ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.06.07
Справа  № 2-102/2006

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді
Городечної М.І., суддів Юркевича М.В., Кузя В.Л. у м.Львові, розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1),
вх. № Львівського апеляційного господарського суду -225 від 26.02.2007
року на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року у
справі №  2-102/2006

за
позовом ОСОБА_1, (АДРЕСА_1), до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Тернобудмеханізація” (76000, м.Тернопіль, вул. Грига, 2), про
визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю “Тернобудмеханізація” від 30.06.2005 року в частині
відхилення заяви ОСОБА_1  про вихід з
Товариства з виплатою частки в статутному фонді даного Товариства, про
зобов”язання відповідача виплатити частку в статутному фонді Товариства в сумі
31986 грн., та про стягнення 5000 грн. моральної шкоди.

за участю
ОСОБА_1, представників відповідача: Капустяк І.М., директор, Коломієць А.К.,
голова товариства, Матвіїв С.І., довіреність від 15.06.2007 року, Костич О.І.,
довіреність від 15.06.2007 року.

Присутнім сторонам та їх
представникам роз'яснено права і обов'язки передбачені ст. 20, 22, 28 ГПК
України.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року у справі №
2-102/2006 задоволено частково позов ОСОБА_1, до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Тернобудмеханізація”: вирішено стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю “Тернобудмеханізація” на користь ОСОБА_1 3188,77
грн. вартості частини майна, 1000 грн. моральної шкоди, 500 грн. витрат
понесених на оплату послуг адвоката, 328,50 грн. оплаченого державного мита та
661,92 грн. витрат на оплату проведеної експертизи. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням місцевого суду, позивач -ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі просить дане рішення
місцевого загального суду змінити та прийняти нове рішення, яким заявлений нею
позов задоволити повністю, посилаючись на те, що нею було у відповідності до
статуту “Тернобудмеханізація” та Закону України “Про господарські товариства”
подано у вересні 2004 року заяву про вихід з даного Товариства та виплату їй
вартості майна, пропорційної частці в статутному капіталі Товариства, що
складає 31986 грн. Що висновок судово-бухгалтерської експертизи від 05.12.2006
року безпідставно взятий до уваги, оскільки він є необгрунтованим, що зокрема,
підтверджується аудиторським звітом про результати розрахунку вартості частки
майна, який відповідає вимогам ст.ст. 115, 143, 144 ЦК України, ст. 54 Закону
України “Про господарські товариства”, п. 6.5 статуту Товариства, згідно якого
вартість частки майна ОСОБА_1 при виході з Товариства складає 37335 грн.

Представники
Товариства з обмеженою відповідальністю “Тернобудмеханізація” (відповідача у
справі) в судових засіданнях вимоги апеляційної скарги заперечували,
посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те,
що позивачці підлягає виплаті її частка в майні, що складає 3188,77 грн., що
відповідає ч. 2 ст. 54 Закону України “Про господарські товариства”, та просили
апеляційний суд рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2006
року у справі №  2-102/2006 залишити без
змін.

Апеляційний
суд, заслухавши пояснення позивача та заперечення представників відповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі,
дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. При цьому
суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Як
вбачається з статуту Товариства з обмеженою відповідальністю
“Тернобудмеханізація”, зареєстрованого виконкомом Тернопільської міської ради
народних депутатів за НОМЕР_1, Товариство є створеним на підставі рішення
загальних зборів учасників фірми “Тернопільбуд-ЛТД” № 2 від 29.10.1996 року,
рішення загальних зборів працівників управління механізації фірми
“Тернопільбуд-ЛТД” № 3 від 12.11.1996 року та є правонаступником
Тернопільського управління механізації фірми “Тернопільбуд-ЛТД” (п.п. 1.2-1.4).
Учасниками Товариства є громадяни України, які підписали установчий договір про
створення Товариства з обмеженою відповідальністю “Тернобудмеханізація” або в
подальшому приєдналися до цього Договору (п. 1.6).

ОСОБА_1
як видно з установчого договору про створення Товариства з обмеженою
відповідальністю “Тернобудмеханізація”, зареєстрованого виконкоком
Тернопільської міської ради народних депутатів за НОМЕР_1, книжки пайовика, є
учасником Товариства з моменту його створення і їй належить частка в статутному
капіталі, що складає 0,97799% (додаток до договору).

Як
вбачається з п.п. 4.2-4.3 статуту статутний фонд Товариства повністю зформовано
за рахунок майна, переданого Товарству фірмою “Тернопільбуд-ЛТД” згідно
розподільчого балансу, затвердженого рішенням учасників фірми
“Тернопільбуд-ЛТД” № 2 від 29.10.1996 року. Порядок формування коштів
статутного фонду та розмір вкладу кожного учасника визначається установчим
договором та статутом.  Джерелами
формування майна Товариства є, зокрема й грошові та інші матеріальні внески
засновників (п. 5.3 Статуту).

При
оцінці статуту ТОВ “Тернобудмеханізація”, розподільчого балансу, затвердженого
рішенням учасників фірми “Тернопільбуд-ЛТД” № 2 від 29.10.1996 року, листа
відповідача від 25.10.2006 року № 27, судом встановлено, що при створенні
Товариства йому передано частку проіндексованої колективної власності в сумі
3270676 грн., що стало основою для формування статутного фонду товариства:
колективна власність в розмірі   58648,84
грн. та сума індексації в розмірі 3212027,16 грн. Як вбачається з балансу  ТОВ “Тернобудмеханізація” станом на
01.04.2005 року, статутний капітал Товариства становить 3270,7 тис. грн., тобто
статутний фонд показано разом з проіндексованою сумою переданої колективної
власності фірми “Тернопільбуд-ЛТД”, нерозподілений прибуток  - 546,8 тис. грн.

Як
зазначено у Відомості про розподіл колективної власності по управлінню
механізації, вклад учасника ТОВ “Тернобудмеханізація” ОСОБА_1 до статутного
капіталу Товариства складає 573,62 грн. -частка колективної власності станом на
07.11.1996 року та 31413, 15 грн. суми індексації, разом проіндексована сума
складає 31986,77 грн.

21.09.2004
року Мудрою І.М. подано заяву про вихід з Товариства.

Рішенням
загальних зборів учасників ТОВ “Тернобудмеханізація” від 30.06.2005 року,
протокол № 11, відхилено заяву позивачки про її вихід з товариства з виплатою
частки в майні товариства.

Відповідно
до ч. 1 ст. 148 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має
право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж
за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.  Учасник, який виходить із товариства з обмеженою
відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його
частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та
товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена
переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного фонду був здійснений шляхом
передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові
без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що
пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її
виплати встановлюються статутом і законом.

Відповідно
до ст. 54 Закону України “Про господарські товариства” при виході учасника з
товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини
майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі.
Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з
товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за
згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній
формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку,
одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане
учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі
без винагороди.

Статутом
Товариства передбачено право учасника на вихід з Товариства у визначеному даним
статутом порядку (п. 6.1). Зокрема, згідно п. 6.4 статуту учасник може
реалізувати вищезазначене право, попередивши про це інших учасників, але не
пізніше ніж за 2 місяці до дня виходу. У разі виходу з Товариства учаснику
виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у
статутному фонді. Оцінка вартості майна Товариства проводиться по його
балансовій вартості на момент закінчення кварталу, в якому учасник подав заяву
на вихід. На протязі двох тижнів після затвердження Ревізійною комісією
квартального балансу голова товариства письмово пропереджає учасника про
належну йому частку майна Товариства до виплати. Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою зборів учасників
товариства частка учасника, що виходить з товариства повертається йому повністю
або частково в натуральній формі. Учасник, який вийшов з Товариства, має право
на належну йому частка прибутку, одержаного товариством в поточному році до
моменту виходу учасника з товариства (п.п. 6-5-6.6 статуту).

Таким
чином, з 21.12.2004 року, тобто по закінченню 3-х місячного строку з моменту
подання заяви про вихід, ОСОБА_1 вважається такою, що вийшла з ТОВ
“Тернобудмеханізація” і з цього часу припились її права та обов'язки як
учасника Товариства, окрім тих, що пов'язані з наслідками такого виходу,
зокрема права на отримання частини майна товариства, пропорційної його частці у
статутному фонді, та частини прибутку товариства, одержаного товариством в
поточному році до моменту виходу учасника з товариства.

Отже, суд
першої інстанції дійшов правильного висновку
про те, що в ТОВ “Тернобудмеханізація” виник обов'язок виплатити
позивачці відповідно до п.п. 6-5-6.6 статуту Товариства вартість частини майна
Товариства, пропорційну її частці у статутному фонді Товариства, та частину
прибутку товариства, одержаного товариством в поточному році до моменту виходу
учасника з товариства.

Як
вбачається з висновку судово-бухгалтерської експертизи від 05.12.2006 року №
9328, обсяг коштів, що повинні бути виплачені позивачці в зв'язку з її виходом
з товариства, визначається згідно із балансом на день її виходу (за балансовою
вартістю чистих активів товариства на цей день), що на 19.05.2005 року складає
3188,77 грн.: вартість частки в статутному фонді товариства в розмірі 573,62
грн. -частка колективної власності; частка прибутку, отриманого товариством у І
кварталі 2005 року в розмірі 2615,15 грн.

При
цьому, є безпідставним посилання позивачки на те, що належна їй частка в
вартості майна Товариства згідно книжки пайовика складає 31986 грн., оскільки
апеляційний суд погоджується з висновком  експертизи, згідно якого така розбіжність в
обрахунку вартості майна Товариства, на яке претендує позивачка внаслідок
виходу з Товариства, є наслідком того, що при створенні Товариства було
проведено згідно постанов КМ України індексацію балансової вартості основних
засобів, що передавались Товариству, внаслідок якої суму індексації основних
засобів в розмірі 3212027,16 грн. Товариство помилково відобразило по
бухгалтерському рахунку      НОМЕР_2
“статутний капітал”, що стало основою для формування статутного фонду ТОВ
“Тернобудмеханізація”, а тому колективна власність в сумі 58648,84 грн. повинна
рахуватись по бухгалтерському рахунку НОМЕР_2 “Статутний капітал”, а сума
індексації основних засобів в розмірі 3212027,16 грн - на бухгалтерському
рахунку № 88 “Додатковий капітал”, субрахунок “індексація балансової вартості
основних засобів”. Наслідком цього, при визначенні вартості майна ТОВ
“Тернобудмеханізація” при виході учасників з товариства, сума індексації
балансової вартості основних засобів не повинна враховуватись. Такий розрахунок
вартості частини майна товариства, на яку претендує учасник товариства при його
виході з нього, повністю відповідає п. 6.5 статуту та ч. 1 ст. 54 Закону
України “Про господарські товариства”.

Посилання
апелянта на те, що судом безпідставно взято до уваги як доказ висновок
судово-бухгалтерської експертизи від 05.12.2006 року № 9328, апеляційний суд
вважає таким, що не заслуговує на увагу, оскільки в суду першої інстанції не
було правових підстав для сумніву в достовірності висновків експертизи,
враховуючи, що вони не спростовуються матеріалами справи, та зроблені судовими
експертами попередженими про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК
України.

В той же
час, аудиторський звіт про результати розрахунку вартості частини майна
НОМЕР_3, за підписом директора Аудиторсько-консультаційної фірми “Орієнтир Лтд”
не був поданий суду першої інстанції до прийняття оскаржуваного рішення,
оскільки позивачкою не подано доказів протилежного, та окрім цього, наданий
Товариством, що здійснює господарську діяльність, і за замовленням самої
позивачки, а спеціаліст(ти), що його готували не були попереджені про
кримінальну відповіальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а тому не
може бути взятий до уваги як висновок експертизи, і бути оціненим судом нарівні
з висновком судово-бухгалтерської експертизи від 05.12.2006 року № 9328.

Інших
доказів в обгрунтування своїх доводів апелянтом суду апеляційної інстанції у
відповідності до ст.ст. 33 ГПК України не подано.

Таким
чином, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про  задоволення позову в частині стягнення з ТОВ
“Тернобудмеханізація” на користь ОСОБА_1 3188,77 грн. вартості частини майна та
відмову в позові в решті даної вимоги є таким, що відповідає матеріалам справи
та нормам чинного законодавства.

Щодо
позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Тернобудмеханізація” від
30.06.2005 року в частині відхилення заяви ОСОБА_1  про вихід з Товариства з виплатою частки в
статутному фонді даного Товариства, то апеляційний суд погоджується з висновком
суду першої інстанції про відмову в позові в цій частині, оскільки як
встановлено вище, прийняттям такого рішення право позивачки не було порушено, так
як її право на вихід з Товариства реалізується не за наслідками рішень
загальних зборів, а внаслідок дій самого учасника товариства -подання
відповідної заяви, внаслідок чого по закінченні відповідного строку, учасник є
таким, що вийшов з Товариства.

Також
апеляційний суд вважає, що місцевим загальним судом першої інстанції,
враховуючи обставини справи, зокрема, що протиправна бездіяльність відповідача
щодо невиплати позивачці  вартості
частини майна Товариства, пропорційної її частці в статутному фонді Товариства,
тривала до моменту прийняття судового рішення, що позивачка є інвалідом ІІІ
групи, і в період бездіяльності відповідача по спірному питанню стані її
здоров'я погіршився, що стверджується поданими нею суду листками
непрацездатності, довідкою лікувального закладу від 22.05.2006 року, що
позивачка будучи пенсіонеркою, внасліок неотримання належних їй коштів не могла
підвищити свій рівень проживання щодо належного харчування та лікування як
інваліда ІІІ групи, що спричинило позивачці душевних та фізичних страждань, -
зроблено у відповідності до ст. 212 ЦПК України правильний висновок про те, що
наявні, передбачені нормами ст.ст. 23, 1167 ЦК України підстави для
відшкодування ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди. В решті позову в цій частині
вимог слід відмовити.

Також
апеляційний суд вважає, що зроблений судом першої інстанції розподіл судових
витрат між сторонами відповідає вимогам 88 ЦПК України.

За
наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення Тернопільського міськрайонного
суду від 27 грудня 2006 року у справі № 2-102/2006 є законним та обгрунтованим,
а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни.

Враховуючи
вищенаведене та керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України,

Львівський
апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

2.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року у справі №
2-102/2006 залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України в порядку та строки встановлені статтями
109-110 Господарського процесуального кодексу України.

5.          Справу повернути в Тернопільський
міськрайонний суд.

Головуючий-
суддя                           М.І.Городечна

Судді
М.В.Юркевич

В.Л.Кузь