ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.07.07 р.                                                                               Справа № 43/125

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. ЗубченкоПри секретарі Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк в особі відособленого підрозділу „Управління по збуту продукції” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, з боку позивача: Відкрите акціонерне товариство „Західенерго” м. Львів

про стягнення збитків у розмірі 22184,43 грн.

В судовому засіданні брали участь:

Представники сторін:

Від позивача: Мельник Н.С. за дов. № 2-351 від 16.04.2007р., Гнатюк Г.Г. за дов. № 2-371від 23.04.2007р.

Від відповідача: Подопригора К.А. за дов. № 866/1 від 16.04.2007р.

Від третьої особи: представник не з’явився

Згідно із ст.69 ГПК України за клопотанням обох сторін ухвалою від 06.04.07р. справу розглянуто в більш тривалий термін.

Згідно із ст. 77 ГПК України в засіданні суду оголошувалась перерва з 02.07.2007р. по 20.07.2007р.

СУТЬ СПРАВИ:

Державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк в особі відособленого підрозділу „Управління по збуту продукції” м. Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м. Донецьк, про стягнення суми збитків в розмірі 22184,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір поставки № 1-11/2-ДК від 30.11.04р., договір на переробку рядового вугілля № 31/12/5 п/р/77 від 31.12.2004р., претензію № 12ю-11-12 от 13.11.06р., посвідчення про якість №№ 47, 48 від 02.02.2006р., квитанції про прийняття вантажу №№ 52621334, 52621335, розрахунок суми, яка заявлена до стягнення.

Відповідач у відзивах на позовну заяву № 1139 від 06.06.2007р., № 11887/1 від 13.06.2007р. проти позовних вимог заперечує по викладеним у відзивах доводам.

Ухвалою від 06.04.2007р. судом за клопотанням позивача залучено до участі у справі Відкрите акціонерне товариство „Західенерго” м. Львів у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, з боку позивача.

Третя особа в судове засідання не з’явилась, своїх пояснень по суті спору не надала, що е перешкоджає розгляду справи по суті.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача та відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, позивачу та відповідачу у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За умовами укладеного між ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” та ДП „Вугілля України” договору поставки № 1-11/2 ДК від 30.11.2004р. позивачем здійснюється поставка вугільної продукції після переробки на збагачувальних фабриках відповідача на теплові електростанції.

31.12.2004р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 31/12/5 п/р/77, за яким відповідач зобов’язався переробити рядове вугілля та відвантажити одержані продукти за реквізитами, вказаними позивачем.

У лютому 2006 року відповідачем на ЦЗФ „Кіндратівська” було перероблено вугілля марки ГСШ 0-13 ОП „Шахтоуправління „Жовтневий рудник” та поставлене до адреси Буштинської ТЕС ВАТ „Західенерго” у лютому 2006 року в кількості 336,23 тонн, про що свідчать перевізні документи – квитанції про прийняття вантажу №№ 52621334, 52621335.

Проте, при перевірці вантажу встановлені відступи якості вантажу від якості щодо показників по золі та вологості, що позивач підтверджує посвідченнями про якість №№ 47, 48 від 02.02.2006р.

Внаслідок поставки неякісної вугільної продукції на Буштинську ТЕС розмір пред’явленого до стягнення позивачем недоотриманого прибутку, збитків, які сталися внаслідок припущення відповідачем господарського правопорушення, дорівнюють 22184,43 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають, враховуючи наступне:

За приписом ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору.

Стаття 678 Цивільного кодексу України передбачає правові наслідки при передачі продавцем покупцеві товару неналежної якості, а саме, право покупця вимагати пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Умовами договору на переробку рядового вугілля № 31/12/5 п/р/77 від 31.12.2004р. (п. 3.6) сторони встановили, що приймання продукції за якістю має здійснюватися за правилами, встановленими Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою Постановою Держарбітражу № П-7 від 25.04.1966р. (далі – „Інструкція П-7”).

Так, зазначена інструкція в п. 16 містить обов’язок при прийнятті продукції за кількістю складання акту про фактичну кількість продукції.

Вимоги до складання акту ставляться пп. 19, 20, 29 Інструкції П-7, зокрема, вказаний акт має складатися за участю представника вантажовідправника або  представника відповідної галузевої інспекції, а перевірка якості товару в такому випадку – експертом бюро товарних експертиз, в відповідному акті повинні бути зазначені дані, передбачені п. 29 Інструкції П-7, підписується усіма особами, що брали участь в прийманні вантажу.

При цьому, особи, що підписали акт, мають бути повідомлені про відповідальність за достовірність зазначених в акті даних, про що зазначається в акті (п. 30 Інструкції П-7).

За загальними правилами доказування, відповідний акт, складений у відповідності з вимогами Інструкції П-7 є єдиним документом, який підтверджує факт поставки продукції неналежної якості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Позивачем не надано до суду акту про приймання вантажу за якістю. Пред’явлені ним в якості доказів посвідчення про якість №№ 47, 48 від 02.02.2006р. не є такими актами, оскільки не містять усіх відомостей, передбачених п. 29 Інструкції П-7, підписані лише завідуючим хімічної лабораторії ТОВ „Транс-Дон”. Також з наданих позивачем доказів не випливає факту того, що здійснення продукції за якістю проводилося взагалі.

На доводи представника позивача в судовому засіданні про те, що відповідачем протягом доби не було надано вантажоотримувачу посвідчень якості за відвантаженими партіями вугілля (що унеможливлює прийняття продукції за якістю) слід зазначити, що за приписом п. 14 Інструкції П-7 відсутність супровідних документів про кість продукції не зупиняє її приймання, в такому випадку складається акт про фактичну якість , в якому зазначається які саме документи відсутні.

Крім того, позивачем не додано до справи доказів оплати поставленої партії продукції, тобто ним не доведено й факту утворення збитків.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено належними засобами доказування та наданими до матеріалів справи доказами факту поставки продукції неналежної якості, факту сплати повної вартості товару, у відповідача  відсутній обов’язок щодо сплати збитків від неякісності товару.

За таких обставин, враховуючи, що позов не доведений позивачем, не відповідає законодавству та фактичним обставинам справи, вимоги Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк в особі відособленого підрозділу „Управління по збуту продукції” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м. Донецьк про стягнення суми збитків за поставку продукції неналежної якості в розмірі 33184,43 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача повністю.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 49, 82-85 ГПК  України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк в інтересах відособленого підрозділу „Управління по збуту продукції” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м. Донецьк про стягнення суми збитків за поставку продукції неналежної якості в розмірі 22184,43 грн. відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача повністю.

У судовому засіданні 20.07.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя

3 прим.