ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 травня 2007 р.

№ 10/202/06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г., -головуючого

Катеринчук Л.Й. (доповідач),

Самусенко С.С.

розглянувши  касаційну скаргу

Арбітражного керуючого ОСОБА_1

на постанову

Одеського апеляційного
господарського суду від 12.12.2006

у справі
господарського суду

№ 10/202/06
Миколаївської області

за заявою

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центрбізнесконсалтинг»

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропродукт»

про

банкрутство

в судовому
засіданні взяли участь  представники :

від заявника касаційної скарги

не з'явився

від заявника

не з'явився

від боржника

не з'явився

від кредитора -компанії «Оранж
Інтернешнл»

Жовнеренко Г.К. (дов. б/н від
21.08.2006)

В С Т А Н О В
И В  :

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 03.04.2006 було порушено провадження у справі
№10/202/06 за заявою ТОВ „Центрбізнесконсалтинг” (далі -ініціюючого кредитора)
про банкрутство ТОВ „Агропродукт” (далі -боржника).

28.04.2006 ухвалою господарського
суду Миколаївської області визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора в сумі
1155011,04 грн., зобов'язано його подати до офіційних друкованих органів
оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, введено
процедуру розпорядження майном боржника і призначено розпорядником майна
арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 04.09.2006 затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника на загальну суму 76842421,84 грн. та 10050410,9 дол. США у відповідних
розмірах вимог до боржника з вказівкою черговості задоволення кожної вимоги.

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 03.10.2006 (суддя Горобченко Д.М.) визнано банкрутом
та припинено діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропродукт”,
відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором підприємства-банкрута призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_1

Не погоджуючись із прийнятою
постановою, Компанія „Оранж Інтернешнл Інвестментс (ЮК) Лімітед” звернулося із
апеляційною скаргою, в якій просила її скасувати, посилаючись на
невідповідність оскаржуваної постанови фактичним обставинам справи, та
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 12.12.2006 апеляційну скаргу задоволено, постанову суду
першої інстанції скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Не погоджуючись з винесеною
постановою, арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду апеляційної
інстанції, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 1, 16, 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»(далі Закон), статті 105 Господарського
процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову суду
апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для
задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Статтею 16 Закону передбачено
порядок проведення зборів кредиторів і утворення комітету кредиторів.

Згідно з пунктом 5 статті 16 Закону
до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: вибори членів
комітету кредиторів; визначення кількісного складу комітету кредиторів,
визначення його повноважень, дострокове припинення повноважень комітету
кредиторів або окремих його членів; інші питання, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 8 статті 16
Закону до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про
звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації,
визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення
повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією,
ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним
керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість.

За приписами статті 205
Господарського кодексу України при винесені постанови про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в суді повинен бути доведений
факт неплатоспроможності боржника, відповідно до положень частини 4 якої у разі
неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна
задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений банкрутом за рішенням
суду.

Відповідно до приписів абзацу 4
статті 1 Закону суб'єкт господарської діяльності може бути визнаний банкрутом
тільки в разі встановлення господарським судом його неспроможності відновити
свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не
інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи
та було встановлено судом апеляційної інстанції, до господарського суду
надійшло клопотання голови комітету кредиторів ТОВ „Центрбізнесконсалтинг”
ОСОБА_2 (т. 1 а.с 173) розпочати процедуру ліквідації боржника, та ліквідатором
призначити арбітражного керуючого ОСОБА_1, у відповідності до рішення загальних
зборів кредиторів від 03.10.2006.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що комітет кредиторів не збирався та не приймав рішення про
перехід до ліквідаційної процедури. Клопотання Голови комітету кредиторів ТОВ
„Центрбізнесконсалтинг” в особі ОСОБА_2
про визнання боржника банкрутом та перехід до стадії його ліквідації, що
міститься у матеріалах справи, було подане головою комітету кредиторів з
власної ініціативи, оскільки комітет кредиторів своїм рішенням не уповноважував
його на подання такого клопотання.

Матеріалами справи підтверджується,
що суд першої інстанції визнаючи боржника банкрутом та відкриваючи ліквідаційну
процедуру, керувався протоколом загальних зборів кредиторів боржника від
03.10.2006 та клопотанням Голови комітету кредиторів ТОВ
„Центрбізнесконсалтинг” і не проаналізував фінансових активів боржника, не
встановив обставин неможливості задоволення вимог кредиторів майном боржника.

Судом апеляційної інстанції
встановлено відсутність відомостей про активи боржника, зокрема, звіту
арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово -
майновий стан боржника, даних інвентаризації майна боржника, які б надавалися
комітету кредиторів та на основі яких комітет кредиторів приймає рішення про
введення наступної судової процедури -ліквідації боржника.

Завдання підсумкового засідання
суду полягає в з'ясуванні ознак банкрутства для визначення наступної судової
процедури, виходячи з клопотання комітету кредиторів та з врахуванням активу і
пасиву боржника.

Відтак, колегія суддів Вищого
господарського суду України погоджується з висновками суду апеляційної
інстанції, про скасування постанови суду першої інстанції про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Доводи скаржника про надання суду
доказів відсутності майна боржника не спростовують висновків суду апеляційної
інстанції про відсутність у постанові суду першої інстанції аналізу активів
боржника та відсутність встановлення судом обставин неспроможності боржника
задовольнити грошові вимоги кредиторів наявним у боржника майном.

Доводи скаржника про право винести
на обговорення зборів кредиторів питання відкриття ліквідаційної процедури не
спростовують висновків суду апеляційної інстанції про необхідність прийняття
рішення про відкриття ліквідаційної процедури саме комітетом кредиторів
боржника, який є стороною у справі про банкрутство та наділений власною
компетенцією, зокрема, компетенцією прийняття рішень про перехід до
ліквідаційної процедури боржника.
Відтак, доводи скаржника не спростовують висновків суду апеляційної
інстанції про необхідність дотримання спеціальних процедур при переході від
однієї стадії провадження у справі про банкрутство до іншої та необхідність
встановлення при цьому визначених законом умов, зокрема, обставин
неплатоспроможності при відкритті ліквідаційної процедури.

З огляду на викладене, колегія
суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду
касаційної інстанції згідно приписів статей 111-5, 111-7 Господарського
процесуального кодексу України, погоджується з висновками суду апеляційної
інстанції та не вбачає підстав для скасування
постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 у
справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119 -11111 ГПК
України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Касаційну скаргу арбітражного керуючого
ОСОБА_1залишити без задоволення.

2.
Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 у
справі №10/202/06 залишити без змін.

Головуючий
Н. Ткаченко

Судді                                                                                                 Л.
Катеринчук

С. Самусенко