АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

31.07.07
Справа  № 2/94-1516

31
липня 2007 р.
справа № 2/94-1516

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії: Головуючого-судді                                                            М.Г.
Слука

Суддів
М.В. Краєвська

П.Д. Скрутовський

при
секретарі Тренич А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного
підприємця (далі ПП) ОСОБА_1 б/н від 11.06.07 р.

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 01.06.07 р.

у справі №
2/94-1516

за позовом Приватного
підприємства (далі ПП) «Гефест-Тернопіль», м. Тернопіль

до відповідача
ПП ОСОБА_1, м. Тернопіль

про стягнення 6 754,64
грн.

за участю представників:

від позивача: Лоза В.М. -довіреність
б/н від 01.04.07 р.;

від відповідача: не з'явився.

Ухвалою від 22.06.07 р. призначено
розгляд апеляційної скарги на 17.07.07 р. і витребувано від сторін докази
зазначені в ухвалі.

Ухвалою від 17.07.07 р. відкладено
розгляд апеляційної скарги на 31.07.07 р.

30.07.07 р. розпорядженням голови
Львівського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суддів.

Ухвала від 17.07.07 р. надіслана
сторонам по справі 20.07.07 р., згідно відмітки про відправлення.

До суду апеляційної інстанції
повернулося лише одне повідомлення про вручення поштового відправлення НОМЕР_1,
яким було вручено ухвалу від 17.07.07 р. позивачу.

Повідомлення про вручення ухвали від
17.07.07 р. відповідачу до суду не надходило.

Однак, 30.07.07 р. на адресу суду
апеляційної інстанції поступила телеграма від відповідача - ПП ОСОБА_1 про
відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що адвокат відповідача не може
бути присутній в засіданні 31.07.07 р.

Таким чином, можна зробити висновок, що
відповідач був повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги і
доказом цього є власне його телеграма.

Клопотання відповідача про відкладення
розгляду апеляційної скарги вмотивоване тим, що його представник надав перевагу
участі в іншому судовому процесі, тому така причина неявки є неповажною,
оскільки участь у судовому засіданні, за бажанням, міг взяти і сам керівник,
будь-який інший представник. Крім цього, явка представників сторін не є
обов'язковою, будь-яка сторона вправі надати витребувані докази поштою, тому
таке клопотання є нічим іншим як затягуванням розгляду апеляційної скарги, а
тому відхиляється колегією судів Львівського апеляційного господарського суду.

До початку судового засідання
представнику позивача роз'яснено права і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22
ГПК України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового
процесу.

Розглянувши апеляційну скаргу,
матеріали справи, заслухавши представника позивача, судом встановлено:

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 01.06.07 р. у справі № 2/94-1516 (суддя Колубаєва
В.О.) позов ПП «Гефест-Тернопіль»про стягнення з ПП ОСОБА_1 5 274,24 грн. та
розірвання договору оренди від 01.03.06 р., задоволено.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що: договір в односторонньому порядку не розірваний; відповідач
не довів, що він користувався орендованим приміщенням до 19.09.06 р.; сума 3
118 грн. -це орендна плата за період з 01.07.06 р. по 31.10.06 р.; згідно
рахунку про послуги зв'язку НОМЕР_3 відповідач повинен сплатити позивачеві 2
156,24 грн. за користування телефонним номером.

Апелянт в апеляційній скарзі
посилається на те, що: рішення суду першої інстанції незаконне; згідно ч.2
ст.793 ЦК України, договір оренди укладений на один рік та більше підлягає
нотаріальному посвідченню і згідно ст.220 ЦК України, договір оренди НОМЕР_2
від 01.03.06 р. є нікчемним; просить скасувати рішення господарського суду
Тернопільської області від 01.06.07 р.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу
де зазначено, що: ПП «Гефест-Тернопіль» погоджується з тим, що на момент
укладення договору оренди, закон вимагав його нотаріального посвідчення і він
вважається нікчемним; однак, згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним; просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну
скаргу -без задоволення.

