ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  30/540

29.03.07

За позовом   Відкритого акціонерного товариства „Харцизький трубний завод”

до                  Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи

третя особа  Спільне українсько-американське підприємство „Ірен”

про                стягнення  2 995 791,42 грн. збитків

Суддя  Ващенко Т.М.

В засіданнях приймали участь представники:

Від позивача           Гайфутдінов О.Р. –представник за довіреністю № 1-218 від 22.09.06.

Від відповідача       Андрійчук О.П. –представник за довіреністю № 01-2748/29 від 13.03.07.;

Владимиров О.В. –представник за довіреністю № 01-14573/29 від 18.12.06.

Від третьої особи   не з’явився

Рішення прийнято 29.03.07. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 20.03.07. по 29.03.07.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" до Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильскої катастрофи та третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Спільне українсько-американське підприємство "ІРЕН" про відшкодування збитків на суму 2995791 грн. 42 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.02. порушено провадження у справі № 30/540, розгляд справи призначено на 05.11.02. о 11-30.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.02. провадження у справі № 30/540 на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України було зупинено до вирішення пов’язаної з нею справи № 34/320 (4/36).

23.01.07. відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва з листом № 29-40/04 від 22.01.07., відповідно до якого повідомив, що Господарським судом міста Києва 30.06.04. було винесено рішення по справі № 34/320 (4/36) щодо стягнення з СП «Ірен»на користь МНС України 142213961,45 грн. заборгованості за векселями.

Крім того, у відповідності до постанови Вищого господарського суду України від 22.02.05. рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.04.  у справі № 34/320 (4/36) було залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.07. провадження у справі № 30/540 на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України було поновлено, розгляд справи було призначено на 27.02.07. о 12-00.

В призначене судове засідання 27.02.07. представник третьої особи не з’явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 2.02.07. розгляд справи № 30/540 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 20.03.07. о 10-15.

В судовому засіданні 20.03.07. представником позивача було надано суду письмові пояснення, у відповідності до яких позивач –Відкрите акціонерне товариство „Харцизький трубний завод” просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 2 995 791,42 грн. збитків.

Представником відповідача в судовому засіданні було надано суду відзив на позов, відповідно до якого Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи проти позову заперечує, та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог посилаючись на те, що третьою особою –Спільним українсько-американським підприємством „Ірен” не було виконано своїх зобов’язань щодо передачі житла відповідачу, а тому вини МНС України щодо виникнення податкового боргу у ВАТ „Харцизький трубний завод” на суму 2 995 791,41 грн. немає.

Представник третьої особи в судове засідання 20.03.07. повторно не з’явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 20.03.07. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 29.03.07. о 15-00 для виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста       Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.97. між Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (Замовник) та Відкритим акціонерним товариством „Харцизький трубний завод” (Інвестор), а також Спільним українсько-американським підприємством „Ірен” було укладено Договір № 46/97 про інвестування засобів на будівництво житла МНС для військовослужбовців та членів їх сімей (надалі - Договір).

У відповідності до п. п. 2.1.1, 3.2.3 Договору та п. 1 Додатку № 1 до Договору позивачем було здійснено інвестування будівництва шляхом передачі цінних паперів відповідачу векселів, емітованих третьою особою на загальну суму 50 000 000,00 грн.

Факт передачі векселів відповідачу підтверджений актом приймання –передачі векселів від третьої особи позивачу від 18.06.97. та актом приймання –передачі векселів від позивача до відповідача від 18.06.97.

Зазначені векселя на загальну суму 50 000 000,00 грн. були отримані відповідачем від позивача на умовах використання їх для фінансування будівництва та придбання житла для військовослужбовців та їх сімей.

За твердженням позивача. Відповідачем було видано довідки про надання інвестицій на будівництво житлового будинку № 34 на суму 10 000 000,00 грн. та № 35 на суму 40 000 000,00 грн.

За домовленістю між сторонами Договору, відповідач своїм листом № 18-15/511 від 22.12.98. повернув позивачу векселі  на загальну суму 40 000 000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі  векселів від 31.12.98.

Також, відповідачем у відповідності до акту прийому –передачі векселів від 31.12.98. було повернуто позивачу векселів на суму 2 000 000,00 грн.

У відповідності до довідки № 34/1-248 за травень 1999 року та довідки № 263/277-34/2 за грудень 1999 року векселі було частково погашено на суму 4 603 046,44 грн.

Таким чином, позивач вказує на те, що відповідачем залишилась непогашеною сума інвестицій в розмірі 2 995 791,42 грн., на яку Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не було надано Відкритому акціонерному товариству „Харцизький трубний завод” довідку про цільове використання коштів, отриманих на будівництво житлових будинків. А тому, в зв’язку з неналежним виконанням відповідачем та третьою особою своїх зобов’язань за Договором № 46/97 від 11.06.97. позивач поніс витрати (збитки) на здійснення інвестицій, та не зміг скористатися пільгою, встановленою п. 22.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та п.п. 7, 12 Методології визначення цін і процедури зменшення  податкових зобов’язань платників податку на прибуток підприємств на суму вартості матеріальних активів, що інвестуються ними у будівництво житла  для військовослужбовців  та членів їх сімей, і поряд використання коштів, що спрямовуються на будівництво такого житла, та здійснення бюджетного контролю за їх цільовим використанням, в зв’язку з чим, сума в розмірі 2 995 791,42 грн. була включена позивачем до Декларації про прибуток за перший квартал 2002 року та сплачена до бюджету.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 7 Методології визначення цін і процедури зменшення податкових зобов'язань платників податку на прибуток підприємств на суму вартості матеріальних активів, що інвестуються ними у будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей, і порядок використання коштів, що спрямовуються на будівництво такого житла, та здійснення бюджетного контролю за їх цільовим використанням, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.98. № 568 (надалі - Методологія), податкове зобов'язання інвестора зменшується на суму вартості активів, переданих замовнику.

Згідно п. 12 Методології, податкові зобов'язання інвесторів щодо податку на прибуток підприємств зменшуються на суму інвестицій, внесених (переданих) у вигляді коштів, векселів та активів за інвестиційними угодами, які відповідають вимогам пункту 22.3 Закону, на період до завершення, але не пізніше ніж до 1 січня 2002 р., будівництва об'єктів житла, розпочатого до 1 липня 1997 року. У разі передачі замовнику векселя податкові зобов'язання стосовно податку на прибуток підприємства-інвестора зменшуються згідно з інвестиційною угодою у звітному податковому періоді лише за умови фактичного погашення векселя.

Як вбачається з п. 13 зазначеної Методології, однією з підстав для зарахування суми інвестицій у зменшення податкового зобов'язання інвестора - платника податку на прибуток є  довідки про надання інвестицій та цільове використання коштів на спорудження житлових будинків.

У відповідності до п. 17 Методології, замовники видають інвесторам довідки про фактично здійснені інвестиції (додатки 1 і 2) для подання їх до органів державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач –Відкрите акціонерне товариство „Харцизький трубний завод”  звернувся до відповідача листом     №  3.12/178 від 04.12.01. „Про погашення векселів, наданих на будівництво житла військових”, відповідно до якого просив відповідача надати йому зазначену вище довідку.

Але, як свідчать матеріали справи, відповідач відмовив ВАТ „Харцизький трубний завод” у видачі довідки на непогашену по векселям суму, що підтверджується листом № 02-12209/162 від 10.12.01.

Крім того, позивачем було пред’явлено претензію відповідачу № 1-4-3-22/В від 18.06.02., відповідно до якої ВАТ „Харцизький трубний завод” просило відшкодувати йому суму понесених ним збитків в розмірі 2 995 791,41 грн. Але як зазначає позивач, претензію було залишено без задоволення.

У відповідності до ст. 161 Цивільного кодексу України, який на час  дії Договору регламентував взаємовідношення сторін, встановлено, що зобов’язання повинні виконуватися  належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок  закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.2.2.5 Договору, відповідач повинен був укласти з третьою особою договір підряду на проектування  та капітальне будівництво, та сприяти його виконанню.

Як зазначає позивач – Відкрите акціонерне товариство „Харцизький трубний завод”, відповідач - Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в порушення умов Договору не виконало свої зобов’язання в повному обсязі, третя особа не здійснила будівництва житла для військовослужбовців, а відповідач не надав позивачу довідку  на суму 2 995 791,42 грн. на цільове використання коштів, отриманих на будівництво житлових будинків.

Відповідно до п. 22.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.94 № 334/94-ВР у редакції 2001 року, кошти, спрямовані платником податку на будівництво та придбання житла для військовослужбовців та членів їх сімей, які мають право на отримання житла відповідно до законодавства України, за укладеними до 1 липня 1997 року угодами про інвестування будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей, по яких на 1 липня 1997 року проведені фактичні витрати, враховуються у зменшення податкового зобов'язання такого платника податку у сумі, що не перевищує розмір податкового зобов'язання, нарахованого протягом звітного (податкового) періоду, в якому здійснювалося таке інвестування, протягом терміну завершення будівництва об'єктів житла, розпочатих до 1 липня 1997 року, але не пізніше терміну, встановленого абзацом першим цього пункту.

Законом України від 01.07.04. № 1957-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»п. 22.3 було виключено із статті 22 даного Закону.

Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем та третьою особою своїх зобов’язань за Договором № 46/97 від 11.06.97. позивачем було понесено збитки  на здійснення інвестицій,  та він не зміг скористатися пільгою, встановленою п. 22.3 ст. 22 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та п. п. 7, 12 Методології визначення цін і процедури зменшення податкових зобов'язань платників податку на прибуток підприємств на суму вартості матеріальних активів, що інвестуються ними у будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей, і порядок використання коштів, що спрямовуються на будівництво такого житла, та здійснення бюджетного контролю за їх цільовим використанням, в зв’язку з чим, сума в розмірі 2 995 791,42 грн. була включена позивачем до Декларації про прибуток за перший квартал 2002 року та сплачена до бюджету.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу УРСР, у разі невиконання або неналежного виконання зобов’язання боржником він зобов’язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобов'язання було виконано боржником.

За таких обставин, наявними у справі доказами доведено, що сума в розмірі 2 995 791,42 грн. є збитками , які поніс позивач - Відкрите акціонерне товариство "Харцизький трубний завод" внаслідок протиправних дій відповідача - Міністерства з питань надзвичайних та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильскої катастрофи, а тому вимоги позивача щодо виселення відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу  України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильскої катастрофи (01030, м. Київ, вул. Гончара, 55-А, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Харцизький трубний завод” (86703, Донецька область,  м. Харцизьк, вул. Патона, 9, ) 2 995 791,42 грн. 00 коп. - збитків, 1 700 грн. 00 коп. - державного мита та 118 грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                Т.М. Ващенко