КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2007                                                                                           № 3/207

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Дворніцький О.Б. (дов. б/н. від 26.02.2006р.);

Калачиков П.О. (дов. б/н. від 22.05.2007р.);

від відповідача : не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міленіум"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.04.2007

у справі № 3/207

за позовом                               Науково-дослідного інституту українознавства

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Міленіум"

про                                                  стягнення 40 284,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 3/207 від 24.04.2007р. задоволено повністю позов Науково – дослідного інституту українознавства, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Міленіум” на користь Науково – дослідного інституту українознавства 38055,23 грн. основного боргу, 2229,74 грн. пені, 402,85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідно до        ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Оскільки вимоги позивача по стягненню 38055,23 грн. боргу підтверджуються матеріалами справи, а Товариством з обмеженою відповідальністю “Міленіум”, в порушення норм ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надано належних доказів погашення зазначеної заборгованості, то позовні вимоги Науково – дослідного інституту українознавства в частині стягнення основного боргу є правомірними.

Також суд першої інстанції, відповідно до розрахунку наданого Науково – дослідним інститутом українознавства, на підставі п. 3.5 договору оренди                     № 08/04-06 нерухомого майна (приміщення), що належить до державної власності від 01.04.2006р. та керуючись нормами Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” задовольнив вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 2229,74 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Міленіум” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 3/207 від 24.04.2007р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що оспорюване рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального права, оскільки судом не надано належної оцінки тому, що згідно з вимогами ст. 5 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” майно, що стало предметом спірних орендних відносин може бути передане в оренду лише Фондом державного майна.

Позивач не є уповноваженим орендодавцем державного майна, а тому він не мав правових підстав укладати договір оренди № 08/04-06 нерухомого майна (приміщення), що належить до державної власності, та вимагати від ТОВ “Міленіум” будь – яких дій по відношенню до зазначеного приміщення в т.ч. здійснення оплати оренди цього приміщення.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 30.05.2007р. В судовому засіданні апеляційної інстанції 30.05.2007р. заслухано представників сторін та оголошено перерву до 11.06.2007р. Представник відповідача в судове засідання апеляційного суду 11.06.2007р. не з’явився, у зв’язку з чим розгляд апеляційної скарги відкладено на 25.06.2007р.

Через канцелярію суду 25.06.2007р. надійшла телеграма від представника відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку з перебуванням його у відрядженні. Колегія суддів залишила без задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку з тим, що позиція відповідача щодо предмету спору була викладена в апеляційній скарзі, представник відповідача свою думку довів до колегії суддів в судовому засіданні 30.05.2007р., нових обгрунтовуючих апеляційну скаргу доводів відповідач не надав. З метою недопущення затягування судового процесу рішення по справі судом апеляційної інстанції проголошено у відсутності представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників Науково – дослідного інституту українознавства, колегія суддів встановила наступне:

01.04.2006р. між Науково – дослідним інститутом українознавства Міністерства освіти і науки України (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Міленіум” (Орендар) укладено договір оренди № 08/04-06 нерухомого майна (приміщення), що належить до державної власності (надалі – Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Науково – дослідний інститут українознавства Міністерства освіти і науки України передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю “Міленіум” прийняло в строкове платне користування державне нерухоме майно, площею 76,71 кв.м. розміщене за адресою: м. Київ, вул. Ісаакяна, 18 к. № 106, 108.

Зазначене підтверджується актом приймання – передачі в оренду нерухомого майна від 01.04.2006р.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2006р. 2204,65 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.3 Договору зазначено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Науково – дослідного інституту українознавства Міністерства освіти і науки України наперед не пізніше 15 числа календарного місяця, що передує календарному місяцю, за який здійснюється оплата.

Відповідно до п. 3.8 Договору крім сплати орендної плати, Товариство з обмеженою відповідальністю “Міленіум” компенсує Науково – дослідному інституту українознавства Міністерства освіти і науки України його витрати, пов’язані з утриманням приміщення, що орендується, та місць загального користування, що включає в себе:

- компенсацію в повному обсязі вартості витраченої Орендарем електроенергії, опалення приміщення, що орендується, послуг зв’язку і таке інше;

- часткову компенсацію (пропорційно зайнятим площам) витрат Орендодавця на утримання приміщень загального користування, утримання будівлі, оплату комунальних послуг, водопостачання та водовідведення, профдезінфекції, податку на землю, оплату праці додаткового персоналу та інших витрат, пов’язаних із збереженням діяльності будівлі, в якій знаходиться орендоване приміщення.

Договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 01.04.2006р. по 28.02.2007р. (п. 10.1 Договору).

Внаслідок неналежної сплати відповідачем рахунків позивача по оплаті орендної плати та вартості компенсаційних витрат, Науково – дослідним інститутом українознавства Міністерства освіти і науки України направлялись на адресу відповідача претензії № 183 від 24.07.2006р. та № 567 від 28.11.2006р., в яких він просив сплатити суму основної заборгованості та пеню.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України – зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ТОВ “Мілленіум”, в порушення умов Договору не сплатило Науково – дослідному інституту українознавства суму основної заборгованості та пеню.

З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість ТОВ “Міленіум” перед відповідачем по оплаті орендної плати за Договором та вартості компенсаційних витрат становить 38055,23 грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.5 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Науково – дослідним інститутом українознавства Міністерства освіти і науки України, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

З розрахунку позивача (а.с. 7) вбачається, що розмір пені, яка підлягає стягненню з ТОВ “Міленіум” становить 2229,74 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України – кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ТОВ “Міленіум” в порушення норм зазначеної статті не надано належних доказів сплати заборгованості в розмірі 38055,23 грн. та пені в розмірі 2229,74 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що вимоги позивача по стягненню з відповідача 40284,97 грн. заборгованості є правомірними та підлягають задоволенню.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 5 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендодавцями державного майна, є в тому числі і підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв. м на одне підприємство.

Як вбачається з умов Договору оренди № 08/04-06 нерухомого майна (приміщення), що належить до державної власності від 01.04.2006р. Науково – дослідним інститутом українознавства Міністерства освіти і науки України передавалось в строкове платне користування Товариству з обмеженою відповідальністю “Міленіум” державне нерухоме майно загальною площею 76,71 кв.м., а тому посилання апелянта на те, що відповідно до вимог ст. 5 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” майно, що стало предметом спірних орендних відносин може бути передане в оренду лише Фондом державного майна, а позивач не є уповноваженим орендодавцем державного майна, і тому він не мав правових підстав укладати договір оренди № 08/04-06 нерухомого майна (приміщення), що належить до державної власності, та вимагати від ТОВ “Міленіум” будь – яких дій по відношенню до зазначеного приміщення в т.ч. здійснення оплати оренди цього приміщення, колегія суддів вважає безпідставним.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що відповідач відмовився від договору оренди і звільнив орендоване приміщення, договір оренди приміщення не розірвано, у встановленому порядку не визнано недійсним, а тому договірні зобов’язання є обов’язковими для сторін договору № 08/04-06 від 01.04.2006р. Позивачем виконані умови договору і надано відповідачеві приміщення в орендне користування, обов’язок відповідача закріплений в ст. 762 Цивільного кодексу, яка передбачає, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по справі № 3/207 від 24.04.2007р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Міленіум” на рішення Господарського суду м. Києва у справі           № 3/207 від 24.04.2007р.

2. Залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва у справі                    № 3/207 від 24.04.2007р.

3. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи № 3/207.

Головуючий суддя

Судді

26.06.07 (відправлено)