ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  30/38

29.03.07

За позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Промислова компанія Ріко»»

До          Закритого акціонерного товариства «Інако-Україна»

Про                        стягнення 12 757, 74 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача       Александренко І.О.  –представник за довіреністю № б/н від 28.03.07.

Від відповідача   не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Ріко»до Закритого акціонерного товариства «Інако-Україна»про стягнення з відповідача 12 757,74 грн. (10 290,13 грн. –основного боргу, 1 072,63 грн. –пені, 1 209,57 грн. –збитків від інфляції, 185,41 грн. –3 % річних) заборгованості за Договором оренди № 290 від 31.12.06.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору оренди № 290 від 11.05.06. не сплачував в повному обсязі позивачу орендної плати за користування орендованим майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.07. порушено провадження у справі № 30/38, розгляд справи було призначено на 01.03.07. о 10-00.

У судовому засіданні 01.03.07. представником позивача було надано суду документи, витребувані ухвалою суду про порушення провадження у справі     № 30/38.

Представник відповідача в судове засідання 01.03.07. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 30/38 від 15.02.07. не виконав, про  час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причин неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.07. на підставі ст. 77 Господарського суду міста Києва розгляд справи № 30/38 було відкладено на 15.03.07.  о 11-15.

В призначене судове засідання 15.03.07. представники сторін не з’явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, крім того, відповідачем не виконано вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 15.02.07. про порушення провадження у справі № 30/38.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.07. розгляд справи № 30/38 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 29.03.07. о 10-15.

В судовому засіданні 29.03.07. представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Ріко»задовольнити повністю.

29.03.07. представник відповідача в судове засідання втретє не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 15.02.07. про порушення провадження у справі № 30/38 не виконав, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Закритого акціонерного товариства «Інако-Україна» до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.06. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Ріко»(Орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Інако-Україна»(Орендар) було укладено Договір оренди № 290 (надалі - Договір), у відповідності до умов якого (п. 1.1) Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування  нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Новозабарська, 2/6, загальною площею 54,3 кв. м.

У відповідності до п. 3.1 Договору, об’єкт оренди  вважається переданим Орендодавцем та прийнятим Орендарем з дня підписання Акту прийому-передачі об’єкту оренди.

Відповідно до п. 4.1 Договору, сторони домовились встановити наступний розмір орендної плати : 97,17 грн. за 1 кв. м, ПДВ 20 % - 19,43 грн., всього 116,60 грн. за кв. м. за 1 місяць. Загальний розмір орендної плати складає 6 331,60  грн.

Згідно до п. 4.3 Договору, Орендар зобов’язався сплачувати орендні платежі в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 10 числа поточного місяця.

За твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Ріко»свої зобов’язання за Договором оренди № 290 від 11.05.06. виконав в повному обсязі, що підтверджується актом прийому-передачі приміщення від 17.05.06., та актами здачі –прийняття робіт (надання послуг), які були підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств (містяться в матеріалах справи).

Пунктом 4. 4 Договору встановлено, що сума орендної плати самостійно розраховується Орендодавцем. Сума орендної плати включає всі  витрати Орендодавця по утриманню та експлуатації приміщень, витрати на електроенергію, теплову енергію, воду та каналізацію, користування системами комунікацій та комунальних послуг, амортизаційні відрахування та інше, крім оплати за користування телефоном.

Відповідно до п. 4.5 Договору, розмір орендної плати до даному Договору коригується на індекс інфляції, що офіційно публікується Мінстатом України.

Згідно п. 6.3 Договору, Орендар зобов’язався своєчасно та у повному обсязі  вносити орендну плату  та інші платежі, передбачені даним Договором.

Але, як стверджує позивач, Закрите акціонерне товариство «Інако Україна» в порушення умов Договору № 290 від 11.05.06. та чинного законодавства України свої зобов’язання за Договором не виконав належним чином та у повному обсязі, а тому станом на 01.02.07. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 10 290,13 грн. (3 471,67 грн. –орендна плата за листопад 2006 року, 6 818,46 грн. –орендна плата за грудень 2006 року.).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач борг у повному обсязі та у встановлений строк не сплатив, він порушив умови Договору.

За таких обставин, позов  в частині стягнення основного в сумі 10 290,13  грн. обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно п. 10.3 Договору за несвоєчасне  перерахування орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі  подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно несплаченої  суми за кожен день прострочення .

В зв’язку з тим, що відповідач припустився прострочення по орендних платежах, позивач на підставі  п. 10.3 Договору просить суд стягнути на свою користь  з відповідача 1 072,63 грн. пені.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 1 072,63 грн., що відповідає обґрунтованому розрахунку позивача.

Крім того, позивач просить суд на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача на свою користь 3 % річних в сумі 185,41 грн., та збитків від інфляції в сумі 1 209,57 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 185,41 грн. –3 % річних та 1 209,57 грн. –збитків від інфляції (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано суду жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 551, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, ст. ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги  задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Інако-Україна» (03150, м. Київ, вул. Тверська, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Ріко»(04074, м. Київ, вул. Новозабарська, 2/6, ) 10 290 грн. 13 коп. - основного боргу, 1 072 грн. 63 коп. –пені, 185 грн. 41 коп. –3 % річних, 1 209 грн. 57 коп. –збитків від інфляції, 127 грн. 58  коп. - державного мита та 118 грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                     Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 05.04.07.