СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 березня 2007 р.

Справа № 8/44

Господарський суд у складі:

Суддя
Шіляк Марина Анатоліївна

при
секретарі Феденько Наталія Михайлівна

за
позовом:  ОСОБА_1,  АДРЕСА_1

до
відповідача:  ТзОВ
"Слава",  вул.Тролейбусна,
4,Івано-Франківськ,76000

про
визнання неправомірними збори учасників товариства в редакції протоколу НОМЕР_1

За участі представників:

Від позивача:  ОСОБА_1,

Від позивача:  ОСОБА_2, (довіреність №б/н від 22.03.07)
представник;

Від відповідача:  Синкевич О.С., директор;

Від відповідача:  Тимощук О.Л., (довіреність №1 від 22.03.07)
представник;

Встановив: ОСОБА_1
звернувся до суду із позовною заявою про визнання неправомірними зборів
учасників ТзОВ "Слава"  в
редакції протоколу НОМЕР_1.

В обгрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що в жовтні 2005року ним була подана нотаріально засвідчена заява
про вихід зі складу учасників товариства, яка була розглянута товариством
30.04.06 та задоволена. В зв"язку з не виділенням частки в майні, 26.10.06
позивач подав товариству заяву про відкликання заяви про вихід з товариства.
Державна реєстрація змін до статуту в зв"язку із виходом ОСОБА_1 не
відбулась, тому з посиланням на положення Закону України "Про господарські
товариства" та статуту ТзОВ "Слава" позивач вважає, що
неповідомлення його про наступні збори учасників та ненадання можливості
ознайомлення з порядком денним та можливості участі у них є підставами для
визнання зборів неправомірними.

Представник та позивач в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали.

ТзОВ "Слава" проти позову
заперечило, вказавши, що фактичне повідомлення товариства про вихід позивачем
здійснено 28.02.06 згідно  із відповідною
заявою. Товариство вважає, що Господарський кодекс України, Закон України
"Про господарські товариства" та Закон України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" не визначають
моменту набуття чинності змін до установчих документів та не пов"язують їх
з моментом зміни корпоративних прав, а лише встановлюють обов"язок їх
державній реєстрації. Подання заяви про вихід з товариства є одностороннім
правочином, який є дійсний з моменту його вчинення. З моменту виходу позивач
втратив право брати участь в управлінні товариством. Таким моментом відповідач
вважає день спливу, встановленого статутом трьохмісячного строку попередження
товариствам про вихід 31.05.06. Відповідач, також, зазначив, що подаючи заяву
про вихід, позивач поставив питання і про виплату належної частки. Згідно із
вимогами Законодавства України, таке прохання було винесено на розгляд зборів
учасників. За результатами голосування на зборах 30.04.06 прийняте рішення про
виплату частки в грошовій формі, з чим позивач погодився. Відповідач з
посиланням на ч.1 ст.54 Закону України "Про господарські товариства"
вважає, що строк остаточного розрахунку ще не закінчився і є 31.05.07.
Відповідач зазначає також, що заява про відкликання заяви про вихід була
доведена до відома учасників товариства головою 25.02.07 та розглядалась
зборами учасників в цей же день, як заява про прийняття Позивача до складу
учасників та була винесена на голосування. За результатами голосування, в
зв"язку з ненабранням необхідної кількості голосів, рішення не прийнято.

Представники в судовому засіданні
заперечення проти позову підтримали та повідомили суд, що на момент судового
засідання здійснена реєстрація змін до статуту товариства відповідно до рішення
зборів учасників, що оформлено протоколом від 30.04.06.

В ході судового засідання, судом  також встановлено, що 11.10.05 позивачем була
нотаріально посвідчена заява про вихід зі складу учасників ТзОВ
"Слава" та повернення у майновому вигляді належної йому частки у
статутному фонді товариства. Заявою від 28.02.06 вищеназвана заява позивачем
була доведена до відома голови товариства. 30.04.06 учасники товариства провели
збори, на яких, зокрема, була розглянута і заява позивача. Як вбачається з
протоколу цих зборів, по питанню виходу позивача з членів товариства, збори
постановили: "Вивести ОСОБА_1 з членів ТзОВ "Слава", з виплатою
йому належної частки в грошовій формі".

26.10.06 позивач нотаріально
посвідчив заяву про відкликання заяви про вихід з ТзОВ "Слава" від
11.10.05 в зв"язку з відмовою зборами засновників в виділенні приміщення
кафе та частки приміщення магазину.

Така заява позивача розглядалась на
зборах 25.02.07. За результатами голосування рішення не прийняте. На момент
проведення цих зборів, зміни до статуту товариства на підставі рішення зборів
від 30.04.06 про виключення зі складу учасників позивача, не внесені та
державним реєстратором не зареєстровані.

Суд вважає позов таким, що
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 148 ЦК України
учасник  товариства з обмеженою
відповідальністю має право вийти з товариства,
повідомивши  товариство  про
свій  вихід не пізніше  ніж  за  три
місяці  до  виходу,
якщо  інший  строк
не встановлений статутом.

Отже подання заяви про вихід є
односторонньою дією, спрямованою на припинення корпоративних правовідносин.

Виходячи з пунктів 1 та 6.2.5.  роз"яснення Президії Вищого арбітражного
суду України від 26.01.00 №02-5/35 з відповідними змінами "Про деякі
питання практики вирішення спорів, пов"язаних з визнанням недійсними актів
державних чи інших органів", акти органів господарських товариств, є
актами ненормативного характеру, мають обов"язковий характер та можуть
бути предметом окремого спору в суді.

Отже, рішення зборів
учасників породжують правові наслідки, зокрема і щодо складу учасників у разі
вирішення такого питання. При цьому, законодавство України не встановлює
обов"язку реєстрації рішення зборів учасників товариства з обмеженою
відповідальністю.

Статтею 7 Закону України "Про
господарські товариства" визначений обов"язковий характер реєстації
змін, які стались в установчих документах товариства, при чому визначено, що
такі зміни підлягають державній реєстації за тими ж правилами, що встановлені
для державної реєстрації товариства. Наведена норма не визначає моменту набуття
чинності змін до установчих документів, а положення ст. 6 цього закону
стосуються виключно набуття прав юридичної особи товариством і пов"язують
цей момент з державною реєстрацією і не вважаються судом правилами,
встановленими для державної реєстрації.

Відносини, які виникають  у сфері державної реєстрації юридичних осіб,
а також фізичних осіб- підприємців врегульовані Законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осоіб - підприємців" від
15.05.03 з відповідними змінами та доповненнями. Статус відомостей Єдиного
державного реєстру врегульований ст.18 названого Закону. Згідно із ч.3 ст.18 -
якщо   відомості,  які
підлягають  внесенню   до
Єдиного

державного реєстру,  не були до нього внесені, вони не можуть бути
використані  в  спорі
з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати
ці відомості.

Отже наведена норма не надає підстав
для висновку, що незареєстровані зміни є недійсними.

Викладені висновки суду свідчать про
те, що на момент проведення оспорюваних зборів учасників - 25.02.07, позивач не
був учасником товариства, отже порушення з боку товариства щодо неповідомлення
його про проведення зборів, ненадання можливості ознайомлення  з документами, внесеними до порядку денного,
а також права позивача на участь в управлінні справами та участь у зборах,
відсутні.

Керуючись  ст. 124 Конституції України, ст.ст.6, 7, ч.1
ст.54 Закону України "Про господарські товариства", Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", ч.1 ст.148 ЦК України
ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 02.04.07

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________