ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.07
р.
Справа № 22/147пд

Суддя господарського суду Донецької
області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання
Калмиковій Л. Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у м. Сніжному

до відповідача 1: Приватного
підприємства “Донбас - Екотехносервіс” м. Донецьк

до відповідача2: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Сніжне

про визнання недійсним договору на
поставку продуктів харчування від 01.10.2004 р.

За участю представників сторін:

від позивача: Сафонова Т. Г. -  за довір.

від відповідача 1: не з”явився

від відповідача 2: ОСОБА_2, ОСОБА_1
- за довір.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державна податкова
інспекція у м. Сніжному, звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до Приватного підприємства “Донбас - Екотехносервіс” м. Донецьк та
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Сніжне про визнання недійсним договору
на поставку продуктів харчування від 01.10.2004 р. на підставі ст. 207
Господарського кодексу України із застосуванням наслідків, передбачених ст. 208
цього кодексу, а саме стягнення з відповідача 1 на користь відповідача 2
одержаних ним за вказаною угодою грошових коштів в сумі 103 051,48 грн.,
стягнення з відповідача 2 на користь держави всього отриманого за договором від
01.10.2004 р.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що спірне господарське зобов'язання вчинене з метою,
яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Зазначену мету мала
одна зі сторін, а саме відповідач 1 - Приватне підприємство „Донбас -
Екотехносервіс” м. Донецьк.

Позивач зазначає, що злочинний
намір та умисел посадових осіб відповідача 1 на вчинення господарського
зобов'язання з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства,
доводиться рішенням Куйбишевського місцевого суду м. Донецька від 26.07.2002
р., яким установчі документи Приватного підприємства “Донбасс -  Экотехносервис” м. Донецьк були визнані
недійсними у зв”язку з реєстрацією зазначеного підприємства на підставну особу,
за винагороду.

Крім того, посилаючись на зазначене
рішення, позивач наполягає на тому, що Приватне підприємство “Донбасс -  Экотехносервис” м. Донецьк не звітувало до
органів державної податкової служби про одержані доходи і не нараховувало
податків до сплати, що суперечить інтересам держави.

Відповідач 1, Приватне підприємство
„Донбас - Екотехносервіс” м. Донецьк, явку свого представника в судове
засідання не забезпечив, заперечень на позов суду не представив.

Відповідач 2 проти позову
заперечує, посилаючись на те, що спірне господарське зобов'язання ним ніколи не
укладалось і не виконувалось.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

14.05.2004 р. державним
реєстратором виконавчого комітету Сніжнянської міської Ради фізична особа
ОСОБА_1 м. Сніжне був зареєстрований як підприємець.

01.10.2004 р. між Приватним
підприємством „Донбас - Екотехносервіс” м. Донецьк та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір на поставку продуктів харчування б/н,
відповідно до якого Приватне підприємство „Донбас - Екотехносервіс” м. Донецьк
прийняло на себе зобов'язання поставити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
продукти харчування, а останній - прийняти та сплатити їх вартість.

Факт поставки товарів на суму 103
051,48 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи податковими
накладними:

-        НОМЕР_1 на суму 10 260 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 1 710 грн.;

-          НОМЕР_2 на суму 10 220 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 1 703,33 грн.;

-          НОМЕР_3 на суму 8 208 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 1 368 грн.;

-          НОМЕР_4 на суму 6 156 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 1 026 грн.;

-          НОМЕР_5 на суму 8 892 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 1 482 грн.;

-          НОМЕР_6 на суму 5 846,40 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 974,40 грн.;

-
НОМЕР_7 на суму 6 156 грн.,
в тому числі податок на додану вартість в сумі 1 026 грн.;

-          НОМЕР_8 на суму 9 462 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 1 577 грн.;

-          НОМЕР_9 на суму 780 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 130 грн.;

-          НОМЕР_10 на суму 13 200 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 2 200 грн.;

-          НОМЕР_11 на суму 7 750 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 1 291,67 грн.;

-         НОМЕР_12 на суму 468 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 78 грн.;

-          НОМЕР_13 на суму 11 475,68грн., в
тому числі податок на додану вартість в сумі 1 912,61 грн.;

-          НОМЕР_14 на суму 530,40 грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 88,40 грн.;

-         НОМЕР_15 на суму 3 647грн., в тому
числі податок на додану вартість в сумі 607,83 грн.

Рішенням місцевого суду
Куйбишевського району м. Донецька від 26.07.2002 р. установчі документи
Приватного підприємства “Донбас - Экотехносервис” м. Донецьк були визнані
недійсними з моменту реєстрації, а саме з 09.07.2002 р.

Під час розгляду справи місцевим
судом Куйбишевського району м. Донецька встановлено, що 09.07.2002 р.
виконавчим комітетом Донецької міської Ради Приватне підприємство “Донбас -
Экотехносервис” м. Донецьк було зареєстроване як суб”єкт підприємницької
діяльності, про що зроблений запис в журналі обліку реєстраційних справ №
04052844ю0080257.

