ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
проспект Миру , 20                                                                                                             тел.  678-853
РІШЕННЯ

18 липня 2007 року                                                                     Справа № 8/155

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Страхове товариство „Гарантія”, вул.Рибальська 22, м.Київ, 01011

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Сонат”, вул.Чернігівська 3, смт.Олишівка, Чернігівський район, 15575

про  стягнення 31230грн. збитків

Суддя     Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача 31230грн. збитків, спричинених внаслідок виплати страхового відшкодування відповідно до договору №17-27-311/04 від 02.04.2004р. страхування фінансового ризику непогашення кредиту, наданого відповідачу по кредитному договору №364 від 04.12.2002р.

Відповідач відзив на позов не надав. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача обізнаний про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомлено.

За загальним правилом особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу по порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований за адресою: вул.Чернігівська 3, смт.Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15575. Судом надсилались відповідачу ухвали про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи як за адресою, вказаною в позовній заяві, так і за адресою державної реєстрації, на підставі чого суд доходить висновку, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки явка останніх в судове засідання обов’язковою не визнавалась.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, суд ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2002 року між ТОВ „Сонат” (відповідач по справі) та ВАТ „Банк „Демарк” укладений кредитний договір №364, за умовами якого банк зобов’язався надати позичальнику кредит у розмірі 138000грн. строком до 3 грудня 2003 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16%. Додатковими угодами до кредитного договору сторони змінювали розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами та строк повернення кредиту.

В остаточній редакції кредитного договору банк зобов’язався надати позичальнику кредит в суму 138000грн.  на строк до 20.05.2004р.

Факт надання відповідачу кредиту підтверджується копією платіжного доручення №982 від 04.12.2002р. (а.с.28), по якому у встановлений п.3.3.1 кредитного договору спосіб здійснена оплата розрахункового документу за призначенням кредиту (п.3.2. договору).

За умовами п.3.4.1. кредитного договору (в редакції додаткової угоди №4 від 30.03.2004р.) відповідач зобов’язався погасити кредит в сумі 138000грн. в строк до 20.05.2004р.

Ризик неповернення або несвоєчасного повернення відповідачем кредиту за кредитним договором №364 від 04.12.2002р. застрахований Відкритим акціонерним страховим товариством „Гарантія”, про що між ним та ВАТ „Банк „Демарк” 02.04.2004р. укладений договір №17-27-311/04  страхування фінансового ризику непогашення кредиту.

Як вбачається з п.1.1. Статуту Відкрите акціонерне страхове товариство„Гарантія” перереєстровано у зв’язку зі зміною найменування у ВАТ „Страхове товариство „Гарантія”. Зміни до установчих документів зареєстровано державним реєстратором 19.01.2006р. за №3000224, про що позивачу видно свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО №104008.

За змістом п.5.3.4 договору страхування фінансового ризику непогашеного кредиту банк зобов’язався негайно, але у будь-якому випадку не пізніше двох робочих днів з моменту, коли йому стало або повинно було стати відомо про настання страхової події, письмово повідомити про це страховика.

21 травня 2004 року ВАТ „Банк „Демарк” повідомив позивача листом за №05/32-948 про настання строку страхового відшкодування за непогашеним ТОВ „Сонат” кредитом в сумі 138000грн. Наявність у ТОВ „Сонат” заборгованості за кредитом станом на 21.05.2004р. у вищезазначеній сумі підтверджується копією банківської виписки, що знаходиться в матеріалах справи.

Як вбачається з п.4.1. договору страхування фінансового ризику непогашення кредиту  №17-27-311/04 від 02.04.2004р. страхова сума по цьому договору склала 31230грн.

Відповідно до ст.9 Закону України „Про страхування” від 07.03.1996р. страхове відшкодування виплачується страховиком страхувальнику в межах страхової суми.

На підставі заяви банку та акту про страховий випадок та розрахунок страхового відшкодування, складеного 21.05.2004р., сума страхового відшкодування у розмірі 31230грн. перерахована позивачем на рахунок ВАТ „Банк „Демарк” за платіжними дорученнями №574 від 21.05.2004р.

В силу ст.27 Закону України „Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,  має до особи,  відповідальної за заподіяний збиток, що кореспондується з нормами ст.993 Цивільного кодексу України.

Загальні положення про відшкодування шкоди регулюються главою 82 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України). Частина 1 ст.1166 ЦК України встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов’язань по кредитному договору, що призвело до настання страхового випадку, а також доведений факт понесення позивачем збитків, спричинених виплатою страхового відшкодування внаслідок непогашення відповідачем кредиту, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст.9,27 Закону України “Про страхування”, ст.ст.993,1166,1191 Цивільного кодексу України, ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сонат”, вул.Чернігівська 3, смт.Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область (ідентифікаційний код 31423968, п/р 1062 в ВАТ „Банк „Демарк”, МФО 353649) на користь  Відкритого акціонерного товариства “Страхове товариство „Гарантія”, вул.Рибальська 22, м.Київ  (ідентифікаційний код 14229456, п/р 1815 в ВАТ „Укрексімбанк” м.Київ, МФО 322313) 31230грн. збитків, 312грн.30коп. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання  рішенням законної сили.

Суддя                                                       Т.Г.Оленич

19.07.07