ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.
Справа № 26/95-07-1884

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Савицький Я.Ф.,

суддів Гладишева Т.Я., Лавренюк О.Т.

при секретарі судового засідання  Іоффе С.Б.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 24.07.2007р.

від позивача: Петков І.І., посвідчення №295106 від 01.09.1999р., директор;

від відповідачів: Кіташевський Д.А., довіреність №429 від 13.11.2006р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

приватного малого підприємства „ПІК”

на рішення господарського суду Одеської області

від 13.06.2007р.

у справі № 26/95-07-1884

за позовом Приватного малого підприємства „ПІК”

до Одеської залізниці

про стягнення 23221,53 грн.

(зазначено згідно з рішенням)

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Присутнім в судовому засіданні представникам сторін роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки. Усних клопотань, в тому числі відводу суддям колегії не заявлено.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.06.2007р. по справі №26/95-07-1884 провадження в частині стягнення з відповідача на користь позивача вартості поставленої продукції в сумі 20000 грн. припинено в зв’язку з погашенням боргу Одеською залізницею.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.06.2007р. по справі №26/95-07-1884 (суддя Никифорчук М.І) частково задоволено позов приватного малого підприємства „ПІК” до Одеської залізниці про стягнення 23221грн. 53коп.: стягнуто з відповідача пеню в розмірі 311грн. 76 коп., індекс інфляції 299грн. 73 коп., державне мито 6 грн. 11 коп., витрати на ІТЗ судового процесу –118грн., у задоволенні позовних вимог щодо стягнення вартості юридичних послуг в розмірі 2500грн. відмовлено з посиланням на те, що надані позивачеві юридичні послуги не є збитками в розумінні приписів ст. 623 ЦК України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення вартості юридичних послуг в розмірі 2500 грн., ПМП „ПІК” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області в цій частині скасувати та задовольнити його вимоги про стягнення збитків в вигляді вартості юридичних послуг, мотивуючи це тим, що з вини відповідача, який не належно виконував умови договору, ПМП „ПІК” змушено було звернутися за юридичною допомогою для підготовки позовних матеріалів для звернення до суду, за яку ним ПП Сендик Г.І. було сплачено 2500 грн..

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ПМП „ПІК”, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без змін, а рішення господарського суду –без змін з огляду на таке.

23.02.2006р. між приватним малим підприємством „ПІК” (довіритель) та Сендик Г.І., яка є приватним підприємцем та надає юридичні послуги, (повірений) був укладений договір доручення, згідно з п.1 якого повірений зобов’язується здійснити за рахунок довірителя підготовку документів для підготовки господарського позову до Одеської залізниці по справі про стягнення заборгованості за поставку продукції.

За виконану роботу ПП Сендик Г.І. було отримано від директора ПМП „ПІК” 2500 грн., що підтверджується розпискою першої (а.с.25) та видатковим касовим ордером (а.с.57).

Таким чином, факт надання юридичної допомоги позивачу та її оплата встановлена в судовому засіданні, та не заперечується відповідачем.

В зв’язку з зазначеним вище, на думку позивача, ним понесені збитки за надання юридичних послуг в розмірі 2500 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

В той же час, слід зазначити, що ст. 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплата послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

В контексті цієї норми, судові витрати за участю адвоката при розгляді справи підлягають сплаті  лише в такому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Крім того, відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень наданих їм законом та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України „Про адвокатуру”. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом наводиться в ст. 2 Закону України „Про адвокатуру”, яка зазначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв  присягу адвоката України.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України відшкодуванню за рахунок підприємства у справі підлягають тільки витрати на сплату послуг адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи №26/95-07-1884, ПП Сендик Г.І. з яким ПМП „ПІК” уклало договір на юридичне обслуговування, адвокатом не являється, а є суб’єктом підприємницької діяльності, тобто має зовсім іншій правовий статус ніж адвокат.

Одночасно, як вже зазначалося, процесуальні норми передбачають відшкодування за рахунок Підприємства витрат тільки на послуги адвоката. Відшкодування витрат ПМП „ПІК” за рахунок Підприємства на сплату послуг суб’єкта підприємницької діяльності Господарського процесуального кодексу України не передбачає.

За таких обставин, Одеський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2007р. відповідає вимогам чинного законодавства та його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2007р. по справі №26/95-07-1884 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                                                        Я.Ф. Савицький

Суддя:                                                                                             Т.Я. Гладишева

Суддя:                                                                                                            О.Т. Лавренюк