ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.06.07                                                                                           Справа  № 1/236-19/74(1/37-3/31)(1/526-3/248)

13.06.2007 року                                              Справа № 1/236-19/74 (1/37-3/31) (1/526-3/248) Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді  -  М.В.Юркевича

суддів                           -  М.І.Городечна

М.В.Краєвська

Розглянув апеляційну скаргу Львівської спеціалізованої монтажної пересувної механізованої колони № 7 м. Львів

на постанову господарського суду Львівської  області від 08.12.2006 року

в справі № 1/236-19/74 (1/37-3/31, 1/526-3/248)

за позовом Львівської спеціалізованої монтажної пересувної механізованої колони № 7 м.Львів

до відповідача Львівської обласної ради м. Львів

3-я особа-1: ДЛГП «Галсільліс»м. Сколе

3-я особа-2: Стрийське МБТІ м. Стрий

3-я особа-3: ПП «Дора»м. Львів

3-я особа-4: Товарна біржа «Наша» м. Львів

3-я особа-5: Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об’єднання по

агропромисловому будівництву «Львів облагропромбуд»м. Львів

Про визнання права власності

З участю представників :

Від позивача: Осипович В.М. –предст.

Від відповідача: Денис А.І. –нач. відділу .

Від 3-ої особи-1: Шингер В.О. –ю/т.

Від 3-ої особи-2: не з’явився

Від 3-ої особи-3: не з’явився

Від 3-ої особи-4: не з’явився

Від 3-ої особи-5: не з’явився

Права та обов’язки сторін передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Постановою господарського суду Львівської області від 08.12.2006 року у справі 1/236-19/74 (1/37-3/31, 1/526-3/248) Львівській спеціалізованій монтажній пересувній механізованій колоні № 7 м. Львів (надалі ЛСМПМК № 7) відмовлено в позові до Львівської обласної ради про визнання права власності на майновий комплекс Сколівської дільниці, до якого входять: адмінбудинок, гараж, насосна, огорожа за адресою м. Сколе, вул. К. Святослава, 4-в.

ЛСМПМК № 7 не погоджується з даною постановою суду, тому просить переглянути її в порядку апеляційного провадження, скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі з огляду на наступні обставини і підстави:

- Місцевий господарський суд при винесенні оскарженої постанови не взяв до уваги те, що позовна заява була подана позивачем в порядку Господарського процесуального кодексу України, а суд першої інстанції без належної мотивації відкрив ухвалою від 09.03.2006 року провадження в порядку Кодексу адміністративного судочинства України;

- Відкриваючи провадження в адміністративній справі місцевий господарський суд порушив норми процесуального права, а саме вимоги ст. ст. 1-5, 17, 107 КАС України, які стосуються повноважень адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції;

- Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об’єктивному дослідженні. Позивач звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання права власності на спірне майно, як на докази, посилався на правовстановлюючі документи, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про право власності позивача на спірний майновий комплекс. Проте, суд першої інстанції при винесенні оскарженої постанови не дослідив і не оцінив повно та об’єктивно подані позивачем докази.

Львівська обласна рада та ДЛГП «Галсільліс»доводи апеляційної скарги заперечують, вважають їх безпідставними та надуманими, з підстав та мотивів викладених у своїх відзивах на апеляційну скаргу. Оскаржену постанову місцевого господарського суду вони просять залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи те, що апеляційна скарга ЛСМПМК № 7 була подана до апеляційного господарського суду в порядку КАС України і в тому ж порядку було прийнято оскаржений судовий акт, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.02.2007 року апеляційне провадження по даній справі  відкрито на підставі п.п. 6, 7 Р.VІІ Прикінцевих та перехідних положень, ч. 2 ст. 102, ст. 186, ч. 2 ст. 189, ст. 190 КАС України.

Розглянувши в першому судовому засіданні доводи апеляційної скарги ЛСМПМК № 7 стосовно порушень судом першої інстанції норм процесуального права, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що даний спір належало розглядати за правилами передбаченими ГПК України, як цього вимагав у своїх позовній заяві позивач по справі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 року розгляд апеляційної скарги відкладався на 13.06.2007 року колегією суддів у складі : Юркевич М.В., Городечна М.І. та Кузь В.Л. з підстав та мотивів викладених в ухвалі суду.  В зв’язку із зміною складу судової колегії, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2007 року, суддю Кузя В.Л. замінено суддею Краєвською М.В.

В ході перегляду оскарженої постанови за наявними матеріалами та доказами у справі Львівським апеляційним господарським судом  з’ясовано:

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року № 311 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.1992 року № 57, 12.05.1993 року ХІІ сесією першого демократичного скликання Львівської обласної ради народних депутатів було прийнято ухвалу № 288 «Про передачу майна комунальної власності». Пунктом 2 даної ухвали затверджено перелік майнових комплексів підприємств, установ та організацій, що відносяться до комунальної власності  Львівської обласної ради. В додатку № 3 до ухвали обласної ради наведено перелік міжгосподарських об’єктів Львівської обласної ради, зокрема в розділі «Сколівський район»за порядковим номером 2 значиться «Госпрозрахункова будівельна дільниця (ВО «Львівоблагропромбуд») м. Сколе, вул. Калініна, 4 (сьогодні Кн. Святослава) (т. 1 а.с. 20-22).

На підставі прийнятої Львівською обласною радою ухвали № 288 від 12.05.1993 року Стрийським МБТІ Львівської області здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Сколе, вул. Калініна, 4 за Львівською обласною радою, а користувачем зазначено –Сколівську госпрозрахункову будівельну дільницю «Львівоблагробуд»(т. 1 а.с. 19).

Як вбачається із наявних матеріалів справи, Сколівська госпрозрахункова будівельна дільниця «Львівоблагробуд»була створена на підставі наказу № 64-к від 15.05.1991 року об’єднання «Львівоблагробуд»шляхом реформування Сколівського об’єднання «Райагробуд». Рішенням Сколівської районної ради народних депутатів від 06.02.1993 року за № 44 зареєстровано статут Сколівської госпрозрахункової будівельної дільниці «Львівоблагропромбуд».

Постановою правління Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об’єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд»№ 37 від 26.05.1997 року, в зв’язку з незадовільними фінансовими результатами роботи Сколівської госпрозрахункової будівельної дільниці «Львівоблагропромбуд»прийнято рішення про її ліквідацію та передачу усіх активів та пасивів на баланс   ЛСМПМК № 7 –позивачу по справі (т. 1 а.с. 23-24).

Передача майна на баланс позивача була здійснена 22.07.1997 року, про що складено відповідний акт з додатками, який затверджено головою правління об’єднання «Львівоблагропромбуд»та підписано комісією за участю представників Сколівської  ГРБД та  ЛСМПМК № 7. Згідно додатку № 1 до акту передачі від 22.07.1997 року з балансу Сколівської ГРБД на баланс позивача передано, зокрема: адміністративний будинок (залишковою балансовою вартістю 39 023,77 грн.), гараж (залишковою балансовою вартістю 14 285,97 грн.), насосна (повністю амортизована), огорожа (повністю амортизована) та інше майно, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Сколе, вул. Калініна, 4 (т. 1 а.с. 25-31).

Постановою Львівського господарського суду від 06.03.2003 року по справі № 7/119-38/197 ЛСМПМК № 7 визнано банкрутом. Як вбачається із матеріалами даної справи, в процесі формування ліквідаційної маси і відчуження активів між ліквідатором ЛСМПМК № 7  та Товарною біржею «Наша»- третьою особою-4 20.05.2004 року був укладений договір № 18 про реалізацію майна позивача. Згідно даного договору на біржові торги по продажу майна заявлено об’єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Сколе, вул. Кн. Святослава, 4 «в», отримані банкрутом згідно акту передачі від 22.07.1997 року, в зв’язку з ліквідацією Сколівської ГРБД (т. 4 а.с. 64-65).

За результатами проведення прилюдних торгів на підставі укладених біржових контрактів № Н-039-4 та № Н-040-4 від 20.10.2004 року, а також згідно акта приймання-передачі спірне майно позивачем було передано ПП «Дора».

Право власності позивача на виставлене для продажу нерухомого майна  позивач підтверджував Витягом  про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 12.05.2004 року за № 3549010 (т. 4 а.с. 55-56, 59-60). Реєстрація права власності за позивачем здійснено Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації на підставі рішення господарського суду Львівської області від 02.03.2004 року по даній справі, яке в подальшому було скасовано вищестоящими судовими інстанціями.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу основних засобів № 1 від 01.03.2001 року, згідно акта приймання-передачі основних засобів від 03.03.2001 року і рахунку від 03.09.2001 року Сколівський міжгосподарський лісгосп Львівської корпорації «Агропромліс»продав частину спірного майна, зокрема адміністративний корпус, що знаходиться за адресою: М. Сколе, вул. Кн. Святослава, 4 «в»Сколівському ДЛГП ЛГП  «Галсільліс»(т. 3 а.с. 149-152).

Сколівський міжгосподарський лісгосп Львівської корпорації «Агропромліс»отримав частину спірного майна, переданого на баланс позивача, в зв’язку з ліквідацією Сколівської ГРБД за наслідками угоди № 82 від 05.10.1999 року про купівлю-продаж частки виробничо-технічної бази з адмінприміщеннями у м. Сколе по вул. Кн. Святослава,4. Передача майна здійснена 26.07.2000 році, що підтверджується актом передачі основних засобів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, на сьогоднішній день частина майна адмінприміщення у м. Сколе по вул. Кн. Святослава,4 перебуває у власності Львівської обласної ради і передана станом на 01.10.2001 року на баланс ДП ЛГП «Галсільліс».

Позивач звернувшись в суд першої інстанції з позовними вимогами до Львівської обласної ради, просить визнати за ним право власності на спірне майно, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Сколе, вул. Кн. Святослава, 4, яке було передано позивачу тільки на баланс в процесі ліквідації Сколівської госпрозрахункової будівельної дільниці.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржену постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення. При цьому, судова колегія виходить із наступного:

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як підтверджується наявними матеріалами даної справи та встановлено місцевим господарським судом, Сколівська госпрозрахункова будівельна дільниця «Львівоблагробуд», яка в процесі ліквідації передала на баланс   ЛСМПМК № 7 (позивачу по справі) спірне нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Сколе, вул. Кн. Святослава, 4 ніколи не була власником даного майна, так як усі її основні та оборотні кошти, а також нерухоме майно належали дільниці на праві повного господарського відання.

Згідно ст. 133 ГК України основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Відповідно ст. 136 цього ж кодексу право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. В силу ст. 319 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про власність»тільки власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на момент відчуження позивачем спірного майна, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

Враховуючи те, що Сколівська госпрозрахункова будівельна дільниця «Львівоблагробуд»не будучи власником нерухомого майна, а лише користувалась і володіла ним на праві господарського віддання, в процесі ліквідації передала спірне майно позивачу, то відповідно і позивач володів нерухомим майном на праві господарського відання.

Як підтверджується матеріалами справи, спірне майно згідно ухвали Львівської обласної ради № 288 від 12.05.1993 року є комунальною власністю, зареєстроване Стрийським МБТІ  за Львівської обласною радою. Дана ухвала Львівської обласної ради на сьогоднішній день є чинною та не оскаржена жодною із сторін по справі.

Крім того,  позивачем як суду першої інстанції, так і апеляційному господарському суду жодних правовстановлюючих документів в підтвердження своєї позиції не надано. Сам факт передачі спірного майна на баланс позивача не дає жодних правових підстав суду визнавати за ним право власності на нерухоме майно.

Так, згідно ст. 48 Закону України «Про власність»Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Проте, незрозумілою є позиція позивача щодо визначення способу захисту права власності. Зокрема, позивач самостійно не будучи власником спірного майна 20.10.2004 року укладав біржові контракти № Н-039-4 та № Н-040-4 на продаж нерухомого майна з прилюдних торгів, вимагаючи після цього визнання право власності на це ж майно за собою.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вище наведене, апелянт при наданих йому апеляційним господарським судом можливостях підставності скасування оскарженої постанови місцевого господарського суду не довів.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені апеляційної скарги Львівської спеціалізованої монтажної пересувної механізованої колони № 7 м. Львів  відмовити.

2. Постанову  господарського суду Львівської  області від 08.12.2006 року по справі № 1/236-19/74 (1/37-3/31, 1/526-3/248) залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи  № 1/236-19/74 (1/37-3/31, 1/526-3/248) повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                                                     М.В.Юркевич

Суддя                                                                             М.І.Городечна

Суддя                                                                              М.В.Краєвська