2874-82 в об’ємі 30060 м3 на рік.  Постачальник зобов’язується складати в відповідності з п. 2.3.1. проект акту про кількість спожитої питної води та в строк до 25 числа направляти його для оформлення та підписання Споживачу.

Споживач зобов’язаний здійснювати облік споживаної питної води за контрольно-вимірювальними приборами встановлених на вводах або водомірних вузлах Споживача власними силами та засобами та щомісячно до 23 числа письмово сповіщати Постачальника про показання приладів станом на 20 число щомісячно.  В строк до 29 числа кожного місяця передати Постачальнику підписаний та оформлений зі своєї сторони акт про кількість спожитої питної води, складений Постачальником (2.3.1, 2.3.8. договору).

Пунктом 3.2. договору встановлено, що ціна на відпускаєму Постачальником питну воду на момент підписання Договору складає 1,13 грн. за 1м3 з рахуванням ПДВ.

Згідно з п. 3.5. Споживач здійснює оплату вартості відпуску питної води в відповідний звітний період шляхом перерахування авансового платежу на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 5 числа поточного місяця в розмірі 100% вартості споживання питної води в відповідності з п. 2.1.1. договору. В разі перевищення суми авансового платежу за поточний місяць в порівняні з фактичним місячним споживанням питної води за даний період залишок суми авансового платежу зараховується в рахунок авансового платежу за наступний звітний період.

Відповідно до п. 3.4. договору Звітний період встановлюється – щомісячно з 21 числа поточного місяця по 20 число наступного місяця.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зі статті 526 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт надання послуг позивачем та його отримання відповідачем підтверджується актом № 11 до договору на поставку питної води № 061204-6к13 складений комісійно 10.12.2005р., про те, що в грудні було поставлено питної води в розмірі 761 м3, відпускна ціна 1,13грн./м3, в т.ч. ПДВ. Зазначений акт підписаний членами комісії та скріплений печатками сторін.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача сума заборгованості Відділу освіти районної державної адміністрації за відпущену питну воду в грудні 2005р. складає 859,96грн.

Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості в сумі 859,96грн.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, обумовлених Договором, відповідач всупереч статтям 509, 526 Цивільного кодексу України, статтям 174, 175, 193 Господарського кодексу України не виконав,  внаслідок чого за ним склалася заборгованість.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спір виник з вини відповідача у зв’язку із порушенням відповідачем вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, умов договору про постачання питної води.

Таким чином вимоги позивача, щодо стягнення суми боргу в розмірі 859,96грн. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних в сумі 35,90грн. та індексу інфляції в сумі 128,13грн. то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань в сумі 35,90грн. та індексу інфляції в сумі 128,13грн.  підлягають задоволенню.

Відносно вимог позивача, про стягнення з відповідача 94,75грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, то у задоволенні зазначених вимог слід відмовити на підставі викладеного.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно п. 3 ст. 198 Господарського кодексу України, відсотки за грошовими зобов’язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розміру та порядку, визначених законом або договором.

У контекстного аналізу статті 536 Цивільного кодексу України вбачається, що проценти у розумінні цієї статті є платою, яку отримує кредитор від боржника за користування своїми коштами. Також проценти можуть застосовуватись за іншими зобов'язаннями у разі прострочення платежу. Так, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Зазначений обов'язок випливає також і з частини 3 статті 692 Цивільного кодексу України.

Посилання, позивача на те, що в разі не зазначення розмір процентів в договорі, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ відповідно до ст. 1048 ЦК України судом до уваги не приймається, оскільки даний розмір процентів за користування чужими грошовими коштами застосовується за договорами позички, а між сторонами укладено договір на постачання питної води.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що договором між сторонами не передбачений розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, а також, що за прострочку виконання грошового зобов’язання позивачем нараховано на відповідача 3% річних, які задоволені судом, то вимоги, щодо стягнення 94,75грн. процентів за користування чужими грошовими коштами задоволенню не підлягають.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги, що позов позивачем обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи, підтверджений відповідними доказами, суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на оплату державного мита та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, ст. ст. 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, ст. ст. 82 – 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Східенерго” м. Донецьк до Відділу освіти районної державної адміністрації м. Мар’янка про стягнення заборгованості в сумі 1118,74грн. задовольнити частково.

Стягнути Відділу освіти районної державної адміністрації (85600, м. Мар’янка, вул. Заводская, 20, р/р 1120 в УДК в Донецькій області, МФО 834016) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Східенерго”(83048,                    м. Донецьк, бул. Шевченко, 11, п/р № 1845 в філії ГУ ПІБ в Донецькій області,  МФО 334635, ) суму заборгованості в розмірі 859,96грн., 35,90грн. – 3% річних, 128,13грн. – індексу інфляції,  витрати по сплаті державного мита в розмірі 93,36грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 108грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя