ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.07

Справа №АС12/277-07.

Господарський
суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А.

При
секретарі судового засідання Осокіної А.М.

За
участю представників сторін:

Від
позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_1,  представник
ОСОБА_3

Від
відповідача - Курило Р.В. Яковлєв Ю.П.

Розглянувши
матеріали справи № АС 12/277-07

за
позовом -    Приватного підприємця ОСОБА_1,
м. Тростянець

до  Охтирської міжрайонної державної податкової
інспекції

про
визнання   недійсним рішення

Предмет спору:  Позивач - Приватний підприємець ОСОБА_1
просить суд визнати  недійсним рішення
Охтирської МДПІ НОМЕР_1 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій на суму 3 405 грн. Свої вимоги  позивач мотивує наступним:  предметом підприємницької діяльності позивача
є лише  роздрібна торгівля пивом,  торгівлю здійснюють  наймані працівники в одному  магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», де також здійснює
торгівлю дружина ОСОБА_2, як підприємець здійснює роздрібну торгівлю
продуктами  харчування;  при перевірці відповідач фактично здійснив
контрольну закупівлю не у позивача, а у іншого суб»єкта підприємницької
діяльності; рішення не містить  правової
підстави; бо позивач  вважає, що
відповідач в рішенні  послався не на
існуючу норму Закону; при проведенні перевірки була  перерахована каса належна іншому підприємцю.

Відповідач
вимоги не визнає, посилаючись на правомірність прийняття рішення.

В
судовому засіданні оголошувалися перерви з 21.05.2007 р. до 14.06.2007 р., та з
14.06.2007 р. до 12:00 годин 18.06.2007 року.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до направлень
НОМЕР_2, НОМЕР_3, виданих в.о. начальника Охтирської МДПІ, відповідачем  25 березня 2007 року
була
здійснена перевірка приватного підприємця ОСОБА_1 щодо контролю  за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового обігу суб»єктами підприємницької діяльності  в присутності продавця ОСОБА_4, яка перебуває
в трудових відносинах з позивачем.

За результатом перевірки
складений акт НОМЕР_4  та відповідно  акту прийняте рішення НОМЕР_1 про
застосування штрафної санкції на суму  3
405 грн., з зазначеним рішенням позивач не погоджується та оскаржує його.

Дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду
на наступне:

Перевіркою
було встановлено, що в порушення вимог п. п. 1,2,5,13 ст. З Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», при реалізації двох пляшок пива «Біле» 0,5 л., по ціні 2
грн. 70 коп., двох пляшок пива «Портер» 0,5 по ціні 2 грн. 70 коп., двох  пакетів кальмарів «Морських» по ціні 1,50
грн. та двох пакетиків бичків «Морських» по ціні 2,70 грн. на загальну суму 19
грн. 20 коп.:

-
не забезпечено проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання
послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені
у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних   розрахункових   документів,
що   підтверджують   виконання
розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із
застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

-
не видано особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахункового документа встановленої форми на повну
суму проведеної операції, відповідно до п.З ст.17 вказаного Закону за дане
порушення передбачена відповідальність у розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян;

-
не забезпечено відповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня у розмірі 613,00 грн., (як вбачається зі змісту акту перевірки на
момент перевірки остання розрахункова квитанція НОМЕР_5 виписувалась 21.03.2007
р., за 25.03.2007 р. жодна квитанція не виписувалась) - відповідно до ст.22
вказаного Закону за дане порушення передбачена відповідальність у п»ятикратному
розмірі виявленої невідповідності коштів - 613,00 х 5 = 3 065 гривень;

Таким
чином   загальна   сума штрафних санкцій   застосованих до підприємця   складає 3405,00 гривень.

Позивач
в обґрунтування своїх вимог про неправомірність застосування штрафних санкцій
посилається  на те, що в магазині дві
каси, які належать двом підприємцям.

Також
в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5, яка показала, що працює
бухгалтером у ОСОБА_2, якій належить магазин і в магазині дві каси, одна
належить ОСОБА_1, друга - ОСОБА_2, а при перевірці були перераховані дві каси.

Також
із пояснень продавця ОСОБА_4, які вона дала при перевірці, вбачається, що
продавець відпустила пиво, дала здачу і не встигла виписати чек, так як
працівник  податкової інспекції зайшов за
прилавок і заставив  перерахувати кошти з
двох лотків.

Але
як встановлено Тростянецьким райсудом відповідно до постанови від 24 квітня
2007 року,  25.03.2007 року продавець
ОСОБА_4 при перевірці дала здачу покупцю, а квитанцію з розрахункової книжки не
видала. Крім того, при перевірці розрахункової книжки було встановлено, що
взагалі день чи два в неї не вносилися ніякі записи, а також  багато записів, що протягом дня, крім  одного покупця, більше в магазині пиво нікому
не продавалося.  Крім того, продавцем не
було забезпечено  відповідність
готівкових коштів в касі магазину, зазначених в розрахункових квитанціях
протягом дня, чим порушено вимоги п.5.13 ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг». За зазначені порушення продавець ОСОБА_4 притягнута до
адміністративної  відповідальності.

В
судовому засіданні 14.06.2007 року за клопотанням позивача оглянуті книги
обліку доходів і витрат  підприємців  ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не спростовують встановлені
відповідачем при перевірці факти порушень. Копії виписок з книги залучені до
матеріалів справи.

Стосовно
посилань позивача на неправомірність застосування штрафної санкції за
невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків з причини
належності кас двом підприємцям, то суд вважає їх помилковими.

Так,
ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» чітко дає визначення місця
проведення розрахунків - як місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари
(надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо.

В
доповнення до цього пунктом 23 Порядку провадження торговельної діяльності та
правил  торговельного  обслуговування населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 установлено,
що касир  та інший працівник, з якими
споживач розраховується за товар, під час проведення розрахунку повинен чітко
назвати суму, що підлягає сплаті, суму, одержану від споживача, і покласти
гроші окремо на видному місці, оформити розрахунковий документ на повну суму
покупки, назвати споживачеві належну йому суму здачі та видати її разом з
розрахунковим документом.

Забороняється
зберігання на місці проведення
розхрахунків  (в касі, грошовому
ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб»єкту господарювання, а також
особистих речей касира чи інших працівників.

Таким
чином, як видно з акту НОМЕР_4, під час проведення  перевірки по дотриманню порядку проведення
розрахунків у готівковій та безготівковій формі ПП  ОСОБА_1 готівкові кошти за проведені
розрахункові операції були перераховані особисто продавцем ОСОБА_4 (яка
перебуває у трудових відносинах саме з ПП ОСОБА_1 безпосередньо на місці
проведення розрахунків.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186  Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.     В задоволенні позову - відмовити.

2.
Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

3. Відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова суду  першої інстанції, якщо інше не встановлено
цим  Кодексом, набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.