ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" травня 2007 р.
Справа № 3/104-07

за позовом  Заступника прокурора Києво-Святошинського
району в інтересах держави в особі Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ
ступенів № 2, м. Вишневе та Києво-Святошинської районної державної
адміністрації, м. Київ

до      Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м. Вишневе

третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача: Відділ освіти Києво-Святошинської
районної державної адміністрації, м. Київ

про          усунення
перешкод у користуванні майном.

Суддя
Коротун О.М.

Представники:

від прокуратури:  Бербен Т.В., посвідчення № 100 від
15.07.03 р.;

від позивача 1:  Пашинська Т.А. -директор школи, наказ № 496-к
від 18.10.02 р.;

від позивача 2: Ломінський
Є.Л. -представник за довіреністю № 07-32-2 від 09.01.07 р.;

від відповідача:  ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1;

ОСОБА_2
-представник за довіреністю б/н від 28.04.07 р.

від третьої особи: Неруш М.В.
-начальник відділу;

Руденко Г.М.
-представник за довіреністю № 368 від 24.04.07 р.

У судовому засіданні 15.05.07 р.
було на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 16.05.07 р., тому
рішення ухвалено 16.05.07 р.

Згідно з ч. 2 ст. 85 ГПК України за
згодою представників сторін суд оголосив лише вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Прокурор звернувся до
господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі
Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 та Києво-Святошинської
районної державної адміністрації до відповідача про усунення перешкод у
користуванні майном.

Позов обґрунтовано тим, що строк
дії договору оренди, укладеного між позивачем 1 та відповідачем закінчився, а
відповідач відмовляється звільняти орендоване ним приміщення та продовжує
здійснювати господарську діяльність.

Прокурор вказав, що відповідачем
порушуються вимоги Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання
загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного
процесу, а також вимоги санітарно-епідеміологічних норм та протипожежної
безпеки.

На думку прокурора, використання
відповідачем орендованих приміщень школи позбавляє можливості використовувати
їх у навчальних цілях та порушує права дітей на безпечні та нешкідливі умови
навчання і виховання.

Позивач 1 по справі позов
підтримав, вказавши у поясненнях по суті справи від 15.05.07 р., що відповідач
неодноразово був повідомлений про те, що договір оренди не буде продовжено у
зв'язку з видом господарської діяльності організації, яка не сумісна з роботою
загальноосвітньої школи. Проте, відповідач, порушуючи право позивача 1 по
справі, у 2005 та 2006 роках та у І кварталі 2007 року без законних на те
підстав користувався майном Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 2.

Позивач 2 позов підтримав та
зазначив, що згідно рішення одинадцятої сесії двадцять першого скликання
Києво-Святошинської районної ради народних депутатів від 15 жовтня 1992 року
„Про перелік об'єктів комунальної власності районної ради народних депутатів”
приміщення Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 було передано
в управління районній державній адміністрації.

Відповідач позов заперечив з
підстав того, що прокурором позовна заява подана в інтересах позивача 1 по
справі, а не в інтересах держави.

Також відповідач зазначив, що ним
було погоджено договір оренди на 2005 рік, а на проекти договору оренди майна в
майбутньому він відповідей не отримав. Таким чином, на думку відповідача, в
позові слід відмовити.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 02.04.07 року було порушено провадження по справі,
розгляд справи призначено на 26.04.07 р.

Ухвалою від 26.04.07 року було
відкладено розгляд справи до 15.05.07 р., а в судовому засіданні 15.05.07 р.
було оголошено про перерву до 16.05.07 р. на підставі ст. 77 ГПК України.

Ухвалою від 16.05.07 р. було
залучено третьою особою по справі без самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Відділ освіти Києво-Святошинської районної державної
адміністрації. Третя особа в письмових поясненнях позов підтримала та
зазначила, що відповідач був завчасно попереджений про неможливість продовження
договору оренди від 01.01.2004 р., а надання в оренду приміщень навчальних
закладів установам, організаціям, іншим юридичним чи фізичним особам для
використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши оригінали документів, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.04 р. між позивачем 1 та
відповідачем було укладено договір
оренди державного майна, згідно з п. 1 якого позивач 1 передав, а
відповідач прийняв в строкове платне володіння та користування підвальне
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке знаходиться в Вишнівській загальноосвітній
школі № 2, загальна площа - 142 кв. м.

