ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

15.05.07                                                                                           Справа  № 5/2

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                                             Скрутовського П. Д.

суддів                                                                                                  Онишкевича В. В.

Слуки М. Г.

розглянув           апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мамалига», с. Мамалига Новоселицького району Чернівецької області б/н від 28.02.2007 р.

на постанову           Господарського суду Чернівецької області від 08.02.2007 р.

у справі           № 5/2

за позовом           Новоселицького районного центру зайнятості

до відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мамалига», с. Мамалига

про           стягнення в сумі 65 215, 82 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –явка необов’язкова –не з’явився

від відповідача (скаржника) –явка необов’язкова –Мелещук В. Б. –представник (довіреність б/н від 08.02.2007 р.)

Представнику відповідача (скаржника) у судовому засіданні роз’яснені права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України. Згідно клопотання, технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Заяв про відвід суддів не надходило.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2007 р. було закінчено підготовку даної справи до розгляду і призначено на 11.04.2007 р., а ухвалою від 11.04.2007 р. розгляд справи відкладався за клопотанням скаржника на 15.05.2007 р., явка сторін не була визнана обов’язковою.

Постановою господарського суду Чернівецької області від 08.02.2007 р. у справі № 5/2 за позовом Новоселицького районного центру зайнятості до СВК «Мамалига», с. Мамалига про стягнення в розмірі 65 215, 82 грн. заборгованості по внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, в тому числі 53 048, 31 грн. недоїмки, 12 167, 51 грн. пені, що виникли за період з 01.07.2004 р. по 30.09.2006 р. позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 53 048 грн. недоїмки та 12 167 грн. пені, в решті позову відмовлено.

При винесенні оскаржуваної постанови місцевий господарський суд керувався ст.ст. 12, 38 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 19 Закону України «Про зайнятість населення»та мотивував її тим, що перевіркою встановлено несвоєчасність та неповноту сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, внаслідок чого на кінець перевірки виникла недоїмка в сумі 100 179, 25 грн., на яку нарахована пеня в сумі 20 573, 98 грн., а оскільки рішенням господарського суду Чернівецької області від 06.06.2005 р. у справі № 3/272 з СВК «Мамалига»стягнуто 55 537, 41 грн., то борг відповідача становить 65 215 грн.

Скаржник, відповідач у справі, не погодився з постановою господарського суду Чернівецької області, подав апеляційну скаргу, в якій вказує підстави, з яких вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, а слід прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач, як виконавчий орган Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, відповідно до норм чинного законодавства, повинен після складання акту перевірки приймати рішення у формі податкового повідомлення, і лише після вступу в законну силу такого рішення настає строк сплати внесків. При цьому, скаржник посилається на Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а також вказує, що господарський суд повинен був керуватися нормами саме цього Закону, а не Інструкцією про порядок обчислення сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Позивач, скориставшись правом, наданим ст. 191 КАС України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи, викладені в апеляційній скарзі і просить залишити постанову місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час рішення господарського суду м. Києва, на яке посилається скаржник, не набрало законної сили, оскільки оскаржене в апеляційному порядку, а також на те, що страхові внески не включені до податків і зборів, встановлених Законом України «Про систему оподаткування», а отже, Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»не поширюється на дані правовідносини.

Позивач не забезпечив явки уповноваженого представника у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 223396.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представника відповідача (скаржника) у судовому засіданні, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав:

Із матеріалів даної справи вбачається, що Новоселицьким районним центром зайнятості проведено перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття СВК «Мамалига»за період з 01.07.2004 р. по 30.09.2006 р., в результаті чого складено Акт № 119 від 30.11.2006 р.

За даними перевірки встановлено, що внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття перераховувалися несвоєчасно і не в повному обсязі, внаслідок чого на кінець перевірки виникла недоїмка в сумі 100 179, 25 грн., на яку нарахована пеня в сумі 20 573, 98 грн.

Господарським судом першої інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Чернівецької області від 06.06.2005 р. у справі № 3/272 з відповідача (СВК «Мамалига») на користь позивача (Новоселицький районний центр зайнятості) стягнуто 55 537, 41 грн. боргу. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 65 215 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», несплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 вищевказаного Закону, виконавча дирекція Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття є виконавчим органом правління Фонду, який забезпечує виконання рішень правління. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості.

За ч. 2 цієї ж статті зазначеного Закону, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи ведуть реєстр платників страхових внесків, проводять збір страхових внесків, контролюють правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрати за страхування на випадок безробіття, представляють інтереси Фонду в судових та інших органах.

Відповідно до абз. 11 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про зайнятість населення», Державна служба зайнятості має право стягувати з підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності, суми прихованих або знижених обов’язкових зборів та недоїмок до державного фонду сприяння зайнятості населення.

На день розгляду справи у господарському суді апеляційної інстанції СВК «Мамалига»не було добровільно сплачено наявної суми заборгованості.

Щодо посилання скаржника на те, що господарський суд позивач після складання Акту перевірки повинен був приймати рішення у формі податкового повідомлення-рішення, керуючись Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», то апеляційна інстанція зазначає, що даний Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, а відносини у сфері соціального страхування на випадок безробіття регулюються також спеціальним Законом, зокрема Законом України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Крім цього, страхові внески, в тому числі і на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття не включені до податків і зборів, передбачених Законом України «Про систему оподаткування».

Отже, Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»не може поширюватися на дані правовідносини.

У своїй апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що постановою господарського суду м. Києва від 23.01.2007 р. у справі № 7/674-А скасовані абз. 3, 4, 5 п. 7.4 Інструкції про порядок обчислення сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затверджену Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 339 від 18.12.2000 р. Проте, апеляційний господарський суд не може прийняти це до уваги, оскільки на даний час таке судове рішення оскаржене в апеляційному порядку, тобто не набрало законної сили.

Таким чином, враховуючи наведене, а також положення чинного законодавства України, апеляційна інстанція дійшла висновку, що постанова місцевого господарського суду прийнята з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 199, 200-205, п. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, -

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

УХВАЛИВ:

1.          Постанову господарського суду Чернівецької області від 08.02.2007 р. у справі № 5/2 залишити без змін, а апеляційну скаргу СВК «Мамалига», с. Мамалига без задоволення;

2.          Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду;

3.          Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий-суддя                                                                      П. Д. Скрутовський

Суддя                                                                                          В. В. Онишкевич

Суддя                                                                                          М. Г. Слука