ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14.06.07                                                                                           Справа№ 2/617-7/150

За позовом Управління пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма ім. Т. Шевченка”, с. Рудники кооператив  з обслуговування населення “Княжпільський”, с. Княжпіль Старосабірського району

про стягнення 6527,88 грн.

Суддя  Б.О.Білоус

Представники:

від позивача: Демко О.І., довір. № 2002/01-18 від 13.06.07 року

від відповідача: Фурс В.Г., довір. № 5 від 03.01.05 року

Особам, які беруть участь у справі права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу про адміністративне судочинство України, роз’яснено.

Представниками сторін заявлено клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами та дано згоду розглядати справу по суті, відповідно до статті 121 КАС України. Заяв про відвід судді не поступало.

Суть спору: Заявлено позовні вимоги Управління пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма ім. Т. Шевченка”, с. Рудники кооператив  з обслуговування населення “Княжпільський”, с. Княжпіль Старосабірського району про стягнення 6527,88 грн.

Обставини справи: Ухвалою суду від 10.05.07 р. відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 14.06.2007 року.

Позивачем в судовому засіданні позовні вимоги підтримано з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач визнав суму основного боргу, щодо нарахування штрафних санкцій заперечив та заявив клопотання про розстрочення суми боргу на шість місяців у зв’язку із складним фінансовим становищем.

Клопотання  відповідача про розстрочення виконання рішення суду не суперечить рішенню Пленуму Вищого арбітражного суду України від 09.02.1999 р., в п. 9 якого зазначено, що розстрочка виконання рішення може бути надана у тих випадках, коли  є достатньо доказів того, що у відповідача з поважних причин (важкий фінансовий стан) не має можливості  виконати рішення у встановлений строк.

Враховуючи важкий фінансовий стан відповідача, суд вважає підставним задоволити клопотання про розстрочення боргу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України “Про загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування” СГ ТзОВ ім. Т. Шевченка є страхувальником, тобто платником страхових внесків, який зобов’язаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період , не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення звітного періоду (календарний місяць) –ч. 6 ст. 20.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач є платником страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 33,2 % та 0,5-2%.

Згідно поданих страхувальником розрахунків зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за лютий-березень 2007 року до сплати підлягали внески в сумі 4005,53 грн., в тому чимслі в розмірі 33,2 % - 3812,03 грн., в розмірі 0,5-2% - 193,50 грн.

Крім того, на підставі ч. 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” впродовж зазначеного періоду було нараховано штрані санкції в сумі 1795,93 грн. та пеню в сумі 456,83 грн.

Дані рішення відповідачем в адміністративному порядку не оскаржені, а отже суми пені та штрафних санкцій нараховані цими рішеннями підлягають до стягнення.

Станом на момент розгляду справ заборгованість відповідача перед позивачем становить 6257,88 грн.

Відповідно до ст. 71 КАС України,  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем сума боргу визнана, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення із розстроченням боргу на шість місяців рівними частинами.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 7 Прикінцевих та Перехідних Положень ст.ст. 2, 6, 18, 158-163, 167, 257, 263, п. 4 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-ІV, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Зобов’язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма  ім. Т. Шевченка” (с. Рудники, Миколаївського району, р/р 0491, МФО 325451 ПІБ м. Миколаїв) впродовж шести місяців сплатити на користь УПФ у Миколаївському районі Львівської області (м. Миколаїв, пл. Ринок, 18, ЗКПО 22361460, МФО 385190, р/р 2 в Миколаївському відділенні ощадного банку № 6533 ВАТ “Державний ощадний банк України”) борг в розмірі 6257,88 грн. В разі своєчасної несплати судом за заявою позивача буде видано виконавчий лист.

3.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма  ім. Т. Шевченка” (с. Рудники, Миколаївського району, р/р 0491, МФО 325451 ПІБ м. Миколаїв)  в дохід державного бюджету 65,27  грн. судового збору.

Суддя