ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" лютого 2007 р.                                                            Справа № 29/241-06 (н.р. 45/325-05)

вх. № 6628/5-29 (н.р. 8349/5-45)

Судова колегія господарського суду у складі:

головуючий суддя  Швед Е.Ю.

суддя  Светлічний Ю.В.

суддя  Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Сергієнко О. Є.

за участю представників сторін:

позивача - Кравцової С.В., директор

відповідача - Воронова Ю.В., дов. № 22425 від 28.12.06 р.

3-ї особи - Бубенко С.О., дов. № 07 від 02.01.07 р. розглянувши справу за позовом

ТОВ "Лаванда +" , м.Харків

до  Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, м. Харків; 3-я особа - АТ "Азалія

про спонукання до пролонгації договору аренди та визнання його діючим

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Лаванда+", в липні 2005 року звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ідповідача - Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, третя особа - АТ "Азалія" про спонукання до пролонгації договору оренди та визнання його діючим. В подальшому позовні вимоги були уточнені і позивач просив визнати укладеною додаткову угоду про продовження строку дії договору оренди № 640 від 23.09.1999 року до 23.09.2007 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2006 року, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2006 року та рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2005 року по справі 45/325-05 було скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Під час нового розгляду господарський суд Харківської області ухвалою від 20.07.2005 року у справі № 29/241-06 (н.р. 45/325-05) провадження у справі було зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги позивача на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.06.2006 року по справі № 40/351-05.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.09.2006 року по справі № 29/241-05 ухвалу господарського суду Харківської області від 20.07.2005 року про зупинення провадження у справі залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеними вище ухвалою та постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2006 року були скасовані Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 07.09.2006 року та ухвала господарського суду Харківського області від 20.07.2006 року по справі № 29/241-06, а справу передано на новий розгляд до осподарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2006 року було поновлено провадження по справі № 29/241-06.

Під час розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд спонукати відповідача пролонгувати договір оренди № 640 від 23.09.1999 року до 23.09.2007 року та визнати його діючим з моменту його укладення по 23.09.2007 року.

Відповідач та третя особа в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечують в повному обсязі.

Перед початком розгляду, 19.02.2007 року представник третьої особи – АТ «Азалія», звернувся до судової колегії з клопотанням від 19.02.2007 року за яким просив залучити до матеріалів справи документи (рішення Господарського суду Харківської області по справі № 45/286-06 (н.р. 29/242-06), яке набрало законної сили та впливає на прийняття судового рішення по даній справі), а також на його думку мають істотне значення до розгляду справи № 29/241-06.

Вислухавши пояснення представників сторін (Позивач – заперечував проти задоволення клопотання, представник Відповідача – підтримав клопотання Третьої особи), вислухавши  пояснення представника Третьої особи (АТ «Азалія») щодо залучення до матеріалів справи вказаних у клопотанні копій документів, колегія суддів дійшла висновку про його задоволення.

Заслухавши пояснення представників позивача, які підтримали позовну заяву та просили її задовольнити, представника відповідача, котрий заперечував проти цього, дослідивши докази по справі та давши їм оцінку, суд встановив наступне.

01.03.1991 року між Управлінням житлового господарства Харківського міськвиконкому та орендним підприємством магазин „Орльонок” був укладений договір оренди № 1947, відповідно до умов якого останній отримав в оренду нежитлові приміщення магазину „Орльонок”, що розташовані за адресою: м. Харків проспект 50-річчя ВЛКСМ,  57/106, загальною площею 1728, 4 кв. м. (далі – об’єкт оренди). Термін дії договору оренди, відповідно до пункту 4 договору, встановлений до 01.03.1996 року. Об’єкт оренди переданий орендареві на підставі акту приймання – передачі від 01.03.1991 року.

На підставі розпорядження директора Фонду міського майна від 22.03.1993 року № 265 та розпорядження Харківського міськвиконкому від 30.06.1993 року № 4093 орендне підприємство магазин „Орльонок” перереєстроване  в акціонерне товариство „Азалія” та є його правонаступником, про що вказано в статуті останнього.

Відповідно до Розпорядження Фонду міського майна Харківської міської ради від 19.11.1993 року № 1268 приміщення першого поверху в будинку по проспекту 50-річчя ВЛКСМ, 57/106, площею 1728, 4 кв. м. передано в оренду АТ „Азалія”.

На виконання вказаного Розпорядження 19.11.1993 року між Фондом міського майна Харківської міської ради, правонаступником якого  є відповідач та АТ „Азалія” був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 244, відповідно до умов якого об’єкт оренди переданий в тимчасове, платне користування орендареві (третя особа  по справі). Відповідно до п. 1.3. договору термін оренди становить 25 років. Додатковою угодою від 25.09.1997 року до договору оренди № 244 від 19.11.1993 року площа оренди уточнена та складає 1547 кв. м.

Із матеріалів справи вбачається, що 20.04.1999 року АТ „Азалія” направило до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради лист за номером 26, в якому просило виключити із договору оренди № 244 від 19.11.1993 року частину приміщення площею 98 кв. м. на користь ТОВ „Лаванда +” (аркуш справи 24).

Пунктом 6.4. договору оренди № 244 від 19.11.1993 року передбачено, що зміни та доповнення до договору оренди мають юридичну силу, якщо вони підписані уповноваженими на то особами. Додаткова угода до договору оренди № 244 від 19.11.1993 року  щодо зменшення площі оренди на 98 кв. м., не укладалася. Акти приймання-передачі площі 98 кв. м. від АТ „Азалія” до Управління комунального майна та приватизації не підписувалися. Тобто, після відмови АТ „Азалія” від частини об’єкту оренди площею 98 кв. м., зміни до договору оренди не вносилися.

Незважаючи на те, що додаткова угода до договору оренди № 244 від 19.11.1993 року щодо зменшення площі не була укладена, акт приймання – передачі 98 кв. м. не підписувався,  Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради 23.09.1999 року укладає договір оренди № 640, відповідно до умов якого передає ТОВ фірма „Лаванда+” (позивач по справі) в оренду нежитлове приміщення площею 88 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект 50 річчя ВЛКСМ, 57/106, Літ- А-10. Термін дії договору встановлений до 23.09.2000 року. Приміщення площею 88, 0 кв. м. передані ТОВ фірма „Лаванда+” на підстав акту приймання-передачі від 23.09.1999 року. Приміщення площею 88, 0 кв. м. фактично знаходилося у користуванні і володінні ТОВ фірма „Лаванда+”. АТ „Азалія”, в період дії договору оренди № 640 від 23.09.1999 року, не зверталося до суду для вирішення спірних питань та про повернення вилученої частини об’єкту оренди. В зв’язку з чим, одна і таж частина приміщення  площею 88 кв. м. була одночасно об’єктом оренди по двом договорам, а саме: договір оренди  № 244 від 19.11.1993 року, який укладений з АТ „Азалія”; договір оренди № 640 від 23.09.1999 року, який укладений з ТОВ фірма „Лаванад+”.

Матеріали справи також свідчать, що 01.12.1999 року Управління комунального майна та приватизації направило АТ „Азалія” проект додаткової угоди до договору оренди № 244 від 19.11.1993 року, якою передбачалося зменшення площі оренди. АТ „Азалія” своїм листом від 23.12.1999 року № 284 відмовилося від підписання додаткової угоди та наполягало на залишенні договору оренди в діючій редакції. В зв’язку з чим, Управління комунального майна та приватизації звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просило спонукати АТ „Азалія” підписати додаткову угоду. Ухвалою від 26.04.2000 року по справі 1448/91 позов залишено без розгляду з посиланням на те, що сторони не надали суду витребуваних документів, які необхідні для вирішення спору, зокрема актів приймання - передачі об’єкту оренди по договору № 244 від 19.11.1993 року. Обставини, що стали підставою для залишення позову без розгляду, сторонами не усунуті, спір по суті не був вирішений, додаткова угода не укладена.

Зважаючи на те, що протягом 30 днів після закінчення терміну дії договору оренди № 640 від 23.1999 року (23.09.2000 року) заяв сторін про припинення дії договору оренди не надійшло, договір був продовжений на той самий термін, тобто на 1 рік до 23. 09.2001 року та до 23.09.2002 року.

14.10.2002 року відповідач направив позивачеві лист № 12942, в якому повідомив про відсутність наміру на продовження терміну дії договору оренди № 640 від 23.09.1999 року на новий термін, посилаючись на те, що об’єкт оренди знаходиться в оренді іншої особи, а саме АТ „Азалія” та останнє відмовилося укладати додаткову угоду про внесення змін до договору оренди щодо зменшення площі оренди.

З огляду на вищевикладене вбачається, що одна і таж частина приміщення  площею 88 кв. м. була одночасно об’єктом оренди по двом договорам, а саме: договір оренди  № 244 від 19.11.1993 року, який укладений з АТ „Азалія”; договір оренди № 640 від 23.09.1999 року, який укладений з ТОВ фірма „Лаванад+”.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу УРСР за договором майнового найму наймодавець зобов’язаний надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату.

Орендою, відповідно до статті 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Таким чином, укладення двох договорів оренди відносно одного і того ж об’єкту оренди унеможливлює користування цим майном одночасно двома особами, що суперечить загальним нормам щодо укладення та виконання договору оренди.

Після закінчення терміну дії договору оренди № 640 від 23.09.1999 року – 23.09.2002 року, орендарем спірного приміщення залишилось АТ „Азалія” на підставі договору оренди № 244 від 19.11.1993 року, оскільки він був чинним і термін його дії не сплив, а також до нього не було внесено змін, щодо виключення із договору спірної площі. Окрім того, за домовленістю сторін (Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради та АТ "Азалія") дію  договору оренди № 244 від 19.11.1993 року припинено з передачею спірної орендованої площі 88 кв.м., за Актом прийому-передачі від 22.04.2005 р. і на момент розгляду данної справи спірна площа (88 кв.м.) є об"єктом нового Договору оренди № 1102 від 18.05.2005 р., який в установленому законом порядку не визнано недійсним і дію його не припинено.

При таких обставинах, судова колегія вважає за необхідне провадження у справі припинити відповідно до п.1.1. ст.80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.33, 43, 44, 49, п.1.1. ст. 80, 86 Господарсько процесуального кодексу України,-

УХВАЛИЛА:

Провадження у справі припинити .

Ухвала підписана 24.02.2007 р.

Головуючий суддя                                                                    Швед Е.Ю.

суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.

суддя                                                                                            Хотенець П.В.