ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2007 р.  11:00              Справа № АС-05/36-07

вх. № 942/1-05

Суддя господарського суду Харківської області Шарко Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцевич М.П.

представників сторін :

позивача - Якуша Н.В. (довіреність № 227-27/07 від
05.01.2007р.);відповідача - не з"явився;

по справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова

до  Державного
науково-дослідного і проектного інституту основной хімії НІОХІМ, м.Харків

про стягнення 591,69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому
просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 591,69 грн. по
відшкодуванню витрат на виплату різниці між сумою пенсії, призначеної ОСОБА_1,
який працював в Державному науково-дослідному і проектному інституту основної
хімії НІОХІМ, і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих
актів. В обгрунтування заявленого позову позивач посилається на порушення
відповідачем вимог ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" № 1977-ХІІ від 13.12.91 р. зі змінами відповідно Закону
України № 1407-ІV від 03.02.04 р. та "Порядку фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних
небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів
ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до
інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи",
затвердженого постановою КМУ від 24.03.04 р. за № 372.

У письмових запереченнях на позовну заяву відповідач посилається
на те, що ДНДПІ основної хімії (НІОХІМ) є державним підприємством і його
власником є держава. Також зазначає, що відповідно до Закону України " Про
підприємства в України" та Закону України " Про систему
оподаткування" держава, як власник підприємства має право використовувати
тільки прибуток підприємства. Державні та інші цільові фонди, які не передбачені
Законом  України "Про систему
оподаткування" мають своїм джерелом виключно прибуток підприємств, який
залишається після сплати всіх податків і зборів (обов*язкових платежів),
передбачених ст.ст.14,15 Закону України "Про систему оподаткування" і
цими статтями не передбачено сплати до ПФУ такого платежу як фінансування
різниці між сумою призначеної пенсії, а таким чином, вона може бути сплачена
тільки за рахунок прибутку та на добровільних засадах. Вказує, що відрахування
до цих фондів здійснюються на добровільних засадах. Законом України „Про
наукову та науково-технічну діяльність” не встановлено обов"язкового
терміну сплати вказаного відшкодування, а Законом України "Про систему
оподаткування" передбачена можливість сплати цього відшкодування на
добровільних засадах.

Через канцелярію суду 27.02.07р. були надані до суду письмові
заперечення позивача проти заперечень відповідача, у яких, зокрема, зазначено,
що Закон України "Про наукову і науково-технічну діяльність" є
спеціальним законом по відношенню до норм інших нормативних актів, отже
підлягає переважному застосуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги
у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про причину неявки
суд не повідомив, хоча про час, місце та дату судового засідання суду був
повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив, що гр. ОСОБА_1, який працював на підприємстві
відповідача з 15.01.1974р. по 31.12.2004р., було призначено з 17.01.2005р.
пенсію згідно ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну
діяльність”.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України “Про наукову та
науково-технічну діяльність” різниця між сумою призначеної пенсії за цим
Законом та сумою пенсії,  обчисленою
відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник,
фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних
бюджетних  наукових установ, організацій
та вищих навчальних закладів  III-IV
рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших
державних  підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних закладів
III-IV  рівнів  акредитації - за рахунок  коштів
цих підприємств,  установ,  організацій
та  закладів,  а також коштів державного бюджету  у
порядку,  визначеному  Кабінетом
Міністрів України. При  цьому за
рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним)
працівникам  оплачується  з
розрахунку  на одну  особу
50  відсотків різниці  пенсії,
призначеної  за  цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних
наукових  установ,  організацій
та   вищих  навчальних закладів III-IV рівнів  акредитації
-  за  рахунок
коштів  цих   установ, організацій та закладів.

Таким чином, вимоги
відшкодування різниці між сумою
призначеної пенсії за Законом України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" та сумою пенсії,  обчисленою відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий працівник, стосується тільки  наукових установ.

Відповідно до Закону України
„Про наукову та науково-технічну діяльність"  науково-дослідна (науково-технічна)  установа (далі -наукова установа) -
юридична  особа  незалежно
від  форми  власності,
що створена в установленому законодавством порядку, для якої наукова або
науково-технічна діяльність є основною і
становить  понад  70 відсотків загального річного обсягу виконаних
робіт.

З 01.04.2004 року відповідно до частини 5 ст.24 Закону України
"Про наукову і наукову-технічну діяльність" від 13.12.1991 р. та
"Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних закладів 3-4 рівнів акредитації згідно із
Законом України "Про наукову і наукову-технічну діяльність", та сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
24.03.2004 № 372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50% різниці
у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних
небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів 3-4
рівнів акредетації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за
рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Загальна сума виплаченої пенсії
ОСОБА_1 за період з 17.01.2005р. по 31.12.2006р. складає 12586,54 грн.,
що підтверджується довідками УПФУ в Київському районі м. Харкова.

Розмір пенсії, що обчислена і фінансується відповідно до інших
законодавчих актів, а саме пенсія за віком на загальних підставах, яка була
призначена згідно Закону України " Про пенсійне заезпечення" за
період з 17.01.2005р. по 31.12.2006р. складає 9758,77 грн.

Згідно з Порядком № 372, різниця між сумою пенсії, призначеної на
підставі Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність і
сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах та виплаченої ОСОБА_1 за період
з 17.01.2005р. по 31.12.2006р. складає 2827,77 грн. В довідці про фінансування
вказується, як розподілялось фінансування підприємства в 1964-2001р.р., за
рахунок коштів держбюджету в середньому в розмірі 58,15% та в розмірі 41,85% за
рахунок госпрозрахунку.

Таким чином, частка різниці в розмірі пенсії, що підлягає
відшкодуванню за відповідний період, складає 591,69 грн.

Відповідно до п.5 Порядку № 372, розмір витрат на виплату різниці
у розмірі пенсії, що підлягають фінансуванню за рахунок державних не бюджетних
організацій, визначається органами Пенсійного фонду та надсилає організації
повідомлення. Тому відповідачу управлінням Пенсійного фонду були надіслані
відповідні повідомлення, але кошти відповідачем не були перераховані.

Відповідно до ст. 24 Закону України “Про  наукову та науково-технічну діяльність”  різниця між сумою призначення пенсії за цим
Законом та  сумою пенсії,  обчисленою відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має     право    дана
особа, фінансується для наукових (науково-педагогічних)    працівників    бюджетних
установ   і організацій   за
рахунок  державного  бюджету,
а  для  наукових (науково-педагогічних)
працівників    інших    підприємств    і організацій  -
за  рахунок коштів цих підприємств
і організацій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням вищевикладеного, відповідач має заборгованість перед
Пенсійним фондом в  сумі 591,69 грн., що
підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано.

Посилання відповідача на
Закон України "Про підприємства"  та Закон України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування" судом не приймаються, оскільки
відшкодування розміру витрат на виплату різниці у розмірі виплаченої пенсії, що
являється предметом даного спору, регулюється спеціальним Законом України
"Про наукову і науково-технічну діяльність".

Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 6-11,49,51,69-71,76,79,86,94,104,122,138-139,159-
163 , 185-186, 254, пунктами 5,6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні
положення" Кодексу адміністративного судочинства України ,ст.24 Закону
України  "Про наукову і
науково-технічну діяльність", суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного науково-дослідного і проектного інституту
основной хімії НІОХІМ (61002, м.Харків, вул.Мироносицька, 25, р/р
1065 у Харківському Центральному відділенні АК ПІБ, МФО 351458, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Харкова (61002, м.Харків, вул.Демченка, 6/8, код ОКПО 22682017, р/р 89
в ХОУ ВАТ "ДОБУ", МФО 351823) 591,69 грн. заборгованості.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі. Апеляційна скарга може бути
подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно
направляється до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення десяти днів
з дня складання постанови у повному обсязі, якщо протягом цього строку не буде
подано заяву про апеляційне оскарження. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення  цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Суддя
Шарко Л.В.