ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" травня 2007 р.                         м. Київ                            Справа № А3/175-07

11 год. 29 хв.

за позовом    Управління пенсійного фонду України у м. Ірпені

до                    Приватного підприємства „Агросервіс-ПВК”, м. Ірпень

про                  стягнення 170 грн.

Головуючий суддя  Коротун О.М.

секретар судового засідання  Малій Л.В.

Представники:

позивача       Фефілатьєва Ю.М. –представник за довіреністю № 2430/06 від 05.04.2007р.;

відповідача   не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені (далі –Позивач) до Приватного підприємства „Агросервіс-ПВК” (далі –відповідач) про стягнення 170 грн. –фінансових санкцій (штрафу).

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, не подав своєчасно розрахунок страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в результаті чого рішенням № 53 від 08.06.2004р. на відповідача накладено штраф.

Суд 24.04.2007р. за власною ініціативою зробив запит до державного реєстратора щодо фактичного місцезнаходження відповідача.

Через загальний відділ господарського суду Київської області від Ірпінської міської ради надійшов лист № 01-13/1943 від 04.05.2007р., в якому державний реєстратор підтвердив адресу відповідача вказану в позовній заяві.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.04.2007 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи на 17.05.2007р.

Відповідач у судове засідання 17.05.2007р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать; клопотань про відкладення розгляду не надійшло.

При цьому господарський суд Київської області відзначає, що судом було направлено учасникам судового процесу ухвалу від 03.05.2007р. та повістки від 03.05.2007р., про що, зокрема, свідчать відмітки канцелярії суду на зворотних сторонах оригіналів згаданих документів та реєстр вихідної кореспонденції.

Таким чином, суд повідомив відповідача належним чином про час і місце засідання суду, тому справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

В судовому засіданні 17.05.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених в позовній заяві.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, та заслухавши пояснення сторони, суд –

ВСТАНОВИВ:

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.03 р. № 1058-ІV (далі –Закон України № 1058-ІV) до страхових внесків віднесено кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно з законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно з абз. 6 ч. 6 ст. 20 Закону України № 1058-ІV перерахування страхових  внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів  на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Остаточний розрахунок за базовий звітний період (у даному випадку календарний місяць) здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із закінчення цього періоду відповідно до п. 5.1.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/866 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 5.1 зазначеної Інструкції кожен суб’єкт господарювання повинен своєчасно та в повному обсязі нараховувати, утримувати та сплачувати до Пенсійного фонду страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Приватне підприємство „Агросервіс-ПВК” відповідно до статей 14, 15 Закону України № 1058-ІV є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Ставка збору на обов’язкове пенсійне страхування згідно з п. 1 ст. 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” для платників збору, визначених п. 1 ст. 1 цього закону встановлена у розмірі 32% від об’єкта оподаткування, визначеного абзацом першим і другим п.1 ст.2 даного Закону. Сплата страхового збору є обов’язковою для всіх суб’єктів підприємницької діяльності, незалежно від форми власності.

Згідно з п. 17 ст. 14 Закону України „Про систему оподаткування” збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Згідно з п.п. 3, 4 ст. 18 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-VI (далі –Закон № 1058-VI) страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі –недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Рішенням № 53 від 08.06.2004р. за несплату страхових внесків до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 170 грн. (яке направлено відповідачу, згідно реєстру вихідної кореспонденції, копія якого наявна в матеріалах справи).

Відповідач не узгодив рішення з позивачем та не оскаржив його в судовому порядку, тобто ним визнана заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем було виставлено вимогу № Ю-374 від 06.08.2004р., в зв’язку з тривалою не сплатою боргу відповідачем, Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені звернулось з позовом до господарського суду Київської області.

Як зазначає позивач, ним на підставі абз. 1 ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-VI (далі –Закон № 1058-VI), було виставлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості за страховими внесками, яка отримана відповідачем.

Відповідно до абз. 8 ч. 3 ст. 106 Закону, у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом 10 робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідач не узгодив вимогу з позивачем та не оскаржив її в судовому порядку, тобто ним визнана заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин позовні вимоги позивача є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з підпунктом 3 ч. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог.

За таких обставин судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню в доход державного бюджету України з відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Київської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1.   Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Агросервіс-ПВК” (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Жовтнева, 2, код 30530599; р/р 1 в Ірпінській філії АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 321905) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 4, код 22200649; р/р 30 в Головному управлінні Ощадбанку по м. Києву та Київській області, МФО 322669) заборгованість в сумі 170 грн. (Сто сімдесят грн. 00 коп.).

3. Стягнути з Приватного підприємства „Агросервіс-ПВК” (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Жовтнева, 2, код 30530599; р/р 1 в Ірпінській філії АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 321905) в доход державного бюджету України 1,70 грн. (Одна грн. 70 коп.) судового збору.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя