ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.07.07                                                                                           Справа№ 16/235А

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В. при секретарі судових засідань Сухович Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом:  Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Львів

До відповідача : Підприємства Сокольської виправної колонії №47 смт.Жвирка

Про стягнення 4 457 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Бондарень М.А.-представник

Від відповідача: Антонова Т.М.-представник

Права   та   обов”язки   сторін   передбачені ст.ст. 49,51КАС   України роз”яснено, заяв про відвід судді не поступало, клопотань про технічну фіксацію судового процесу не надходило.

Суть спору: Львівським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, м. Львів заявлено позов про стягнення з Підприємства Сокольської виправної колонії №47 смт.Жвирка

4 457 грн. заборгованості.

В судовому засіданні  представник позивача  позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач подав відзив №1160 від 16.07.07р. в якому позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши  матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд Львівської області   в с т а н о в и в:

Львівське  обласне  відділення  Фонду України  соціального  захисту інвалідів  відповідно  до  Положення  "Про  Фонд  України  соціального захисту Інвалідів" затвердженого постановою КМУ від 26.09.2002р. №1434 є урядовим органом державного управління і на нього покладено завдання щодо здійснення контролю за додержанням підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності і господарювання    нормативів   робочих    місць    для    забезпечення працевлаштування   інвалідів,   сприяння   створенню   таких   робочих місць та здійснення контролю за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Закон України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами.

Згідно ст.17 Закону України ”Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (із змінами та доповненнями ) з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

За умовами ст.18 Закону України ”Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (із змінами та доповненнями ) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.19 Закону України ”Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (із змінами та доповненнями ) Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Згідно положень ст.20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні із змінами і доповненнями та „Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001р. №1767 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік, який було подано відповідачем до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та прийнятий Фондом, чисельність працівників на підприємстві у 2006 році складала 23 чоловік, отже норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів  становить 1 чоловік . В рядку 2 звіту за 2006рік  підприємством зазначено, що не працевлаштовано   інвалідів, відтак  норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості 1 чоловіка не дотримано. Тому, позивачем правомірно нараховано адміністративно-господарські санкції в розмірі 4457 грн.

Згідно ст. 71 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи наведене, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, не спростовані  відповідачем  і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ст.ст.17,94,136,158-163,167, 254 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Підприємство Сокольської виправної колонії №47 (смт. Жвирка, Сокальського району р/р 3001 ЧФЗАТ КБ”Приватбанк” МФО 325882 )   на користь  Львівського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, м. Львів, вул. Маланюка, 6 (р/р 0002 в УДК у Львівській області, МФО 825014, ) –адміністративно-господарські санкції в розмірі 4457грн..

Виконавчий лист видати за заявою позивача, після набрання постановою законної сили.

Стягнути з Підприємство Сокольської виправної колонії №47 (смт. Жвирка, Сокальського району р/р 3001 ЧФЗАТ КБ”Приватбанк” МФО 325882 )    в доход  державного  бюджету- 44,57 грн. судового збору. Виконавчий лист видати.

Постанова набирає законної сили у відповідності до вимог ст.254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя