ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.05.07 р.                                                                               Справа № 32/129пн

Господарський суд Донецької області у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Христенко С.В. – довіреність від 23.04.07р.

від відповідача: не з’явився

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Приватного підприємства „Рубикон” м. Макіївка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-грузинське підприємство „ЛЄКС-ВІТ” м. Горлівка

про зобов’язання вчинити певні дії

Позивач, Приватне підприємство „Рубикон” м. Макіївка, 26.04.07р. звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-грузинське підприємство „ЛЄКС-ВІТ” м. Горлівка про зобов’язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на договір № 1512 від 15.12.06р., специфікацію до договору, платіжне доручення № 381 від 26.12.06р., вимогу, додаткову угоду від 26.12.06р. до договору № 1512.

16.05.07р. позивачем у справі було надане уточнення до позовної заяви, в якому він уточнює позовні вимоги та просить суд зобов’язати відповідача передати позивачу товар відповідно до договору № 1512 від 15.12.06р. та специфікації, а саме: раму ходову (у кількості 2 шт.), балку (у кількості 4шт.), раму баластну (у кількості 2 шт.), ящик кабельний з площадкою (у кількості 2 шт.), барабан кабельний (у кількості 2 шт.), візок ходовий (у кількості 8 шт.), основаніє секція нижня (у кількості 2 шт.), раму шарніров (у кількості 2 шт.), секцію 3 м. (у кількості 2 шт.), секцію рядову 6м. (у кількості 10 шт.), секцію верхню, ліфтову (у кількості 2 шт.), балансири (у кількості 8 шт.), раму неповоротню (у кількості 2 шт.), раму поворотню (у кількості 2 шт.), оголовок (у кількості 2 шт.), стійку монтажну (у кількості 2 шт.), секцію стріли (у кількості 8 шт.), візок вантажний (у кількості 2 шт.), візок                 контрвантажний (кількість 4 шт.), консоль противовесну (у кількості 4 шт.) та технічну документацію до них  та стягнути з відповідача пеню в сумі 23200,00грн.

Суд не приймає цю заяву до розгляду в частині стягнення пені, оскільки в силу ст. 22 ГПК України позивач має право на зміну або предмету, або підстав позову.

Позивачем у справі 23.05.07р. було подане клопотання, в якому він просив залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю „Резон” () в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, оскільки відповідач за умовами договору повинен був поставити товар ТОВ „Резон”.

Позивач в судовому засіданні, призначеному на 30.05.07р., відмовився від поданого клопотання, в зв’язку з чим воно судом не розглядається.

Відповідач  проти позову заперечував, вказуючи на те, що договір з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-грузинське підприємство „ЛЄКС-ВІТ” м. Горлівка підписаний особою, що не є керівником підприємства. Факт отримання грошових коштів та їх використання не заперечував. Зауважував до суду, що спірне майно у нього відсутнє, оскільки до теперішнього часу не отримано з-за кордону (Грузії).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1512 від 15.12.06р., за яким продавець був зобов’язаний передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити запасні частини баштового крану марки КБ-674А, які були в користуванні, відповідно до умов, специфікації, яка є невід’ємною частиною договору. Ціна договору складає 100000,00грн., в тому числі ПДВ в сумі 16666,67грн. (п. 4.1 договору).

Додатковою угодою від 26.12.06р. до договору розділ 1 договору був доповнений п. 1.2 за наступним змістом: „Право власності на товар переходить до покупця в момент отримання продавцем 100% передоплати”.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата за товар здійснюється на умовах 100% передоплати на протязі 20 банківських днів з моменту підписання договору, шляхом перерахування грошових коштів покупця на розрахунковий рахунок продавця.

Позивачем були виконані зобов’язання за договором, а саме, відповідачу було перераховано 100000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 381 від 26.12.06р.

Згідно з п. п. 3.2, 3.3 договору продавець був зобов’язаний поставити товар відповідно до строку передбаченого цим договором та передати технічну документацію до товару. Моментом передачі товару вважається дата підписання акту приймання-передачі. Відповідно до п. 3.1 договору доставка товару продавцем здійснюється за адресою: ТОВ „Резон” () м. Горлівка, вул. Горнопромислова, 66а, на протязі 20 календарних днів з моменту отримання продавцем 100% передоплати за підготовлений до поставки товар.

Таким чином, відповідач свої зобов’язання всупереч п. 3.1 договору не виконав (строк до 15.01.07р.).

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

18.04.07р. позивачем була надіслана відповідачу вимога щодо виконання останнім умов договору, яка була залишена відповідачем без розгляду.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Заперечення відповідача про те, що договір підписаний не керівником підприємства (тобто, не уповноваженою особою), і тому такий договір не створює для відповідача певних правових наслідків, оцінюється судом критично, з огляду на таке.

