ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.
№ 2-27/14547-2005

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Заступника прокурора Автономної Республіки Крим

на постанову
господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.-12.12.2005

у справі
№2-27/14547-2005

за позовом
ЗАТ “Укрпромпродуктсервіс”

до
ВДВС Красноперекопського МРУЮ

треті особи
1)          ТОВ “Днепр-Агро”
2)          НПСП “Авіс ЛТД”

про
визнання права власності, виключення майна з акту опису і арешту майна, звільнення майна з-під арешту, визнання незаконним та скасування акту опису та арешту майна,

за участю представників сторін від:

позивача:  Баженов І.Ю. –керівник

відповідача: не з’явились

третіх осіб: не з’явились

прокуратури: Громадський С.О. –прокурор відділу ГП України (посвідчення №76 від 10.02.2005р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.12.2005р. (суддя Воронцова Н.В.) позов задоволено частково; визнано за ЗАТ “Укрпромпродуктсервіс” право власності на рис-сирець в кількості 1500 тон та насіння рису-сирцю в кількості 300 тон; виключено з акту опису та арешту майна, складеного державним виконавцем ВДВС Красноперекопського МРУЮ від 14.10.2005р. Дубровою Н.А., 550 тон рису-сирцю, що належить ЗАТ “Укрпромпродуктсервіс”; стягнуто з відповідача на користь позивача 42,50грн. державного мита та 59грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині позовних вимог провадження у справі припинено.

В касаційному поданні Заступник прокурора АР Крим просить скасувати рішення місцевого господарського суду та направити справу на новий розгляд, посилаючись порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дійшла висновку, що касаційне подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція виходить з встановлених у даній справі обставин.

Місцевим господарським судом встановлено, що рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.08.2003р. у справі №2-17/2640-03 стягнуто з ТОВ “Днепр-Агро” на користь НПСП “Авіс ЛТД” 1635,34грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.10.2005р. у справі №2-17/2640-03 було вирішено стягнути з ТОВ “Днепр-Агро” на користь НПСП “Авіс ЛТД” 355450кг риса-сирцю, про що видано наказ від 07.10.2005р.

ВДВС Красноперекопського МРУЮ поставною про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2004р. було відкрито виконавче провадження з виконання рішення по справі №2-17/2640- 03 про стягнення з ТОВ “Днепр-Агро” на користь НПСП “Авіс ЛТД” заборгованості у розмірі 1635,34грн. і 355450кг рису-сирцю.

Оскільки грошових коштів, що надходили на арештовані розрахункові рахунки ТОВ “Днепр-Агро” було недостатньо для погашення за рішенням суду, майно, що знаходилося на балансі підприємства було розпайоване, то у відповідності до вимог ст.64 Закону України “Про виконавче провадження” стягнення було звернуто на майно, а саме на рис-сирець у кількості 550 тон, що знаходився на току ТОВ “Днепр-Агро” в с.Зелена Нива. Державним виконавцем Дубровою Н. А. було складено акт опису та арешту майна від 14.10.2005р., згідно до якого було арештовано 550 тон рису-сирцю.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з наступного.

06.04.2002р.   між  громадянами  України  -  співвласниками  майна,  у  вигляді основних коштів, що належать їм на праві загальної дольової власності (співвласники) і ТОВ “Днепр-Агро” було укладено договір оренди згідно до якого співвласники передають в оренду і ТОВ “Днепр-Агро” приймає основні кошти, зокрема, складські приміщення в с.Зелена Нива. Договір вступив в силу з моменту підписання і діє 5 років. За умовами п.4.4 даного договору ТОВ “Днепр-Агро” має право передавати орендовані основні кошти в суборенду.

05.01.2005 р. між позивачем (продавець) і ТОВ “Днепр-Агро” (покупець) було укладено договір №1-СХ, відповідно до якого продавець зобов'язався надати і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (ПММ, засоби захисту рослин, сільськогосподарську продукцію, насіння сільськогосподарських культур, і т.і.) в кількості і якості згідно до накладних.

14.04.2005 р. між ТОВ “Днепр-Агро” (продавець) і позивачем (покупець) було укладено договір №14/04, за умовами якого покупець придбаває весь рис-сирець і насіння рису-сирцю, що посіяно та вирощено на полях, що використовуються для цих цілей продавцем.

Згідно п.1.2 вказаного договору право власності на товар переходить до покупця з моменту засіву вказаних площ.

За цим договором продавець зобов’язаний надати покупцю товар на загальну суму 3500000грн. як оплату за товарно-матеріальні цінності і послуги (ПММ, засоби захисту рослин, сільськогосподарську продукцію, насіння сільськогосподарських культур, і т.і.), поставлені позивачем згідно до договору №1-СХ від 05.01.2005р. Даний договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2005р.

Відповідно до п.1.5 даного договору на момент його укладання заборгованість продавця перед покупцем складає 3500000грн. і еквівалентна 2500 тонам рису-сирцю і 300 тонам насіння рису-сирцю.

З умовами пп.2.3 і пп.2.4 даного договору передача товару у власність покупця здійснюється на підставі доручення покупця, що підтверджує кількість і якість товару, що передається. Датою поставки товару за даним договором є дата оформлення товарної і податкової накладної.

Згідно накладної №266 від 01.10.2005р. ТОВ “Днепр-Агро” передав позивачу 1500 тон рису-сирцю, накладною №267 від 01.10.2005 р. було передано позивачу 300 тон насіння рису-сирцю. На отримання 1500 тон рису-сирцю було виписано довіреність від 01.10.2005р. серія ЯКС №170768, на отримання 300 тон насіння рису-сирцю –довіреність від 01.10.2005 р. серія ЯКС №170769.

Також судом встановлено, що 20.09.2005р. між ТОВ “Днепр-Агро” (орендодавець ) і позивачем (орендар) було укладено договір оренди б/н, за умовами якого орендодавець передає, а орендар отримує у тимчасове користування два склади в с. Зелена Нива для здійснення зберігання сільськогосподарської продукції, що належить позивачу на праві власності. Строк дії договору оренди з 20.09.02005 р. по 31.05.2006 р. Договір вступає в силу з моменту підписання.

На виконання даного договору оренди Згідно до п 1.1 акту приймання-передачі майна  орендодавець передав орендарю у тимчасове користування складські приміщення за адресою: АР Крим, Красноперекопський район, зернотік с.Зелена Нива (два склади), а орендар вказане майно прийняв.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції встановив, що рис-сирець у кількості 550тон, що знаходився у складському приміщенні току ТОВ “Днепр-Агро” в с. Зелена Нива належав позивачу на праві власності і у державного виконавця були відсутні підстави його описувати та арештовувати.

Згідно приписів частини  2  статті  111-7 Господарського  процесуального  кодексу  України  до  юрисдикції  касаційної  інстанції  не  відноситься  повторна  оцінка доказів та  встановлення  обставин  відхилених  господарським  судом  при  розгляді  спору.

У відповідності до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що перед тим як проводити опис та послідуючий арешт майна боржника по виконавчому провадженню державний виконавець повинен виявити це майно та отримати докази того, що це майно належить саме боржнику, що виконавчою службою не зроблено.

Також судом встановлено, що ВДВС Красноперекопського МРУЮ було винесено постанову від 27.10.2005р. про зупинення виконавчого провадження на підставі того, що ухвалою господарського суду АР Крим від 05.10.2005р. у справі №2-8/14767-2005 у відношенні ТОВ “Днепр-Агро” порушено справу про банкрутство, що, з урахуванням приписів Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” виключало можливість проводити виконавчі дії 14.10.2005р.

Колегія погоджується з висновками місцевого суду щодо припинення провадження у справі на підставі п.1 ст.80 ГПК України в частині позовних вимог про звільнення з-під арешту 550 тон рису-сирцю, що належить позивачу, і визнання таким, що не відповідає закону і порушує права власника та скасування акту опису та арешту майна, складеного державним виконавцем ВДВС Красноперекопського МРУЮ 14.10.2005р., оскільки дані вимоги не підлягають розгляду в господарських судах України.

Доводи прокурора, викладені у касаційному поданні, фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції з огляду на вимоги ст.ст.111-5, 111-7 ГПК України.

За таких обставин, переглянуте у справі рішення місцевого господарського суду відповідає приписам  чинного  законодавства,  а  доводи касаційного подання  визнаються  непереконливими.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.12.2005р. у справі №2-27/14547-2005 залишити без змін, а касаційне подання заступника прокурора Автономної Республіки Крим – без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                          Г.Жаботина

А.Уліцький