ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"15" травня 2007 р.                                                                Справа №  03/1101

Господарський суд Черкаської області, в складі: головуючого - судді Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання Семерез М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Рибченко Н.М., за посадою, Краснов І.В., за довіреністю,

від відповідача: Геращенко М.В., за довіреністю, Плаха А.В., за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом дочірнього підприємства “Віаланд”, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрушки

до товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон-гласс”, Черкаська область, м. Шпола

про  стягнення 9822 грн. 28 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 7827 грн. 50 коп. боргу за надані послуги перевезення вантажу за межами і по території України, 1262 грн. 50 коп. штрафу за простій автомобіля, 345 грн. сплати за послуги в зоні митного контролю та 387 грн. 28 коп. вартості стяжних ременів, а всього на суму 9822 грн. 28 коп. Як вбачається з позовної заяви, на думку позивача, відповідач мав оплатити послуги перевезення в день доставки вантажу на термінал митниці, тобто 22.11.2005 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов заявлені позовні вимоги не визнав повністю і просив застосувати строки позовної давності передбачені ст. 267 Цивільного кодексу України. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що дійсно між позивачем і відповідачем було укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом, відповідно до умов якого, позивач зобов’язався здійснити на замовлення відповідача перевезення вантажу з м. Доброва Горниця (Польща) до м. Шпола, Черкаської області (Україна). Проте, надана позивачем копія договору-заявки № 16/2 від 14.10.2005 р. не відповідає в повній мірі тексту погодженого сторонами договору, оскільки в графі “сума фрахту” містить зроблену безпосередньо перед зверненням до суду дописку –“на термінал”. Відповідач вважає, що зробивши в односторонньому порядку вказану дописку вже значно пізніше після виконання відповідного перевезення, позивач намагається ввести суд в оману в частині погодженого сторонами строку оплати за перевезення. На підтвердження відсутності зазначеної дописки при укладанні сторонами договору –заявки № 16/2 від 14.10.2005 р. відповідач надав для огляду суду власний примірник відповідного договору заявки та копію Постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду по справі № 266/15-06, з якої вбачається, що умовою оплати замовленого відповідачем перевезення є “сума фрахту складає 1550 доларів США за курсом НБУ на день доставки вантажу”.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

14.11.2005 р. між позивачем і відповідачем факсограмою був укладений договір-заявка № 16/2 на перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі - Договір).

Відповідно до Договору позивач зобов’язувався доставити вантаж відповідача з м. Даброва Горниця (Польща) до м. Шпола Черкаської області (Україна), а відповідач зобов’язувався сплатити за перевезення вантажу плату, встановлену Договором.

22.11.2005 р. автомобіль позивача “Мерседес” р. № 19246 КМ/23152 КХ прибув в зону митного контролю Черкаської митниці (м. Сміла, вул. Мазура, 21) де було здійснено митне оформлення вантажу, що підтверджується копією товарно-транспортної накладної (CMR). Відповідач отримав вантаж за адресою –м. Сміла, вул. Мазура, 21.

Для сплати було направлено рахунок-фактуру № 398 від 22.11.2005 р. на загальну суму 7827 грн. 50 коп. (1550 дол. США х 5,05 грн.), а саме: 7227 грн. 50 коп. - заборгованість за надані послуги по перевезенню вантажу за межами державного кордону України, 500 грн. 00 коп. –заборгованість на надані послуги по перевезенню по території України, 100 грн. 00 коп. –ПДВ.

Вищевказаний рахунок залишився не сплаченим.

В судовому засіданні встановлено, що на екземплярі відправника факсограми (відповідача) вищевказаного договору –заявки в графі “Сума фрахта за перевозку” відсутня дописка від руки слів: “на термінал”. На екземплярі отримувача цієї факсограми (позивача) міститься дописка від руки слів : “на термінал”.

Інших доказів узгодження сторонами місця доставки вантажу саме на конкретно визначений термінал позивач суду не надав.

Суд приходить до висновку, що місце доставки вантажу було визначено сторонами в договорі –заявці в розділі “Адрес выгрузки: г. Шпола, ул. Ленина, 139”.

Позивач не надав суду доказів доставки вантажу саме до місця вивантаження замовленого відповідачем –м. Шпола, вул. Леніна, 139, а міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), пред’явлена позивачем, не містить відомостей щодо отримання вантажу відповідачем із стяжними ременями.

Наявність стяжних ременів на вантажі відповідач підтвердив і повідомив, що за їх зберігання несе відповідальність водій позивача, який своєчасно не забрав стяжні ремені. Відповідач в будь-який час може повернути стяжні ремені представнику позивача за наявності документів, що підтверджують його повноваження.

За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача штрафу за простій автомобіля у розмірі 1262 грн. 50 коп., а також 387 грн. 28 коп. вартості стяжних ременів. Як підставу для стягнення вартості послуг в зоні митного контролю позивач пред’явив суду: рахунок № 375 від 25.11.2005 р. на 345 грн. та прибутковий ордер № 242 від 25.11.2005 р. виписаний ЗАТ “Сміла Агропромсервіс” (а.с. 9,10). Вищеназвані документи суд оцінює критично і не може покласти їх в основу рішення оскільки вони не містять відомостей щодо надання послуг саме по автомобілю Мерседес р. № 19246 КМ/23152КХ з вантажем для ТОВ “Оріон-гласс”.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Ст. 611 Цивільного кодексу України зазначає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законодавством.

З Постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду по справі № 266/15-06 від 12.04.2007 р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон-гласс” до дочірнього підприємства “Віаланд” про стягнення 7683 грн. 73 коп. вбачається, що рішенням господарського суду Київської області від 30.01.2007 р. по справі № 266/15-06 у позові відмовлено повністю. У вище зазначеній Постанові зазначається, що на виконання умов зазначеного договору-заявки 16.11.2005 р. ДП “Віаланд” було надано автомобіль р. № 19246 КМ/23152КХ, який був завантажений партією листового скла загальною вартістю 21958 грн. 41 коп. (4348,20 дол. США). Автомобіль Мерседес р. № 19246 КМ/23152КХ  21.11.2005 р. прибув до Черкаської митниці, де було проведено процедуру митного очищення вантажу, що підтверджується штампами Черкаської митниці на міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) від 16.11.2005 р. та на рахунку –фактурі від 16.11.2005 р. № 812130466. Місцевим господарським судом було встановлено, щопісля проведення процедури митного очищення вантажу, вантаж було перевантажено працівниками позивача самостійно на інший автомобіль. Як вбачається з копії акта проведення митного огляду товарів, що переміщуються за ВМД № 90204/5/402199 від 22.11.2005 р., з запису, зробленого працівником митниці в пункті 7.3. акта не вбачається жодних зауважень щодо розбіжності між фактичними даними та даними, що містяться в ВМД.

Враховуючи, що спір між сторонами за обставинами перевезення цього ж самого вантажу (щодо його кількості і якості) вже розглядався господарський спір –справа № 266-15-06, суд вважає, що доводи відповідача про застосування строку позовної давності не підлягаючими до задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів всіх заявлених ним  позовних вимог і позов підлягає до часткового задоволення.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення та витрати по оплаті послуг адвоката.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути 7827 грн. 50 коп. боргу, 102 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з товариства з обмеженою відповідальністю “Оріон-гласс”, Черкаська область, м. Шпола, вул. Леніна, 139, код 31476297, на користь дочірнього підприємства “Віаланд”, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрушки, вул. Лісна, 1, код 32416328.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського міжобласного апеляційного господарського суду протягом 10 діб.

СУДДЯ                                                                                          В.В.Єфіменко

Рішення оформлено

та підписано 25.05.2007 р.