ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2007 р.                                                           Справа № 8/121-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом'якової В.В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом відкритого акціонерного товариства "Цюрупинський маслозавод"

до Управління Пенсійного фонду України у Цюрупинському районі Херсонської області

про  скасування рішення

за участю представників сторін:

від  позивача - представник Крижановський М.М., дов. від 16.05.05.

від  відповідача - гол. спец. - ю/к Єремець О.О., дов. №225/08 від 10.01.07.

Відкрите акціонерне товариство „Цюрупинський маслозавод” (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області (відповідач), в якому просить скасувати  рішення управління ПФУ № 357 від 30 серпня 2006 року про застосування штрафу в сумі  35542 грн. 03 коп. та нарахування пені в сумі 23553 грн. 66 коп.  Позивач стверджує, що акт управління ПФУ суперечать діючому законодавству. Відповідач не врахував, що  в період 22 серпня 2005 року –4  жовтня 2005 року була порушена справи про визнання заводу банкрутом, введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня) не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Управлінням ПФУ неправомірно нараховані штрафні санкції в період дії мораторію.

Управління ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області (відповідач) проти позову заперечує, мотивуючи тим,  що дію мораторію на задоволення вимог кредиторів припинено 4 жовтня 2005 року, а рішення про застосування штрафних санкцій та пені прийнято 30 серпня 2006 року, тобто, після припинення дії мораторію. Факт несвоєчасної сплати страхових внесків позивач не заперечує, тому повинен нести відповідальність відповідно до  ст. 106 Закону України „Про  загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Розглянувши матеріали справи , заслухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

ВАТ „Цюрупинський маслозавод” є юридичною особою, платником страхових внесків до Пенсійного фонду України. 22 серпня 2005 року господарським судом Херсонської області порушено справу про визнання банкрутом ВАТ „Цюрупинський маслозавод” № 6/186-Б-05 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, як один із заходів забезпечення позову. Мораторій діє до  припинення провадження по справі. Згідно ст.. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, не нараховуються неустойка (штраф, пеня),  не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Провадження по справі № 6/186-Б-05 та дія мораторію припинені 4 жовтня 2005 року.

30 серпня 2006 року управлінням ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області прийнято рішення № 357 про застосування  штрафу в сумі  35542 грн. 03 коп. та нарахування пені в сумі 23553 грн. 66 коп. на підставі п. 2 ч.9 статті 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Цей пункт  встановлює відповідальність за затримку оплати страхових внесків у вигляді штрафних санкцій: 10 % своєчасно не сплачених сум у випадку затримки їх сплати до 30 календарних днів включно; 20 % - при затримці до 90 календарних днів; 50 % - понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 % зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

До рішення управління ПФУ додано таблицю, з якої вбачається що санкції застосовані за несвоєчасну сплату страхових внесків за звітні періоди січень 2004 року –липень 2006 року. Позивач  в установленому порядку та строки надавав управлінню ПФУ  відомості про нараховані та утримані із заробітної плати страхові внески, але не мав можливості сплатити їх у передбачені ст. 20 Закону України   строки

Вимогу суду надати  контррозрахунок суми штрафних санкцій та пені, які були застосовані за несвоєчасну сплату страхових внесків  з урахуванням  своїх вимог про незаконне нарахування санкцій за період  мораторію, копії щомісячних розрахунків суми страхових внесків за  січень 2004 року –серпень 2006 року, які подавались заводом до управління ПФУ, копії платіжних документів про сплату внесків до ПФУ за спірний період, позивач не виконав без поважних причин. Наданий відповідачем перерахунок штрафних санкцій суд вважає помилковим, оскільки відповідачем  виключено період мораторію тільки за несвоєчасну сплату страхових внесків за липень, серпень 2005 року, а не враховано, що дія мораторію вплинула на термін прострочення платежів за інші періоди –липень 2004 року –червень 2005 року, страхові внески за які сплачувались після припинення справи про банкрутство.

З розрахунку санкцій за несвоєчасну сплату внесків в розмірі 1-5 % вбачається, що  до позивача застосовано 1668 грн. 18 коп. штрафу та нарахована пеня в сумі 1004 грн. 76 коп.  На розмір штрафної санкцій період мораторію 44 дня не впливає, оскільки протягом 2005 року –28 серпня 2006 року позивач не сплачував внесків, терміни прострочення  перевищують 300-400 днів. Що стосується розміру пені, суд вважає доводи позивача про необхідність врахування строку мораторію підставними. Страхові внески за звітні періоди до грудня 2004 року сплачувались позивачем несвоєчасно, але на це  дія мораторію не вплинула. За звітний період грудень 2004 року страхові внески в сумі  2 грн. 31 коп. сплачені з простроченням  541 день, а не 585 днів, з урахуванням 44 днів мораторію, тому розмір пені становить  1 грн. 25 коп., за несвоєчасну сплату внесків за січень 2005 року  має бути застосована пеня в сумі 62 грн. 95 коп. (509 днів прострочення), за несвоєчасну сплату страхових внесків за лютий 2005 року розмір пені складає 64 грн. 50 коп,(481 день ), за несвоєчасну сплату внесків за березень 2005 року –67 грн. 10 коп. пені (451 день), за квітень 2005 року –93 грн. 36 коп. (421 день), за травень 2005 року –64 грн. 33 коп. (389 днів прострочення), за червень 2005 року -  69 грн. 83 коп. пені (360 днів), за липень 2005 року –74 грн. 59 коп. (327 днів), за серпень 2005 року –68 грн. 34 коп. (298 днів). На подальше нарахування пені дія мораторію ніяким чином не вплинула. Отже, загальний розмір пені за цим розділом завищений відповідачем  на 69 грн. 16 коп. ( 1004 грн. 76 коп.  –935 грн. 60 коп.).

За несвоєчасну сплату страхових внесків в розмірі 32 % до позивача була застосована штрафна санкція в сумі 33873 грн.85 коп. та нарахована пеня в сумі 22548 грн. 90 коп. На розмір штрафу не вплинув незначний термін мораторію, оскільки за період  липень 2004 року –серпень 2005 року  штрафні санкції застосовувались при простроченні платежів понад 300 днів. Розмір пені суд вважає завищеним на 1951 грн. 05 коп., оскільки при нарахуванні пені за несвоєчасну сплату страхових внесків починаючи із звітного періоду липень 2004 року  - серпень 2005 року управління ПФУ не виключало дні дії мораторію  при розрахунку днів прострочення. Загальний розмір пені за несвоєчасну сплату страхових внесків в розмірі 32 % має складати  20597 грн. 85 коп. (розрахунок пені на арк. справи 21).

Таким чином, Загальний розмір пені, яка була нарахована рішенням управління ПФУ, завищений на 2020 грн. 21 коп. ( 1951 грн. 05 коп. + 69 грн. 16 коп.). Штрафні санкції застосовані в правильному розмірі.

Враховуючи викладене, позов задовольняється частково. Судові витрати відносяться на позивача у зв'язку з невиконанням ним вимог суду..

Вступна та резолютивна частина постанови оголошені 24 квітня 2007 року.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково. Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області № 357 від 30 серпня 2006 року нечинним в частині нарахування 2020 грн. 21 коп. пені.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом'якова

Постанову підписано 25 квітня 2007 року.