Умови вказаного договору було
погоджено з третьою особою по справі, але не були погоджені з позивачем 2 по
справі.

Так, погодження було надано третьою
особою, яка, відповідно до Положення про Відділ (копія якого наявна в
матеріалах справи), є самостійною окремою юридичною особою, має самостійний
баланс, рахунки в установах банків, печатку.

Згідно Акту передачі підвального
приміщення в оренду від 01 січня 2004 р., вищезазначене майно було передано
позивачем 1 відповідачу по справі.

Підпункт 9.1. договору передбачав,
що строк дії договору з 01.01.2004 р. по 01.01.2005 р.

Згідно з п. 9.4. цього ж договору,
у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього
договору після закінчення строку його дії протягом одного місяця він вважається
продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим
договором.

Відповідно до п. 9.6. договору дія
цього договору повинна була бути припинена внаслідок, зокрема, закінчення
строку, на який його було укладено.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 1 надсилав листи про припинення дії вищевказаного договору відповідачу,
зокрема, від 08.12.2004 р. НОМЕР_2, який відповідач отримав 09.12.2004 р.
згідно повідомлення про вручення; від 23.02.2005 р. НОМЕР_3, отриманий
відповідачем згідно повідомлення про вручення 25.02.2005 р.

Відповідно до ст.2 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” (далі - Закон) орендою є засноване
на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для
здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.763 Цивільного
Кодексу України (далі -ЦК України) договір найму укладається на строк,
встановлений договором.

У відповідності до ч.6 ст. 283
Господарського Кодексу України (далі -ГК України) до відносин оренди
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч.4 ст.284 ГК України строк
договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного
місяця після закінчення дії договору він вважається продовженим на такий самий
строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону термін
договору оренди визначається за погодженням сторін. Ч.2 цієї ж статті Закону
передбачає, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії
договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 ГК
України договір оренди припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який
його було укладено.

Частиною 2 статті 26 Закону
встановлює, що договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку,
на який його було укладено.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що цей договір не було продовжено, внаслідок чого він припинив свою
дію після 01.01.05 р.

Відповідач вчиняв дії для
продовження оренди вищезгаданого приміщення, продовжував користуватися
вищевказаним майном. Тоді як ст.764 ЦК України передбачено, що договір
вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (якщо
наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму)
лише за відсутності заперечень наймодавця.

Посилання відповідача на те, що
було погоджено договір оренди на 2005 рік не приймаються судом, як підстави для
відмову в позові на день ухвалення рішення.

Оскільки, по-перше, вказаний
договір було підписано лише відповідачем та погоджено з третьою особою, тобто
він не є укладеним.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною. Момент укладення договору встановлено в
ст.640 ЦК України, згідно якої договір є укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

На підставі ч.7 ст.179 ГК України
господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

В силу ч. 1 ст.12 Закону договір
оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних
умов і підписання сторонами тексту договору.

По-друге, в проекті вищевказаного
договору (п. 9.1.) вказано, що цей договір мав діяти лише по 01.01.2006 р., а
згідно п. 9.4. цього ж проекту, він міг вважатися продовженим лише у разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після
закінчення строку його дії протягом одного місяця.

Стаття 287 ГК України передбачає
перелік осіб, які є орендодавцями щодо державного та комунального майна.
Аналогічний перелік встановлений в ст.5 Закону.

Відповідачем не надано суду, а
судом за результатом розгляду справи не було встановлено обставин, які б
свідчили про наявність на момент ухвалення рішення по справі у Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 правових підстав (зокрема, укладеного
договору оренди з належним орендодавцем на момент розгляду справи) користування
вищезгаданим майном на правах оренди або на іншому правовому титулі.

Посилання відповідача на те, що він
надсилав для узгодження та підписання проект договору оренди на 2006 рік та не
отримав відповіді не може бути прийнято судом як підстава для відмови у позові,
оскільки як позивач 1 по справі (про що встановлено в рішенні), так і третя
особа повідомила листом від 28 листопада 2005 р. за НОМЕР_4 відповідача про
закінчення терміну дії договору оренди та просила припинити роботу відповідача
та передати орендоване приміщення орендодавцю. Відповідач отримав цей лист, про
що свідчить напис про отримання та особистий підпис відповідача. Крім того, на
вимогу відповідача останньому третьою особою було видано довідку від 10.02.2006
року за НОМЕР_5, зокрема, про припинення дії орендних відносин.

Матеріали справи також містять Акт
перевірки санітарного законодавства від 22 листопада 2006 р. та припис НОМЕР_6
від 24.11.2006 р., які свідчать про порушення відповідачем у орендованому
приміщенні санітарних вимог.

Правові наслідки припинення
договору оренди встановлені в ст.27 Закону, згідно ч.1 якої у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на
умовах, зазначених у договорі оренди.

Посилання відповідача на те, що
позов подано прокурором не в інтересах держави також не приймаються судом з
наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 361
Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від
імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом; прокурор
самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення
і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку,
передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до п. 2 ст. 121
Конституції України, на прокуратуру покладається представництво інтересів
громадян або держави в суді у випадках, передбачених законом.

Статтею 2 ГПК України передбачено
право прокурора звертатись до господарського суду в інтересах держави; у
позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів
держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган,
уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
правовідносинах.

Згідно рішення одинадцятої сесії
двадцять першого скликання Києво-Святошинської районної ради народних депутатів
від 15 жовтня 1992 року „Про перелік об'єктів комунальної власності районної
ради народних депутатів”, майно, зокрема, приміщення Вишнівської загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів № 2 було передано в управління районній державній
адміністрації.

В силу ст.32 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна” контроль за використанням майна,
переданого в оренду, покладається на органи, які відповідно до цього Закону
здійснюють державну політику у сфері оренди.

Позивач 2 звернувся до позивача 1 з
листом НОМЕР_7 від 04.03.2004 року про необхідність розірвання договірних
відносин з орендарями, які орендують приміщення і використовують їх не за цільовим
призначенням та договорів оренди, які укладені з порушенням діючого
законодавства. Позивач 2 жодного договору стосовно оренди спірного майна з
відповідачем станом на день ухвалення рішення по даній справі не укладав та не
погоджував.

Тому доводи відповідача в цій
частині судом відхиляються, як необгрунтовані.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.
18 Закону України “Про освіту” навчальні заклади, засновані на
загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного
навчального закладу.

Судом приймаються, як обґрунтовані,
доводи прокуратури щодо того, що Вишнівська загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів № 2 є закладом освіти, який забезпечує гарантоване державою право
громадян на отримання освіти, а використання відповідачем приміщень школи позбавляє
можливості використовувати їх у навчальних цілях, порушує права дітей, які є
учасниками навчально-виховного процесу, на безпечні та нешкідливі умови
навчання і виховання; а також щодо того, що прокурором подано позов у
відповідності до ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру”.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до приписів ч.1
ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

В позовній заяві прокурором
зазначено про необхідність негайного повернення майна в силу вищенаведеної
норми матеріального права, а відповідач під час розгляду справи не порушував
клопотань про відстрочку, надання будь-яких строків для повернення майна, та з
врахуванням конкретних обставин справи (неодноразові звернення до відповідача з
вимогами повернути спірне приміщення), суд дійшов висновку про необхідність
зобов'язання відповідача звільнити приміщення негайно після набрання рішенням
законної сили. В разі подання відповідних заяв, вони можуть бути розглянуті
судом у загальному порядку на підставі ст.121 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 82 - 85 ГПК
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов'язати Фізичну особу -підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; індивідуальний код НОМЕР_8) негайно після набрання рішенням
законної сили звільнити приміщення за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Остапа Вишні, 2, загальною площею
142 кв. м.

3.          Стягнути з Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; індивідуальний код НОМЕР_8) в доход державного бюджету
України 85,00 грн. (Вісімдесят п'ять грн. 00 коп.) державного мита та 118,00
грн. (Сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 ГПК України.

18.05.07 р.

Суддя