ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.08.07 р.
Справа № 41/243пн

Суддя господарського суду Донецької
області        Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання
Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Прокурора м.
Дзержинська в інтересах держави в особі Дзержинської міської ради, м.
Дзержинськ

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк

про зобов'язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,03га з земель житлової та
громадської забудови поАДРЕСА_1, під будівництво літнього майданчику кафе
„Афіни”, привести земельну ділянку в придатний для використання стан, що
включає знос літнього майданчика

При участі представників:

від позивача не з'явились

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Дзержинська в інтересах
держави в особі Дзержинської міської ради, звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,03га з земель житлової
та громадської забудови поАДРЕСА_1, під будівництво літнього майданчику кафе
„Афіни”, привести земельну ділянку в придатний для використання стан, що
включає знос літнього майданчика.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що в ході перевірки відповідача встановлено факт
самовільного заняття відповідачем земельної ділянки площею 0,03 га із земель
житлової та громадської забудови поАДРЕСА_1, під будівництво літнього
майданчику кафе „Афіни” без правовстановлюючих документів. Прокурор стверджує,
що незаконне користування земельною ділянкою відповідачем порушує інтереси
держави, оскільки до місцевого бюджету не надходять кошти, завдяки яким повинно
забезпечуватись виконання місцевих соціально-економічних програм.

Позивачем позов прокурора
підтримано.

Відповідач про день та час розгляду
справи був повідомлений належним чином, але відзиву на позовну заяву не подав,
не використав своє право на участь у судовому засіданні, представника в судове
засідання не направив. Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та
пояснень достатньо для прийняття постанови, суд вважає за можливе відповідно до
ст.75 ГПК України вирішити спір по суті.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідач, ОСОБА_1, зареєстрований
як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Донецької міської ради
25.06.2003 року.

Головним спеціалістом Горлівського
міжрайонного відділу Управління з контролю за використанням та охороною земель
в Донецькій області 22.06.2006 року проведено перевірку відповідача з питання
дотримання вимог земельного законодавства. Результати перевірки викладені в
акті перевірки від 22.06.2006 року.

Перевіркою встановлено та в акті
перевірки зафіксовано, що земельна ділянка площею 0,08 га під кафе „Афіни” в
АДРЕСА_1 використовується без правовстановлюючих документів, буз встановлення
її меж (в натурі) на місцевості, одержання документа, що посвідчує право на неї
та його державної реєстрації, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України.

За результатами перевірки
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області
відповідачу 22.06.2006 року видано припис № НОМЕР_1, яким відповідачу приписано
у тридцятиденний термін усунути виявлені порушення.

04.08.2007 року здійснено повторну
перевірку відповідача, про що складений акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства. Перевіркою встановлено невиконання відповідачем на
час перевірки вимог припису № НОМЕР_1 від 22.06.2006 року.

За результатами перевірки
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області
відповідачу 04.08.2007 року видано припис № НОМЕР_2, яким відповідачу приписано
у тридцятиденний термін усунути виявлені порушення земельного законодавства.

10.08.2006 року в.о. начальника
Дзержинського міського відділу земельних ресурсів складено протокол № 8 про
адміністративне правопорушення, вчинене відповідачем та передбачене ст. 1885
Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою в.о. начальника
Дзержинського міського відділу земельних ресурсів про накладення адміністративного
стягнення від 10.08.2006 року № 8 відповідача визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1885
Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

26.02.2007 року головним
спеціалістом Горлівського міжрайонного відділу Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області  здійснено перевірку відповідача з питання
дотримання вимог земельного законодавства, про що складений акт перевірки від
26.02.2007 року. Перевіркою встановлено, що на час перевірки земельна ділянка
площею 0,03 га за адресою: м. АДРЕСА_1 використовується під самовільне
будівництво літнього майданчика кафе „Афіни”, самовільне використовується без
правовстановлюючих документів, без встановлення її меж в натурі (на
місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та його державної
реєстрації, що є порушенням ст. 125 Земельного кодексу України.

За результатами перевірки
Горлівським міжрайонним відділом з контролю за використанням та охороною земель
відповідачу 26.02.2007 року видано припис № НОМЕР_3, яким відповідачу приписано
усунути порушення земельного законодавства.

26.02.2007 року головним
спеціалістом Горлівського міжрайонного відділу Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області  складено протокол № НОМЕР_4про
адміністративне правопорушення, вчинене відповідачем та передбачене ст. 53-1
Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою начальника Дзержинського
міського відділу земельних ресурсів про накладення адміністративного стягнення
від 06.03.2007 року № 3 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 53 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Основним законом, яким регулюються
земельні відносини, є Конституція України. Крім цього, земельні відносини
регулюються іншими, прийнятими відповідно до Конституції законами і
підзаконними актами, а саме законами України "Про землеустрій",
"Про державний контроль за використанням та охороною земель",
"Про місцеве самоврядування" та іншими законами, також Земельним
кодексом України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001 року, який набув
чинності з 01.01.2002 року.

Відповідно до частини першої статті
13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Cтаттею 2 Земельного Кодексу
України передбачено, що земельні
відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні
особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства
є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та
охорони земель.

Стаття 12 Земельного кодексу
України встановлює повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі
земельних відносин. Зокрема, до їх повноважень належить: розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою;
здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності;
додержання земельного та екологічного законодавства.

Підстави набуття права на землю
передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У цій статті врегульовані
відносини щодо набуття громадянами та юридичними особами права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності. Підставою набуття права на землю у таких випадках є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах установлених цим
Кодексом повноважень.

На підставі рішень сільських,
селищних, міських рад, а в окремих випадках -районних і обласних рад, земельні
ділянки передаються у власність громадян і юридичних осіб із земель комунальної
власності шляхом відведення їх в натурі (на місцевості) та оформлення відповідних
правовстановлюючих документів.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок встановлений статтею 123 Земельного кодексу
України за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення
проектів визначаються договором після звернення зацікавленої особи з
відповідним клопотанням, до якого додаються документи, що обгрунтовують її
розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна рада розглядає
клопотання і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Цей
проект погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом, органами архітектури і
після одержання висновку державної землевпорядної експертизи, подається до
відповідної ради, яка його розглядає та приймає рішення про надання земельної
ділянки.

Згідно статті 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Лише така реєстрація надає документам
легітимності.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється   ( п. 3 ст. 125 Земельного
кодексу України).

Відповідно до ст.126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право   оренди
землі   оформляється   договором,
який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України   кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що спірна
земельна ділянка використовується відповідачем самовільно, з порушенням
земельного законодавства, що підтверджується матеріалами справи, зокрема,
актами Управління з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій
області від 22.06.2006 року, від 04.08.2006 року та від 26.02.2007 року.

Тобто, матеріалами справи
підтверджується самовільне заволодіння відповідачем спірною земельною ділянкою,
що не спирається на закон і відбувається з порушенням визначеного порядку
надання земельних ділянок, що здійснюється без відведення землі в натурі й
одержання документа, що засвідчує право на землю.

Відповідачем не надано суду
документів, що підтверджують право відповідача на користування земельною
ділянкою площею 0,03га з земель житлової та громадської забудови в м. АДРЕСА_1.

Заходів щодо усунення порушень
земельного законодавства відповідачем не вжито, самостійно земельну ділянку
відповідачем не звільнено.

Згідно статті 212 Земельного
кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними. Підприємства, установи, організації та
громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані самостійно (за
власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання,
відновити порушені межові знаки, знести самовільно зведені будівлі.

Відповідно до ч.3 ст.212 цього
Кодексу повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Таким  чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 116, 123, 125, 126, 212
Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України „Про оренду землі”, ст.ст. 1,
2, 22, 32, 33, 43, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Прокурора м.
Дзержинська в інтересах держави в особі Дзержинської міської ради до Приватного
підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,03 га з земель житлової та громадської забудови поАДРЕСА_1,
під будівництво літнього майданчику кафе „Афіни”, привести земельну ділянку в
придатний для використання стан, що включає знос літнього майданчика -
задовольнити.

Зобов'язати Приватного підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_5) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,03 га з земель житлової та громадської забудови поАДРЕСА_1, під
будівництво літнього майданчику кафе „Афіни”, привести земельну ділянку в
придатний для використання стан, що включає знос літнього майданчика.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_5) на користь Державного бюджету України  державне
мито  в  розмірі 85 грн.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_5) на користь Державного бюджету України  (розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ
ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, отримувач: , державний
бюджет м. Донецьк, Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної
класифікації 22050000) витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справ у судах в розмірі 118 грн.

Суддя