15.07.2002 р. Приватне підприємство
“Донбас - Экотехносервис” м. Донецьк було поставлене на податковий облік в
Державній податковій інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька, 16.07.2002
р. зареєстроване як платник податку на додану вартість.

Директором і засновником Приватного
підприємства “Донбас - Экотехносервис” м. Донецьк, відповідно до Статуту,
значиться ОСОБА_3 м. Донецьк.

Разом із тим, установчі та
реєстраційні документи були підписані ним без мети створення підприємства, а за
обіцяну винагороду. Майна та інших активів він до статутного фонду підприємства
не передавав.

З моменту реєстрації Приватне
підприємство “Донбас - Экотехносервис” м. Донецьк податкової звітності до
Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька не
представляє, за місцем знаходження, вказаним в Статуті підприємства не
знаходиться, про зміну адреси орган реєстрації не повідомило.

У зв”язку з зазначеним місцевий суд
Куйбишевського району м. Донецька дійшов висновку, що реєстрація Приватного
підприємства “Донбас - Экотехносервис” м. Донецьк була здійснена з порушеннями
чинного на той час законодавства, на підставну особу.

Рішення місцевого суду
Куйбишевського району м. Донецька від 26.07.2002 р. вступило в закону силу
27.08.2002 р.

Актом від 10.11.2003 р. № 250
Державна податкова інспекція у Куйбишевському районі м. Донецька анулювала Свідоцтво
платника податку на додану вартість, видане Приватному підприємству „Донбас -
Екотехносервіс” м. Донецьк.

За результатами розгляду матеріалів
справи суд вважає, що Державній податковій інспекції у м. Сніжному у
задоволенні позову повинно бути відмовлено за наступними підставами.

Відповідно до частини 1 статті 173
Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що
виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у
сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого
суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених Законом.

Згідно з частиною 1 статті 207
Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що вчинене з метою,
яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, може бути на вимогу
однієї зі сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині. Пленум Верховного Суду України в пункті 6
Постанови “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними”  № 3 від 28 квітня 1978 року (з наступними
змінами) роз'яснив, що до таких угод належать угоди, спрямовані на приховування
фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання
всупереч Закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з
корисною метою тощо.

Отже, для застосування вимог
вищенаведеної статті суд повинен встановити наявність певних обставин, які
свідчать про те, що сторона (або сторони), які вчинили господарське
зобов'язання, завідомо діяли з умислом, спрямованим на досягнення такої мети,
що суперечить інтересам держави та суспільства.

Наявність умислу у сторін чи однієї
сторони господарського зобов'язання означає, що вони (вона), виходячи із
обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність
вчиненого (вчинених) господарських зобов'язань і суперечність їх мети інтересам
держави і суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних
наслідків, при цьому, достатньо умислу у однієї сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Рішенням місцевого суду
Куйбишевського району м. Донецька від 26.07.2002 р. установчі документи
Приватного підприємства “Донбас - Экотехносервис” м. Донецьк були визнані
недійсними з моменту реєстрації, а саме з 09.07.2002 р.

Під час розгляду справи місцевим
судом Куйбишевського району м. Донецька встановлено, що 09.07.2002 р.
виконавчим комітетом Донецької міської Ради Приватне підприємство “Донбас -
Экотехносервис” м. Донецьк було зареєстроване як суб”єкт підприємницької
діяльності, про що зроблений запис в журналі обліку реєстраційних справ №
04052844ю0080257.

15.07.2002 р. Приватне підприємство
“Донбас - Экотехносервис” м. Донецьк було поставлене на податковий облік в
Державній податковій інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька, 16.07.2002
р. зареєстроване як платник податку на додану вартість.

Суд не може сприймати вказане
рішення як доказ наявності у Приватного підприємства „Донбас - Екотехносервіс”
м. Донецьк при укладенні спірного договору мети, спрямованої на ухилення від
сплати податків, оскільки воно не містить в собі висновків щодо господарських
зобов'язань, які виникли між відповідачами на підставі договору на поставку
продукції від 01.10.2004 р. б/н, та не робилися висновки відносно їх мети та
спрямованості.

Таким чином, встановлені рішенням
Місцевого суду Куйбишевського району м. Донецька від 26.07.2002 року факти не
мають відношення до предмету спору.

Сам по собі договір на поставку
продуктів харчування також не є таким, що суперечить інтересам держави та
суспільства, оскільки такий товар не виключено законом із цивільного обігу та
не було законодавчих обмежень стосовно його купівлі-продажу.

Враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що позивач не довів підстави недійсності спірного договору, внаслідок
чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158 - 163, 167 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Державній податковій інспекції у м.
Сніжному у задоволенні позову до Приватного підприємства “Донбас -
Екотехносервіс” м. Донецьк та фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Сніжне про
визнання недійсним договору на поставку продуктів харчування від 01.10.2004 р.
на підставі ст. 207 Господарського кодексу України із застосуванням наслідків,
передбачених ст. 208 цього кодексу, відмовити.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова складена у повному обсязі
04.06.2007 р.

Суддя