СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

03 травня 2007 року

Справа № 2-11/18640-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

скаржника: Піскарьов І.В., довіреність № 6 від 12.07.2006;

суб'єкта оскарження: Василенко М.А., довіреність № 01-19/3586 від 04.04.2007;

стягувача: Савченко С.В., довіреність № 06-05-15/11953 від 20.12.2006;

розглянувши апеляційну скаргу стягувача закритого акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 16.01.2007 у справі № 2-11/18640-2006

за скаргою боржника Міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянська (мкрн. ім. Васильєва, 2, місто Армянськ, Красноперекопський р-н, Автономна Республіка Крим, 96012)

до  Державної виконавчої служби у місті Армянськ (вул. Сімферопольська, 25, місто Армянськ, Красноперекопський район, Автономна Республіка Крим, 96012)

за участю: Закритого акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" (Північна промзона, місто Армянськ, Автономна Республіка Крим, 96012)

Скарга на дії Державної виконавчої служби.

ВСТАНОВИВ:

Міське виробниче управління житлово-комунального господарства міста Армянськ звернулось до господарського суду зі скаргою на дії Державної виконавчої служби у місті Армянськ, які виявились у неправомірному винесенні постанови про поновлення виконавчого провадження та арешту рахунків і зобов’язати ДВС міста Армянськ зупинити виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.05.2006 у справі № 2-11/8218-2006.

Скарга мотивована тим, що арешт рахунків юридичної особи, що знаходиться в процедурі санації, порушує інтереси конкурсних кредиторів.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.01.2007 у справі № 2-11/18640-2006 скаргу міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянськ.

Визнано неправомірними дії Державної виконавчої служби у місті Армянськ стосовно поновлення 30.10.2006 виконавчого провадження та арешту рахунків боржника на виконання наказу суду про примусове виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2006 у справі № 2-11/8218-2006 про стягнення 800836грн.22коп., зобов'язано Державну виконавчу службу у місті Армянськ зупинити виконавче провадження.

Визнано частково неправомірними дії органу стягнення в частині накладення постановою від 30.10.2006 арешту на рахунки боржника в банках.

Не погодившись з  оскаржуваною ухвалою суду, стягувач - ЗАТ "Кримський ТИТАН" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу  скасувати та прийняти нову про залишення скарги міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянськ на дії Державної виконавчої служби у місті Армянськ без задоволення.

Стягувач посилається на те, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи.

Судова колегія вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з  дня,  коли зазначеним особам стало про неї відомо,  або з дня,  коли дія мала бути вчинена.

Стягувач вважає, що дія мораторію не поширюється на зазначені зобов’язання міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянськ, а ЗАТ “Кримський ТИТАН” по відношенню до міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянськ є поточним кредитором відповідно до частини 6 статті 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, тому виконавче провадження не повинно  поновлюватися незважаючи не те, що вимоги стягувача не визначені у процедурі банкрутства як поточні, та не заявлені як поточні.

Розпорядженням першого заступника голови суду від 22.03.2007 суддю Котлярову О.Л. у зв’язку з зайнятістю в іншому процесі замінено на суддю Антонову І.В.

Розпорядженням першого заступника голови суду від 05.04.2007 суддю Антонову І.В. у зв’язку з поважних причин замінено на суддю Котлярову О.Л.

Розпорядженням в.о. голови суду від 19.04.2007 суддю Лисенко В.А. у зв’язку з її відрядженням замінено на суддю Антонову І.В.

В судовому засіданні представник стягувача - ЗАТ “Кримський ТИТАН” просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду скасувати з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

В запереченні на апеляційну скаргу представник міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянськ просив судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що судове рішення є законним і обґрунтованим.

Суд, розглянувши повторно справу у порядку, передбаченому статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, встановив наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження"  від 21.04.1999 № 606 (з подальшими змінами та доповненнями) виконавче   провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших  органів  (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

25.06.2006 у справі № 2-11/8218-2006 господарським судом Автономної Республіки Крим виданий наказ на виконання рішення суду від 15.052006 про стягнення з міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянськ на користь ЗАТ “Кримський ТИТАН” суми заборгованості у розмірі 800836грн.22коп. за договором № 493/3 від 29.12.2004 за період з 01.07.2005 по 01.03.2006. Рішення вступило в закону силу і підлягає виконанню.

21.06.2006 Державною виконавчою службою у місті Армянськ відкрито на підставі статей 3, 18, 24 Закону України № 606 виконавче провадження по примусовому виконанню наказу від 25.05.2006 у справі № 2-11/8218 (т.1 а.с. 11).

Постановою Державної виконавчої служби від 27.06.2006 вказане вище виконавче провадження зупинено, у зв'язку із  збудженням відносно міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянськ справи про банкрутство і введенням 26.11.2004 господарським судом Автономної Республіки Крим мораторію на задоволення вимог кредиторів (т.1 а.с.12).

Ухвалою від 28.07.2006 господарський суд АР Крим роз’яснив порядок виконання рішення суду від 15.05.2006 (т.1 а.с.6).

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 ухвала господарського суду АР Крим від 28.07.2006 у справі № 2-11/8218-2006 змінена, суд виклав її резолютивну частину в наступній редакції: „виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2006 у справі № 2-11/8218-2006 здійснювати на підставі глави 5 Закону України „Про виконавче провадження", виходячи з вимог пункту 6 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання   його банкрутом" , у зв'язку з чим 30.10.2006 постановою Державної виконавчої служби у місті Армянськ було поновлено виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду у справі № 2-11/8218 (т.1 а.с.13).

Постановами від 30.10.2006 Державною виконавчою службою у місті Армянськ накладено арешти на грошові кошти, які належать міському виробничому управлінню житлово-комунального господарства міста Армянськ  і знаходяться на різних рахунках банку(т.1 а.с. 14-18).

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2006 у справі №2-11/8218-2006 встановлено, що між ЗАТ „Кримський Титан" та міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства укладений договір №493/3 від 29.12.2004 на подачу артезіанської води і прийом стоків (т.1 а.с. 31).

ЗАТ „ТИТАН" надані міському виробничому управлінню житлово-комунального господарства послуги на подачу артезіанської води і прийом стоків за період липень-грудень 2005року, січень-лютий 2006року.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 26.11.2004 відносно міського виробничого управління житлово-комунального господарства було порушено провадження про банкрутство і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Вимоги ЗАТ „Кримський ТИТАН" виникли після порушення 26.11.2004 провадження у справі про банкрутство міського виробничого управління житлово-комунального господарства.

При порушенні провадження у справі про банкрутство виникають відповідні наслідки, у тому числі мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Пунктом 4 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343 (з подальшими замінами та доповненнями) передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Стаття 1 вказаного Закону України визначає мораторій на задоволення  вимог кредиторів як зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

В пунктах 5.3, 5.4 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України №01-14/1197 від 23.06.2004 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", затверджені на засіданні Президії Вищого господарського суду України 04.06.2004, вказано наступне: відповідно до статті 1 Закону України  від 14.05.1992 № 2343 мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною 6 статті 12 Закону України від 14.05.1992 №2343 не поширюється дія мораторію. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не розповсюджується:

- на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди здоров'ю і життю громадян, авторської винагороди.

Примусове виконання рішень господарських судів по виконавчим документам здійснюється на підставі Закону України „Про виконавче провадження"  від 21.04.1999 № 606.

Відповідно до пункту 8 статті 34 Закону України „Про виконавче провадження"  від 21.04.1999 № 606 виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, у тому числі, у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

З урахуванням викладенного, судова колегія вважає, що виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.05.2006 у справі № 2-11/8218-2006 повинно бути зупинено, відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження".

Також, судом першої інстанції обґрунтовано визнанні неправомірними дії Державної виконавчої служби у місті Армянськ, які виявилися у прийнятті постанови від 30.10.2006 про поновлення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу від 25.05.2006, а також стосовно винесення постанов цією є датою про арешт рахунків в банку, що знаходяться у Філії (відділення Промінвестбанку України м. Армянськ), МФО 324407 на розрахункових рахунках №0254, №0254, №0254, №0254, №0254, №0254, що належать міському виробничому управлінню житлово-комунального господарства (т.1 а.с.14-17, 18).

Господарський суд Автономної Республіки Крим в резолютивної частині рішення від 15.05.2006 у справі № 2-11/8218-2006 вказав розрахунковий рахунок міського виробничого управління житлово-комунального господарства міста Армянськ, з якого підлягає стягненню борг, а саме: п/р №0254 в ПІБ м. Армянська, МФО 324407, ОКПО 20760084 (т.1 а.с.31-32).

Відповідно до статті 55, частини 6 статті 59 Закону України „Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 стягнення на грошові кошті юридичних осіб у банку здійснюється на підставі виконавчих документів, відношення банку з клієнтами врегулюється законодавством України та нормативно-правовими актами НБУ.

Згідно з пунктом 5.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті України, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 №22 кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його доручення на підставі рішення суду.

Отже, здійснювати стягнення грошових коштів з рахунку боржника державний виконавець повинен на підставі рішення суду з рахунку, вказаному в рішенні.

Якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів указаний певний номер рахунку, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то у разі відсутності коштів на цьому рахунку, державний виконавець звертається до органу, який видав виконавчий документ, з клопотанням про заміну способу та порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника або встановлення іншого способу та порядку виконання рішення (ч.6 ст.50 Закону України „Про виконавче провадження").

Однак, державний виконавець до господарського суду з таким клопотанням не звертався.

З урахування викладенного, доводи, викладені в апеляційній скарзі ЗАТ „Кримський ТИТАН”, суперечать чинному законодавству та матеріалам справи і не можуть бути підставою для скасування ухвали господарського суду Автономної Республіки Крим по цій справі від 16.01.2007.

Керуючись статтями 101, 103, 106, 121-2 Господарського процесуального Кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу стягувача - закритого акціонерного товариства „Кримський ТИТАН” залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.01.2007 у справі № 2-11/18640-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді