КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2007                                                                                           № 2/58

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Яресько О.І. – юрисконсульт (дов. № 957 від 24.04.2007);

від відповідача - повідомлений, але не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Місіонерського євангелізаційно-благодійного центру об’єднання християнських церков України „Слово життя”

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.03.2007

у справі № 2/58

за позовом                               Комунального підприємства „Господар” Дарницького району м. Києва

до                                                   Місіонерського євангелізаційно-благодійного центру об’єднання християнських церков України „Слово життя”

про                                                  виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.03.2007 у справі № 2/58 позов Комунального підприємства „Господар” Дарницького району м. Києва до Місіонерського євангелізаційно-благодійного центру об’єднання християнських церков України „Слово життя” про виселення задоволено повністю. За рішенням відповідач підлягає виселенню з нежитлового приміщення загальною площею 116,8 кв.м. в будинку № 11 по пр. Новодарницькому в м. Києві у зв’язку із закінченням строку дії договору оренди № 251 від 01.01.2004; стягнуто з відповідача на користь позивача 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судове рішення мотивоване тим, що: 01.01.2006 закінчився строк дії договору оренди нерухомого майна № 251 від 01.01.2004, укладеного між сторонами, строк дії договору оренди продовжений не був, оскільки згідно із розпорядженням Дарницької районної державної адміністрації № 321 від 31.03.2006 позивачу дозволено припинити вказаний договір; в порядку ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” позивач листом № 15 від 05.01.2006 повідомив відповідача про припинення дії договору оренди № 251 та вимагав негайно звільнити орендоване приміщення, передавши його за актом приймання-передачі; однак відповідач орендоване приміщення всупереч ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” не звільнив, доказів укладення нового договору або внесення змін у встановленому законом порядку до договору № 251 від 01.01.2004 в частині строку дії цього договору не надав; таким чином, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволення в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.03.2007 у справі № 2/58 повністю з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не прийняв до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, в якому відповідач зазначав, що неодноразово звертався до позивача та до Дарницької районної державної адміністрації з проханням надати дозвіл на продовження строку дії договору оренди.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення Господарського суду м. Києва від 20.03.2007 у справі № 2/58 залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення, оскільки законних та обґрунтованих підстав для зміни чи скасування рішення немає.

12.06.2007 до початку судового засідання від відповідача через канцелярію суду надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку із тим, що його представник прийматиме участь в іншому судовому засіданні за межами міста Києва та не зможе з’явитися у судове засідання.

Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без присутності представника відповідача, оскільки останній належним чином був повідомлений про час і місце засідання суду, доказів знаходження його представників у відрядженні не надав, а відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень; крім того, згідно із ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, нез’явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. ст. 75, 99 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, та враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

01.01.2004 між позивачем, за договором орендодавець, та відповідачем, за договором орендар, було укладено договір № 251 оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об’єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва, за умовами якого орендодавець на підставі розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 19.02.2004 № 127, п. 21, ордер № 026 передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно (будівлю, споруду, приміщення), розташоване за адресою: м. Київ, вул. Новодарницька, 11, загальною площею 116,8 кв.м. для використання під склад.

Відповідно до п. 1.2 договору № 251 визначене у п. 1.1. цього договору нерухоме майно передається орендарю на підставі ордеру з обладнанням та інвентарем (за його наявністю), оцінені в сумі 70 910,32 грн. в належному технічному стані відповідно до акту прийому-передачі орендованого приміщення, що додається до цього договору і є його невід’ємною частиною.

З матеріалів справи вбачається, що нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Новодарницька, 11, загальною площею 116,8 кв.м. (підвал) було передано відповідачу за актом приймання-передачі від 01.01.2004.

Сторонами встановлено строк дії договору з 01.01.2004 до 01.01.2005 (п. 11.1 договору № 251).