Колегія судів Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а
рішення господарського суду Тернопільської області від 01.06.07 р. у справі №
2/94-1516 - скасуванню, виходячи з такого:

Як видно з матеріалів справи, 01.03.06
р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нежитлового приміщення
№3 (а.с.3).

Згідно договору НОМЕР_2 від 01.03.06
р., орендодавець (ПП «Гефест-Тернопіль») передає, а орендар (ПП ОСОБА_1)
приймає в користування приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, в
АДРЕСА_1.

Строк оренди складає один рік, загальна
сума орендної плати 623,6 грн. на місяць.

Ч.6 ст. 283 ГК України передбачено, що
до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно редакції ЦК України, яка діяла
на момент укладення договору (2006 рік), договір найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше
підлягає нотаріальному посвідченню (ч.2 ст.793 ЦК України).

Ст. 220 ЦК України передбачено, що у
разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 793 ЦК України,
договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини)
укладається в письмовій формі, а укладений договір строком на один рік і більше
підлягає нотаріальному оформленню.

Крім цього, відповідно до ст. 794 ЦК
України, такий договір підлягає державній реєстрації.

Договір НОМЕР_2 від 01.03.06 р. (а.с.3)
нотаріально не оформлений і не зареєстрований.

В ст. 795 ЦК України зазначено, що передання
наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини)
оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо
інше не встановлено договором.

Акту передачі-приймання нежитлового
приміщення в матеріалах справи немає, представник позивача в судовому засіданні
заявив, що такого акту немає взагалі.

Крім цього, така умова передбачена п.
3.1 договору від 01.03.06 р. Відповідно до п. 1.4 договору від 01.03.06 р., в
оренду передається і майно, яке знаходиться в приміщенні.

Розмір орендної оплати офісу складає
623,6 грн. в місяць за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 1.3 договору від
01.03.06 р., на строк дії договору сторони домовилися про передачу у
користування телефонного номера НОМЕР_4, однак плату за користування телефоном,
а також майном яке передавалось орендарю
договором не визначили. З акту передачі б/н і дати 9стільці, столи,
тумби і інше крім нерухомого) невідомо коли, в якому році передавалось те чи
інше майно.

В судовому засіданні в апеляційній
інстанції представник позивача пояснив, що акту прийому-передачі нерухомого
орендованого майна немає, доказів сплати орендної плати немає. На запитання
суду чи сплачувалась відповідачем орендна плата і які є докази сплати до
01.06.06 р. представник позивача пояснив, що орендна плата сплачувалась
готівкою без надання документу про таку сплату.

Таким чином, в матеріалах справи
відсутні будь-які докази фактичного вступу орендаря в користування майном.

Оскільки, доказом наявності договірних
відносин є власне договір, а в даному випадку договір НОМЕР_2 від 01.03.06 р. є
нікчемним, акту про передачу орендареві нежитлового приміщення суду не надано,
доказів прийняття в користування нерухомого майна немає, тому рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.33 ГПК України,
обов'язок доказування покладається на сторони.

Ні суду першої інстанції, ні суду
апеляційної інстанції позивач не надав доказів в обґрунтування договірних
відносин між сторонами та в обґрунтування позовних вимог.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
відсутні докази передачі і використання відповідачем орендованого приміщення і
телефону, укладений договір оренди не зареєстрований і є нікчемним, у суду
першої інстанції не було підстав для задоволення позову і стягнення суми
мнимого боргу оренди та плати за телефонні розмови, які виставлені Укртелекомом
позивачу.

Таким чином, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що судом першої інстанції
не досліджено усіх обставин справи, а тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення господарського суду Тернопільської області від 01.06.07
р. у справі № 2/94-1516 - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101-105 ГПК
України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення господарського суду
Тернопільської області від 01.06.07 р. у справі № 2/94-1516 скасувати.

Прийняти нову постанову -в позові
відмовити.

Матеріали справи повернути до господарського
суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі
одного місяця.

Головуючий суддя
Слука М.Г.

Судді
Краєвська М.В.

Скрутовський П.Д.