ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 18/68н-ад.
Суддя Корнієнко В.В., розглянувши
матеріали справи за позовом приватного підприємця ОСОБА_1,
м. Артемівськ Перевальського району Луганської області
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у
Луганській області, м. Луганськ
третя особа яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
-Алчевська об'єднана державна податкова інспекція,
м. Алчевськ Луганської області
про  визнання протиправним рішення та його
при секретарі Бахарєвій І.Є.
за участю представників сторін:
від позивача:               ОСОБА_2 за дов. від 02.04.2007;
від відповідача:           Чернявська Т.І. за дов. від
від 3-ї особи:                    Хомко Є.А. за дов. від
позивачем заявлено вимоги про визнання протиправним та про скасування рішення відповідача
про застосування фінансових санкцій НОМЕР_1, яким на позивача накладена
фінансова санкція в сумі 3400 грн. за порушення Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим,
що він насправді не порушував вказаний Закон, фінансові санкції застосовано до
нього незаконно та безпідставно.
Відповідач та 3-тя особа проти
позову заперечують посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних
Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін та 3-ї особи, суд
Алчевською об'єднаною державною
податковою інспекцією (третьою особою по справі) у межах своїх повноважень
10.09.2006 була проведена планова перевірка літнього майданчика позивача
(АДРЕСА_1), щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій.
Перевіркою на літньому майданчику
позивача були встановлені факти роздрібної торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами без відповідних ліцензій, що є порушенням ст.
15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Вказані факти порушень закону
викладені в акті перевірки НОМЕР_2, який від імені підприємця
(позивача) ніким не підписаний.
04.10.2006 відповідачем
було винесено та направлено позивачу рішення НОМЕР_3 про застосування
фінансових санкцій, яким на позивача за вказані порушення закону була накладена
фінансова санкція в сумі 3400 грн.
Позивач не погодився з накладенням на
нього вказаних фінансових санкцій та пред'явив позов про визнання недійсним
рішення відповідача НОМЕР_1.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим,
що ні він ні його реалізатор (бармен) не здійснювали на літньому майданчику (де
проводилася перевірка) продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Продаж вказаної продукції здійснював
гр. ОСОБА_3, який не працює у позивача, і якого попросили тимчасово бути
присутнім за стойкою, поки не повернеться продавець.

При цьому, пляшка горілки та пачка
цигарок, які були продані ОСОБА_3., знаходилися у підсобці та не призначалися
для продажу.

Вказані дії ОСОБА_3 (щодо продажу
продукції на літньому майданчику позивача) були кваліфіковані Перевальським
районним судом Луганської області як адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення
(порушення порядку провадження господарської діяльності).

Постановою Перевальського районного
суду Луганської області від 03.10.2006, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 за
продаж продукції (в тому числі ліцензійної) на літньому майданчику позивача,
притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510
грн.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін та 3-ї особи, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами без наявності
ліцензій.

Оспорюваним рішенням відповідач на
підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів» застосував до позивача фінансові санкції за роздрібну
торгівлю на своєму літньому майданчику тютюновими виробами та алкогольними
напоями без ліцензії.

Тобто відповідачем за результатами
перевірки зроблено висновок, що саме позивач (його бармен
ОСОБА_3) здійснював продаж ліцензійної продукції.

Однак, із постанови Перевальського
районного суду Луганської області від 03.10.2006, яке набрало законної сили,
витікає, що продаж вказаної продукції здійснювався гр. ОСОБА_3. від
свого імені, а ні як продавцем позивача.

Тобто ОСОБА_3 самостійно (а не
позивач) здійснював підприємницьку діяльність від свого імені.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не є
працівником позивача. Відповідач доказів того, що Смирнов є (або був)
працівником позивача, суду не подав.

За продаж 10.09.2006 продукції (в
тому числі ліцензійної) на літньому майданчику позивача ОСОБА_3 постановою
Перевальського районного суду Луганської області від 03.10.2006 притягнуто до
адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Штраф ОСОБА_3. сплачено у повному
обсязі, що підтверджується банківською квитанцією НОМЕР_4.

Таким чином, вказаною постановою
Перевальського районного суду спростовуються висновки відповідача
про те, що ліцензійну продукцію продавав саме позивач або його працівник.

Згідно ч. 4 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова
суду  у справі про
адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковою
для адміністративного суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи.

Крім того, опитаний у судовому
засіданні у якості свідка ОСОБА_3 підтвердив, що він дійсно 10.09.2006 на свій
страх і ризик без дозволу позивача на його літньому майданчику продав від свого
імені вищевказану ліцензійну продукцію.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди
застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про
захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) та практику
Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело
права.

Відповідно до параграфа 72 рішення
Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 (рішення чинне з 06.11.2002) в справі
«Совтрансавто-Холдінг»проти України»у будь-якому спорі рішення суду,
яке вступило в законну  силу, не може
бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в
рішенні Суду по справі «Брумареску проти Румунії», параграф 61).

Постанова Перевальського районного
суду Луганської області від 03.10.2006, із якої витікає, що продаж вказаної
ліцензійної продукції здійснювався гр. ОСОБА_3. від свого імені,
а ні як продавцем позивача, набрала законної сили.

З урахуванням викладеного, висновки
відповідача про те, що ліцензійну продукцію продавав саме позивач або
його працівник не приймаються судом до уваги в зв'язку з їх
безпідставністю.

Так як позивач або його працівники не
здійснювали 10.09.2006 на своєму літньому майданчику продаж ліцензійної
продукції, то позивач не повинен відповідати за продаж такої продукції, тобто
за правопорушення, яке він не вчиняв.

За таких обставин, вимоги про
визнання протиправним та про скасування рішення відповідача про застосування
фінансових санкцій НОМЕР_1, підлягають задоволенню, так як цим рішення позивача
притягнуто до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв.

Відповідно до ст. ст. 87, 94
Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивача (витрати
на державне мито) в сумі 3,40 грн. підлягають відшкодуванню позивачу з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись,
ст. ст. 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати протиправним та скасувати
рішення регіонального управління Департаменту з
питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації в Луганській області про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_1.

3.          Стягнути
з Державного бюджету України на
користь  приватного
підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_2, витрати на
державне мито в сумі 3,40 грн.

15 травня 2007 р. було оголошено
лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно
до ст. 163 КАСУ, підписана 21 травня 2007 р.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції може бути подана сторонами протягом 10 днів з
21 травня 2007 р. до Луганського апеляційного господарського суду через
господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                 В.В.
Корнієнко