ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.07.07 р.                                                                               Справа № 1/201

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод коксохімобладнання” м. Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „ДФС” м. Донецьк

про  стягнення 153 358 грн. 28 коп.

Суддя                                    Азарова З. П.

При секретарі судового засідання: Розум  А.С.

Представники :

Від позивача  Акінтінова І.М. - представник

Від відповідача Гольдарб К.Ю. - представник

В засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:                                               В судовому засіданні 04.07.2007р.

оголошена перерва для надання

додаткових пояснень

Товариство з обмеженою відповідальністю „Завод коксохімобладнання”

м. Донецьк звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „ДФС” м. Донецьк про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів № Т-41/405 від 05.05.2004р. у сумі 153 358 грн. 28 коп.

В обґрунтування позову позивач представив копії: договору купівлі-продажу цінних паперів № Т-41/405 від 05.05.2004р., акту прийому-пердачі від 05.05.2004р., вимоги б/н від 25.04.2007р., відповіді на вимогу б/н від 27.04.2007р., свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ „Завод коксохімобладнання”, довідки з ЄДРПОУ ТОВ „Завод коксохімобладнання”, статуту ТОВ „Завод коксохімобладнання”.

04.07.2007р. відповідач надав відзив, в якому пояснив, що підприємство у встановлений строк не погасило заборгованість, оскільки у нього відсутні грошові кошти у зв’язку з тяжким фінансовим становищем.

В судовому засіданні оголошена перерва для надання додаткових пояснень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 05.05.2004р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Завод коксохімобладнання” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „ДФС” був укладений договір купівлі продажу цінних паперів №Т-41/405.

Відповідно до пункту 2.1. договору продавець (позивач) прийняв на себе зобов’язання передати покупцеві (відповідачу) у власність (продати), а покупець зобов’язався прийняти й оплатити цінні папери, а саме вексель № 41, яке емітувало Приватне підприємство „Торгово-промислова компанія „Альянс” від 16.01.2004р. з датою погашення 16.01.2007р., номінальною вартістю 242 820 грн. 86 коп., договірною вартістю 153 358 грн. 28 коп. (пункт 2.2. договору).

Пунктом 3.1. договору купівлі-продажу цінних паперів №Т-41/405 від 05.05.2004р. встановлено, що покупець зобов’язаний оплатити вартість цінних паперів грошовими коштами в сумі 153 358 грн. 28 коп. без податку на додану вартість.

Пункт 3.2. передбачає, що оплата цінних паперів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця без визначення строку перерахування.

В  силу  статті  526 Цивільного кодексу України зобов’язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Вексель № 41 був переданий відповідачу 05.05.2004р., про що свідчить акт прийому-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів №Т-41/405 від 05.05.2004р. Тобто позивач умови договору виконав належним чином.

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

25.04.2007р. позивач направив відповідачу вимогу про оплату вартості векселів у сумі 153 358 грн. 28 коп.

Строк оплати настав 03.05.2007р., але відповідач не виконав зобов’язання за договором купівлі-продажу цінних паперів № Т-41/405 від 05.05.2004року, заборгованість відповідача склала 153 358 грн. 28 коп.

В силу статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона  посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись  ст.ст. 33, 43, 49, 77, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод коксохімобладнання” м. Донецьк задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „ДФС” (83003, м. Донецьк, вул. Антіпова, 7 „А”, ідентиф. 31738519, п/р 80 в АБ „Український Бізнес Банк”, м. Донецьк, МФО 334969) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю (83030, м. Донецьк, вул. Майська, б.86, ідентиф. 31709179, п/р 2523 в Донецькій філії ВАТ „ВТБ БАНК”, МФО 335571) заборгованість 153 358 грн. 28 коп.,  судові витрати по держмиту 1 533 грн. 28  коп., за інформаційно-технічні послуги  118 грн.

Повернути зайве сплачене державне мито в сумі 0 грн. 72 коп.

Рішення оголошено в засіданні та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя