ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 р.
№ 11/341

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів", м. Запоріжжя,

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2006

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.03.2007

зі справи № 11/341

за позовом відкритого акціонерного товариства "Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів" (далі –ВАТ "Запоріжсклофлюс")

до відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (далі –ВАТ "ДМЗ"), м. Дніпропетровськ,

про стягнення 20 013,18 грн.,

за участю представників:

позивача –не з’явився,

відповідача –Ільїна А.М.,

державної виконавчої служби в Ленінському районі, м. Дніпропетровськ –

арбітражного керуючого - розпорядника майна ВАТ "ДМЗ" Талана Леоніда Григоровича, м. Дніпропетровськ, - не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.09.2000 позов задоволено.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2006 (суддя Мельниченко І.Ф.), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 (колегія суддів у складі: Білецька Л.М. –головуючий суддя, судді Науменко І.М., Голяшкін О.В.), за заявою ВАТ "ДМЗ" на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) змінено спосіб та порядок виконання рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.09.2000, а також вирішено: “встановити спосіб та порядок погашення заборгованості перед кредиторами відповідно до умов мирової угоди від 24.05.05р. затвердженої Вищим господарським судом України, а саме почати здійснювати розрахунки з кредиторами через 10 років після набрання чинності цією угодою. Повністю задовольнити вимоги кредиторів протягом 20 років з дати початку розрахунків”.

Прийняті судові рішення мотивовано тим, що грошові вимоги позивача з даної справи включено водночас й до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ВАТ "ДМЗ", що може стати причиною подвійного погашення однієї і тієї ж суми.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ВАТ "Запоріжсклофлюс" просить ухвалу місцевого господарського суду від 14.11.2006 та постанову суду апеляційної інстанції від 06.03.2007 зі справи скасувати внаслідок їх прийняття з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти рішення про відмову в задоволенні заяви відповідача про зміну способу та порядку виконання рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.09.2000.

ВАТ "ДМЗ" подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило судові рішення зі справи залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представника відповідача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.09.2000 звернуто стягнення на майно ВАТ "ДМЗ" на користь ВАТ "Запоріжсклофлюс" на суму 20 013,18 грн. та з ВАТ "ДМЗ" стягнуто на користь позивача 200,13 грн. державного мита і 69 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення арбітражного процесу, про що видано відповідні накази;

- ухвалою від 22.05.2001 арбітражний суд Дніпропетровської області змінив спосіб виконання рішення арбітражного суду від 05.09.2000 шляхом звернення стягнення 200,13 грн. на майно відповідача;

- виконання державною виконавчою службою в Ленінському районі міста Дніпропетровська рішення арбітражного суду зі справи № 11/341 на підставі пункту 8 статті 34 Закону України “Про виконавче провадження” було зупинено в зв’язку з порушенням у 2001 році провадження у справі про банкрутство ВАТ "ДМЗ";

- 27.11.2001 господарським судом Дніпропетровської області затверджено реєстр грошових вимог кредиторів ВАТ "ДМЗ", до якого також включено й вимоги ВАТ "Запоріжсклофлюс" щодо стягнення 20 013,18 грн. та 200,13 грн.;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2005, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2006, затверджено мирову угоду, в зв’язку з чим припинено провадження у справі про банкрутство ВАТ "ДМЗ";

- відповідно до умов мирової угоди, укладеної в межах провадження у справі про банкрутство ВАТ "ДМЗ", боржник зобов'язався розпочати здійснення розрахунків з кредиторами через 10 років після набрання чинності цією угодою та повністю задовольнити грошові вимоги кредиторів протягом 20 років з дати початку розрахунків;

- припинення провадження у справі про банкрутство є підставою для поновлення виконавчого провадження зі справи № 11/341;

- ВАТ “ДМЗ” в межах провадження зі справи № 11/341 на підставі статті 121 ГПК України звернулося до місцевого господарського суду з заявою від 18.09.2006 № 250/7-301 про зміну способу та порядку виконання рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.09.2000, необхідність чого мотивувало укладенням мирової угоди у справі про банкрутство та можливістю подвійного стягнення коштів на користь ВАТ "Запоріжсклофлюс".

Причиною виникнення спору зі справи стало питання про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду зі справи № 11/341.

Згідно з частиною п’ятою статті 124 Конституції України та статтею 115 ГПК України судові рішення є обов'язковими на всій території України та виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Потенційна можливість подвійного стягнення спірних коштів не є обставиною, що ускладнює виконання рішення суду зі справи № 11/341 або робить його неможливим.

Водночас попередніми судовими інстанціями не встановлено наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду саме з даної справи або роблять його неможливим, внаслідок чого ними неправильно застосовано приписи статті 121 ГПК України та прийнято безпідставне рішення про зміну способу та порядку виконання рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.09.2000 відповідно до умов мирової угоди, укладеної в межах провадження з іншої справи.

Отже, Вищий господарський суд України, враховуючи повноту дослідження попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи, вважає за необхідне зазначені ухвалу місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати внаслідок їх прийняття з неправильним застосуванням наведених норм процесуального права, а згадану заяву ВАТ “ДМЗ” залишити без задоволення.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111, 11113, 121 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 зі справи № 11/341 скасувати.

У задоволенні заяви відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" про зміну способу та порядку виконання рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.09.2000 відмовити.

Суддя              В.Селіваненко

Суддя               І.Бенедисюк

Суддя                                                                                               Б.Львов