По-перше, як вбачається з викладеного та не заперечується відповідачем, ще 26.12.06р. на його користь було перераховано 100000,00грн. з призначенням платежу: „Перераховується за запчастини до крану відповідно договору 1512 від 15.12.06р.”. До теперішнього часу – ці грошові кошти не повернути позивачу, а напроти використані відповідачем.

По-друге, підпис особи Картаулі А.В. на договорі скріплений печаткою позивача.

Частиною 1 ст. 241 ЦК України встановлено, що правочин,   вчинений    представником  з  перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з боку відповідача було вчинені конклюдентні дії, які свідчать про схвалення угоди, і тому в силу ч. 2 ст. 241 ЦК України відповідач  має виконувати зобов’язання, які з неї витікають.

Також, суд вважає спростованими посилання відповідача на те, що майно, яке є об’єктом договору у нього відсутньо, оскільки самим позивачем до матеріалів справи додані документи про надходження майна на територію України (арк. справи 47-67)

З урахуванням обставин справи та наданими позивачем доказами, вимоги позивача  щодо зобов’язання відповідача передати позивачу товар за договором № 1512 від 15.12.06р. та технічну документацію до нього обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 26.04.07р. були застосовані заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчудження майна: рами ходової (у кількості 2 шт.), балки (у кількості 4шт.), рами баластної (у кількості 2 шт.), ящику кабельного з площадкою (у кількості 2 шт.), барабану кабельного (у кількості 2 шт.), візку ходового (у кількості 8 шт.), основанія секція нижня (у кількості 2 шт.), рами шарніров (у кількості 2 шт.), секції 3 м. (у кількості 2 шт.), секції рядової 6м. (у кількості 10 шт.), секції верхньої, ліфтового (у кількості 2 шт.), балансирів (у кількості 8 шт.), рами неповоротньої (у кількості 2 шт.), рами поворотньої (у кількості 2 шт.), оголовку (у кількості 2 шт.), стійки монтажної (у кількості 2 шт.), секції стріли (у кількості 8 шт.), візку вантажного (у кількості 2 шт.), візку контрвантажного (кількість 4 шт.), консолю противовесного (у кількості 4 шт.). Суд вважає за необхідне залишити забезпечення позову до повного виконання  рішення суду.

Позивачем було зайво перераховане до бюджету державне мито, а тому згідно п. 1 ст. 8 Декрету Кабінету міністрів України від 21.01.1993р. № 7-93 “Про державне мито” державне мито в сумі 683,00грн. підлягає поверненню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.ст. 241, 530, 693 ЦК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Приватного підприємства „Рубикон” м. Макіївка до Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-грузинське підприємство „ЛЄКС-ВІТ” м. Горлівка про зобов’язання вчинити певні дії.

Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-грузинське підприємство „ЛЄКС-ВІТ” м. Горлівка (84626, Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, 33, ) передати Приватному підприємству  „Рубикон” м. Макіївка (86113, Донецька область, м. Макіївка, вул. Тичини, 3, ) товар відповідно до договору № 1512 від 15.12.06р. та специфікації, а саме: раму ходову (у кількості 2 шт.), балку (у кількості 4шт.), раму баластну (у кількості 2 шт.), ящик кабельний з площадкою (у кількості 2 шт.), барабан кабельний (у кількості 2 шт.), візок ходовий (у кількості 8 шт.), основаніє секція нижня (у кількості 2 шт.), раму шарніров (у кількості 2 шт.), секцію 3 м. (у кількості 2 шт.), секцію рядову 6м. (у кількості 10 шт.), секцію верхню, ліфтову (у кількості 2 шт.), балансири (у кількості 8 шт.), раму неповоротню (у кількості 2 шт.), раму поворотню (у кількості 2 шт.), оголовок (у кількості 2 шт.), стійку монтажну (у кількості 2 шт.), секцію стріли (у кількості 8 шт.), візок вантажний (у кількості 2 шт.), візок контрвантажний (кількість 4 шт.), консоль противовесну (у кількості 4 шт.) та технічну документацію до них.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-грузинське підприємство „ЛЄКС-ВІТ” м. Горлівка (84626, Донецька область,  м. Горлівка, пр. Перемоги, 33, , п/р 26006141 в ДФ ВАТ АБ „Укргазбанк”, код банку 335894) на користь Приватного підприємства „Рубикон” м. Макіївка (86113, Донецька область, м. Макіївка, вул. Тичини, 3, , п/р 1 в ДФ ЗАТ „ЄБРФ”, код банку 394589) витрати з державного мита в сумі 85,00грн., та 118,00грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати Приватному підприємству „Рубикон” м. Макіївка довідку на повернення зайво сплаченого державного мита в сумі  683,00грн.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд  згідно розділу XII ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 04.06.07р.

Рішення набирає законної сили 15.06.07р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя