ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"10" квітня 2007 р.
Справа №  9/164

Скаржник (стягувач): ТОВ “Зоря-Сервіс” (54001,м.Миколаїв, вул.Велика Морська, 89)

орган ДВС, дії (бездійльність) якого оскаржуються: ДВС у м.Первомайськ та Первомайському р-ні Миколаївської області (55213, Миколаївська обл., м.Первомайськ, пров.Комуністичний, 16)

боржник: АТВТ “Гілея” (55204, м.Первомайськ, Бульвар Миру, 4)

Суддя  К.Л. Василяка

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від стягувача:

від боржника: Корінний А.В. –дов. №3505 від 21.02.2006р.

від ДВС:

СУТЬ СПОРУ:

-  визнання неправомірними дій ДВС щодо відмови у відкритті виконавчого провадження;

-  зобов’язання ДВС скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження;

- зобов’язання ДВС відкрити виконавче провадження на виконання ухвали суду від 30.03.2006р.

Представники ДВС проти скарги заперечує, посилаючись на те, що ст.3 Закону України “Про виконавче провадження” містить вичерпний перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню виконавчою службою, в т.ч. ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках передбачених законом. Жодним нормативним актом України не передбачено, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, тобто підлягає примусовому виконанню ДВС. За таких обставин, виконавчою службою було правомірно відмовлено стягувачу у відкритті виконавчого провадження.

У судовому засіданні 20.03.2007р. у відповідності до ст.77 ГПК України було оголошено перерву.

Заслухавши представників сторін та вивчивши матеріали справи, суд –

в с т а н о в и в:

Рішенням суду від 24.12.2001р. з АТВТ “Гілея” на користь ЗАТ “Н. Ітера” було стягнуто 367586,92 грн. боргу за рахунок майна, 1700,0 грн. держмита та 69,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою суду від 17.06.2003р. стягувача по справі ЗАТ “Н. Ітера” було замінено на його правонаступника –ТОВ “Зоря-Сервіс”.

Ухвалою суду від 30.03.2006р. було затверджено укладену сторонами Мирову угоду №2/06 від 23.03.2006р., за якою боржник зобов’язався погашати борг у сумі 367586,92 грн., шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора, щоквартально, рівними частками на протязі п’яти років до 31.12.2010р., згідно узгодженого сторонами графіка.

21.02.2007р. від ТОВ “Зоря-Сервіс” надійшла скарга на дії ДВС у м.Первомайськ та Первомайському р-ні Миколаївської області, в якій стягував просить визнання неправомірними дій ДВС щодо відмови у відкритті виконавчого провадження; зобов’язати ДВС скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов’язати ДВС відкрити виконавче провадження на виконання ухвали суду від 30.03.2006р.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на наступне.

АТВТ “Гілея” не здійснювало погашення боргу перед стягувачем у строки встановлені у мировій угоді, яка була затверджена ухвалою суду від 30.03.2006р.

У зв’язку з невиконанням ухвали господарського суду від 30.03.2006р. стягувач звернувся до ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому  виконанню ухвали суду від 30.03.2006р.

15.02.2007р. стягувач отримав постанову ДВС від 07.02.2007р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з посиланням на п.3 ст.26 Закону України “Про виконавче провадження” (надалі Закон).

Не погоджуючись з вказаним рішенням скаржник звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

07.02.2007р. ДВС у м.Первомайськ та Первомайському р-ні Миколаївської області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, в якій державний виконавець встановив порушення п.3 ст.26 Закону України “Про виконавче провадження”, а саме: неподання на виконання до ДВС виконавчого документу, зазначеного у ст.3 Закону, у зв’язку з чим відмовив у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання.

Згідно ст.3 Закону рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених вказаним законом.

Стаття 26 Закону містить вичерпний перелік підстав відмови у відкритті виконавчого провадження.

Зокрема, п.3 ст.26 Закону, на який послався державний виконавець у спірній постанові, передбачає, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, крім випадків, коли воно у встановленому порядку допущено до негайного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувачем було направлено на виконання оригінал ухвали господарського суду від 30.03.2006р., яка набрала законної сили з дня її винесення.

Посилання ДВС в постанові від 07.02.2007р. на неподання на виконання виконавчого документу не відповідає тій нормі права, на яку державний виконавець послався, як на підставу відмови у відкритті виконавчого провадження.

У відповідності до приписів п.7 Роз'яснення ВГСУ №04-5/365 від 28.03.2002р., за результатами розгляду скарги на дії ДВС, господарський суд виносить ухвалу, в якій або визнає доводи скаржника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи недійсними наслідки виконавчих дій, або може визнати оскаржувану заявником постанову ДВС недійсною та зобов’язати орган ДВС здійснити певні виконавчі дії, якщо останній  ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Оскільки при винесені постанови від 07.02.2007р. державною виконавчою службою було невірно застосовано законодавство, що регулює порядок виконання судових рішень, суд вважає за необхідне визнати дії ДВС, з її винесення, неправомірними.

Вимоги стягувача стосовно зобов’язання ДВС скасувати постанову від 07.02.2007р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та відкрити виконавче провадження згідно ухвали суду від 30.03.2006р. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003р. №14 “Про практику розгляду судами скарг на рішення,  дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження”, у разі визнання неправомірними рішення,  дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені  права  чи  свободи  заявника.  При  цьому  суд не вправі  зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій,  які згідно  із можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою  державної  виконавчої служби.

Законом України «Про виконавче провадження»скасування процесуальних документів ДВС та відкриття виконавчого провадження відноситься виключно до компетенції державної виконавчої служби.

Оскільки, у суду відсутні повноваження для  спонукання Державної виконавчої служби до виконання зазначених дій, в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.86, 1212  ГПК України,  суд -

УХВАЛИВ:

1.          Скаргу  ТОВ “Зоря-Сервіс” задовольнити частково.

2.          Визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби у м.Первомайськ та Первомайському р-ні Миколаївської області стосовно відмови у відкритті виконавчого провадження згідно постанови від 07.02.2007р.

3.          В решті скарги відмовити.

Суддя
К.Л.Василяка