ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------Р І Ш Е Н Н Я
"06" червня 2007 р.                                                                                   Справа №  11/784
Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого –судді Довганя К.І., при секретарі –Анастас”євій Л.В., за участю представників сторін: позивача –Сергієнко І.А. за довіреністю,  відповідача – Мінко В.І. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу  за позовом  відкритого акціонерного товариства „Азот” до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Черкасигаз” про спонукання до припинення дій,
В ході розгляду по справі оголошувалась перерва з 18 травня по 6 червня 2007 р.
Заявлено позов про зобов’язання відповідача належним чином здійснювати транспортування позивачу природного газу, придбаного останнім у ЗАТ „Укргазенерго”                   В обгрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що він споживає природний газ, що поставляється йому Закритим акціонерним товариством „Укргаз-Енерго”  відповідно до умов договору  від 26.12.2006 р. № 9/77/Х-07, за умовами  якого постачальник (ЗАТ „Укргаз-Енерго”), для забезпечення транспортування природного газу позивачеві, зобов’язується укласти відповідні договори з транспортувальниками газу –відкритим акціонерним товариством „Черкасигаз” (надалі - Відповідач) та ДК „Укртрансгаз” НАК „Нафтогаз України”. Однак відповідач вимагає у позивача оплату за транспортування газу та з 31.01.2007 р. обмежив постачання газу на 50%.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував та просив суд його задовольнити.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.
Позивач споживає природний газ, що поставляється йому Закритим акціонерним товариством „Укргаз-Енерго”  відповідно до умов Договору  від 26.12.2006 р. № 9/77/Х-07.
Згідно з пунктом 3.2.1. вказаного договору Постачальник (ЗАТ „Укргаз-Енерго”) , для забезпечення транспортування природного газу позивачеві, зобов’язується укласти відповідні договори з транспортувальниками газу –відкритим акціонерним товариством „Черкасигаз” (надалі - Відповідач) та ДК „Укртрансгаз” НАК „Нафтогаз України”.
Відповідно до пункту 5.1. цього договору ціна 1000,0 кубічних метрів газу, узгоджується сторонами шляхом підписання додаткових угод до даного договору на кожний місяць поставки.
Згідно з умовами п. 4 Додаткової угоди № 1 до Договору від 26.12.2006 р. № 9/77/Х-07 до ціни газу включається вартість витрат Постачальника на оплату послуг газотранспортного підприємства з транспортування газу магістральними та розподільчими трубопроводами до пунктів приймання-передачі.
Таким чином, Позивач виконав усі зобов’язання, пов’язанні з постачанням  і транспортуванням природного газу, не має заборгованостей ні за газ, ні за послуги з його транспортування.
Проте, починаючи з 19.01.2007 р. відповідач вимагає від позивача оплатити йому, а не Постачальнику, послуги з транспортування природного газу, погрожуючи у разі невиконання таких вимог припинити надання послуг з транспортування газу, що підтверджується листами відповідача від 24.01.2007 р. № 93, від 25.01.2007р. №  167/22, повідомленням від 25.01.2007 р. № 305.
При цьому, відповідач посилається на вимоги Договору від 28.12.2006 р. № 01-1/15-211 про надання послуг з транспортування природного газу, укладеному між ним та позивачем.
31.01.2007 р. відповідачем було обмежено надання послуг з транспортування природного газу позивачеві на 50 % шляхом перекриття двох з чотирьох засувок газопроводів, по яких транспортується газ, що підтверджується повідомленням відповідача від 31.01.2007 р.
Відповідно до п.п. 10, 12 „Порядку забезпечення споживачів природним газом”, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1729, за змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 р. № 31, визначено, що газотранспортні підприємства та суб’єкти господарювання, що мають ліцензію на розподіл природного і нафтового газу, забезпечують транспортування природного газу промисловим споживачам відповідно до договорів з постачальниками природного газу –товариствами (підприємствами), створеними за участю Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, які закуповують природний газ за зовнішньоекономічними контрактами.
Таким підприємством і є постачальник природного газу для позивача ЗАТ „Укргаз-Енерго”.
Вказаними змінами правові норми „Порядку забезпечення споживачів природним газом” приведено у відповідність до ст. 43 Закону України „Про нафту і газ” та до вимог „Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного і нафтового газу”, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 30 вересня 2005 р. N 89, постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 30 вересня 2005 р. N 859, згідно до пп.. 2.2.6. п. 2.2. яких газотранспортні та газорозподільчі підприємства не мають права укладати договори про транспортування природного газу розподільними трубопроводами із споживачами.
Таким чином, укладення позивачем з постачальником природного газу Договору від 26.12.2006 р. № 9/77/Х-07, умовами якого передбачено оплату послуг з транспортування поставленого газу та зобов’язання Постачальника забезпечити таку поставку шляхом укладення відповідних договорів з транспортувальниками, відповідають вимогам чинного законодавства і є єдиною встановленою нормативно-правовими актам можливою формою забезпечення підприємства природним газом.
Ст.ст. 13, 16, 203, 215, 216 ЦК України містять наступні положення.
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
3) припинення дії, яка порушує право;
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
Таким чином договір про надання послуг з транспортування природного газу  від 28.12.2006 р. № 01-1/15-211, укладений між ВАТ „Азот” та ВАТ „Черкасигаз”, суперечить вимогам   Закону України «Про нафту і газ», „Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного і нафтового газу” та  „Порядку забезпечення споживачів природним газом”, а тому у відповідності до приписів названих вище норм ЦК України, вказаний правочин є недійсним, отже не створює юридичних наслідків для його сторін.
За таких обставин вимоги відповідача щодо оплати послуг з транспортування природного газу за  Договором від 28.12.2006 р. № 01-1/15-211 є безпідставними.
Також безпідставним твердження відповідача про правомірність обмеження об’єму поставок позивачу природного газу з посиланням на  „Порядок пооб’єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 р. №1687.
Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство з власної ініціативи у разі порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ (коли зазначене підприємство є його постачальником) або за надані послуги з його транспортування припиняє або обмежує газопостачання, а у випадку відсутності у споживача ліміту природного газу припиняє газопостачання.
Таким чином підставами для припинення чи обмеження газопостачання можуть бути лише порушення строків розрахунків за спожитий природній газ або за надані послуги з його транспортування.
За таких обставин суд вважає, що позивач довів, що своїми протиправними  діями щодо вимог оплати вартості послуг постачання природного газу та обмеження об’єму поставляємого газу відповідач порушив права та охоронювані законом інтереси позивача. При цьому позивач у відповідності до вимог ЦК України обрав вірний спосіб захисту порушеного право а тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату державного мита та інші судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-84 ГПК України суд, -
Позов задовольнити повністю.
1.          Визнати дії відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Черкасигаз” щодо обмеження  транспортування газу відкритому акціонерному товариству „Азот” неправомірними.
2.          Зобов’язати відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Черкасигаз” належним чином здійснювати транспортування газу відкритому акціонерному товариству „Азот”, що поставляється Закритим акціонерним товариством „Укргаз-Енерго”  відповідно до умов Договору  від 26.12.2006 р. № 9/77/Х-07.
3.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Черкасигаз”, м. Черкаси, вул. Громова, 142,  код 03361402 користь  відкритому акціонерному товариству „Азот”, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72,  код 00203826 – 85 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                               К.І.Довгань