При цьому, з пояснень позивача вбачається, що строк дії договору оренди був продовжений сторонами на один рік на підставі ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України до 01.01.2006.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України та п. 2 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Матеріали справи свідчать, що позивач листом № 15 від 05.01.2006 повідомив відповідача, що 01.01.2006 строк дії договору оренди № 251 закінчився і в зв’язку із систематичним порушенням відповідачем його умов (п. п. 3.2, 5.2 договору) на новий термін продовжений не буде, а також вимагав терміново звільнити орендоване приміщення та здати його представникам позивача по акту приймання-передачі.

Згідно із ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Частина 1 ст. 32 ГПК України встановлює, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Разом з тим, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов’язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, як це передбачено ч. 1 ст. 38 ГПК України.

З метою з’ясування всіх обставин справи апеляційний господарський суд ухвалою від 24.05.2007 зобов’язав позивача надати належним чином засвідчену копію фіскального чеку про надсилання відповідачу листа-попередження від 05.01.2006 за № 15.

Позивач на виконання вимог вищезазначеної ухвали надав оригінал фіскального чеку № 4837 від 05.01.2006 для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до матеріалів справи, тим самим підтвердив факт надсилання даного листа на адресу відповідача: 01014, м. Київ, вул. Мічуріна, 64.

Таким чином, апеляційний господарський суд підтримує висновок місцевого господарського суду, що у розумінні ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” позивач належним чином повідомив відповідача про припинення дії договору оренди, надіславши на адресу останнього відповідну заяву.

Згідно із ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Отже згідно із положеннями чинного законодавства України правовою підставою користування комунальним майном є відповідний договір оренди.

Згідно із пунктом 2 ст. 26 та пунктом 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 2 ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 11.2 договору № 251 термін дії договору може бути припинено, зокрема, у зв’язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Враховуючи, що на лист № 15 від 05.01.2006 відповідач відповіді не надав та не здійснив дій по передачі спірного приміщення орендодавцю (позивачу), позивач 15.12.2006 направив на адресу відповідача попередження, в якому зазначив, що згідно із розпорядженням Дарницької районної державної адміністрації № 321 від 31.03.2006, Комунальному підприємству „Господар” дозволено припинити вказаний договір оренди з 01.01.2006, про що відповідача було письмово повідомлено та запропоновано звільнити орендоване приміщення (лист № 15 від 05.01.2006), проте, приміщення не було звільнено орендарем, який продовжує його займати без достатніх правових підстав. У зв’язку із цим, позивач вимагав терміново у десятиденний строк з дня отримання даного попередження звільнити спірне приміщення по вул. Новодарницькій, 11 та здати його представникам позивача по акту приймання-передачі.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи наявне розпорядження Дарницької районної державної адміністрації № 321 від 31.03.2006 про відмову в укладенні договору оренди на спірне приміщення на новий строк (а.с. 40), тобто відповідних розпорядчих документів на продовження договору оренди відповідачу надано не було, новий договір оренди на спірне приміщення не укладався, апеляційний господарський суд підтримує висновок місцевого господарського суду, що відповідач займає спірне приміщення без достатніх правових підстав, а отже підлягає виселенню.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не прийняв до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо звернення до уповноважених органів з проханням продовжити строк дії договору оренди.

Так, в матеріалах справи наявні листи, надані відповідачем на підтвердження того, що останній впродовж 2004-2005 років звертався до Голови Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації з проханням надати дозвіл на продовження договору оренди на спірне приміщення, а також наявні листи, адресовані начальнику Контрольно-ревізійного відділу у Дарницькому районі м. Києва з приводу перегляду ставки орендної плати.

Апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки предметом даного спору є виселення відповідача з нежилого приміщення загальною площею 116,8 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Новодарницька, 11 у зв’язку з закінченням строку дії договору оренди № 251 від 01.01.2004, тому посилання відповідача на його переважне право на переукладення договору оренди на новий строк не може бути підставою для скасування рішення місцевого господарського суду

З огляду на викладене, немає підстав визнати доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, переконливими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Господарський суд м. Києва вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку відповідно до ст. 43 ГПК України та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду м. Києва від 20.03.2007 у справі № 2/58 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 2/58 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

18.06.07 (відправлено)