ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" травня 2007 р.
Справа № 12/53.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ”Укрфінсервіс” м. Чернівці

до відповідача Відкритого акціонерного товариства ”Дністрогесбуд” м.Новодністровськ

про розірвання договору та стягнення 310243,26 грн.

Суддя                                                               Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача –Гінінгер А.З. –представник (довіреність від 20.03.2007 року)

Від відповідача –не з’явився

В засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю ”Укрфінсервіс” м. Чернівці звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства ”Дністрогесбуд” м.Новодністровськ про розірвання угоди від 25.06.2005 року про порядок погашення боргу та стягнення з відповідача 310243,26 грн., з них: 87923,82 грн. боргу з врахуванням збитків, заподіяних інфляцією за період жовтень 2006 року –січень 2007 року, 217159,94 грн. боргу за лютий-серпень 2007 року, 772,57 грн. 3% річних та 4386,93 грн. пені.

У судовому засіданні 30.05.2007 року позивач надав уточнюючий розрахунок суми позову, згідно якого розмір 3% річних становить 423,02 грн., а пеня –2402,73 грн.

Відповідач у судовому засіданні 07.05.2007 року в усній формі проти позову заперечував, наполягаючи на тому, що угода від 25.06.2005 року є недійсною. Будь-яких доказів відповідачем не надано, а відтак спір підлягає вирішенню, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із доказів, наданих позивачем.

30.05.2007 року відповідач у судове засідання не з’явився, хоча і був повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, натомість надав телеграму про перенесення слухання справи у зв’язку з тим, що бухгалтер і юрист знаходяться у відпустці.

У задоволенні поданого клопотання слід відмовити, оскільки відповідач не надав об’єктивних доказів того, що бухгалтер і юрист знаходяться у відпустці. Крім того, відповідач вже втретє не з’явився у судове засідання, а тому суд розцінює дії відповідача як умисне затягування розгляду справи. Також слід відзначити, що 06.06.2007 року закінчується строк розгляду справи, передбачений статтею 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2005 року між сторонами укладено угоду, якою сторони підтвердили, що на момент її укладення заборгованість ”Боржника” (відповідача у справі) перед ”Кредитором” (позивачем у справі) становить 410359,96 грн. Пунктом 2 вказаної угоди сторони визначили порядок погашення боргу.

29.03.2006 року між сторонами було укладено додаткову угоду до угоди від 25.06.2005 року, якою сторони обумовили новий графік погашення боргу, а саме: до 31.03.2006 року –10000,00 грн.,  до 30.04.2006 року –10000,00 грн., до 31.05.2006 року –10000,00 грн., до 30.06.2006 року –15400,00 грн., до 31.07.2006 року –15400,00 грн., до 31.08.2006 року –15400,00 грн., до 30.09.2006 року –20400,00 грн., до 31.10.2006 року –20400,00 грн., до 30.11.2006 року –20400,00 грн., до 31.12.2006 року –25400,00 грн., до 31.01.2007 року –25400,00 грн., до 28.02.2007 року –25400,00 грн., до 31.03.2007 року –30400,00 грн., до 30.04.2007 року –30400,00 грн., до 31.05.2007 року –30400,00 грн., до 30.06.2007 року –35400,00 грн., до 31.07.2007 року –35400,00 грн., до 31.08.2007 року –29759,94 грн.

Як встановлено судовим слуханням, розстрочений борг оплачувався відповідачем несвоєчасно та не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості за жовтень 2006 року у сумі 15800,00 грн. (сплата 27.12.2006 року у сумі 5000,00 грн. була зарахована у погашення боргу минулих періодів). Платежі за листопад 2006 року –лютий 2007 року відповідачем також не сплачувались.

Пунктом 4 угоди від 25.05.2005 року передбачено, що у разі затримки платежу більш як на два місяці позивач має право вимагати розірвання угоди та стягнення всієї суми боргу. На виконання даного пункту угоди 10.02.2007 року позивач направив відповідачу листа з пропозицією розірвати угоди. Пропозиція позивача залишена відповідачем без реагування.

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно частин 2-4 статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Не сплачуючи розстрочений борг, відповідач істотно порушив умови угоди від 25.06.2005 року, внаслідок чого така угода підлягає розірванню. Крім того, сторони передбачили таке право позивача пунктом 4 угоди від 25.06.2005 року.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а як зазначалося вище, відповідач неналежним чином сплачував розстрочений борг і тому з нього слід стягнути 87000,00 грн. боргу за жовтень 2006 року –січень 2007 року.

Також з відповідача слід стягнути 918,60 грн. збитків, заподіяних інфляцією за листопад 2006 року –січень 2007 року та 423,02 грн. 3% річних за період з 01.10.2006 року по 19.01.2007 року, що передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України і 2402,73 грн. пені за період з 01.10.2006 року по 19.01.2007 року, що передбачено пунктом 3 угоди від 25.06.2005 року, а також статтями 647, 649 Цивільного кодексу України.

Крім того, з відповідача стягується 217159,94 грн. розстроченого боргу за лютий-серпень 2007 року у зв’язку із розірванням угоди від 25.06.2005 року.

У решті позовних вимог слід відмовити, тому що позивачем допущено арифметичну помилку при обчислені пені, що позивач підтвердив своїм розрахунком, та при обчислені збитків, заподіяних інфляцією –нарахування у грудні 2006 року та січні 2007 року проводилось на суму боргу з вже нарахованим індексом інфляції, тобто відбулось подвійне нарахування збитків, заподіяних інфляцією.

Доводи відповідача не беруться до уваги судом через те, що будь-яких доказів ним не представлено, а згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати віднести на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 33, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Розірвати угоду, укладену 25.06.2005 року між ТОВ ”Укрфінсервіс” м. Чернівці та ВАТ ”Дністрогесбуд” м.Новодністровськ.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства ”Дністрогесбуд”, код 00116895 м.Новодністровськ, 10-й квартал на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Укрфінсервіс”, код 303527239, м. Чернівці, вул. Буковинська, 37/1 –304159,94 грн. боргу, 918,60 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 423,02 грн. 3% річних, 2402,73 грн. пені, 3079,04 грн. державного мита та 117,12 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          У решті вимог відмовити.

Рішення підписано і оформлено відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України 04.06.2007 року.

Суддя
А.А. Бутирський