СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

07 червня 2007 року

Справа № 20-9/016

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: Луценко
Віктор Георгійович, довіреність № 500/002 від 04.01.2007, відкрите акціонерне
товариство "Севастопольский маяк",

позивача: Бірюкова
Яна Олександрівна, довіреність № 500/001 від 04.01.2007,  відкрите акціонерне товариство
"Севастопольский маяк",

відповідача:
не з'явився, Севастопольска міська державна адміністрація,

третьої особи: Маліков
Анатолій Омел'янович, довіреність № 12 від 15.01.2007, приватне підприємство
"Адажио";

третьої особи: не
з'явився, ОСОБА_1,

третьої особи:не
з'явився, ОСОБА_2,

прокурор: Зотова
Аліса Леонідівна, посвідчення № 319 від 11.08.2003, Прокуратура міста
Севастополя,

розглянувши апеляційну скаргу
Севастопольської міської державної адміністрації на постанову господарського
суду міста Севастополя (суддя  Рибіна
С.А.) від 15.03.2007 по справі № 20-9/016

за позовом           Відкритого акціонерного товариства
"Севастопольський маяк" (Фіолентовське шосе, 1,Севастополь,99053)

до           Севастопольської міської державної
адміністрації (вул. Леніна, 2,Севастополь,99011)

3-тя особа  Приватне підприємство "Адажио"  (вул. Гоголя, 26а-20,Севастополь,99011)

ОСОБА_1, (АДРЕСА_1)

ОСОБА_2, (АДРЕСА_1).

про визнання акту недійсним; про
визнання недійсним Розпорядження Севастопольської міської державної
адміністрації від 20.02.2006 року НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач, відкрите акціонерне  товариство „Севастопольський маяк”, звернувся
до господарського суду міста Севастополя з позовною  заявою до Севастопольської міської
державної  адміністрації про визнання
недійсним розпорядження НОМЕР_1 від 20.02.2006 „Про затвердження акту державної
приймальної комісії з прийому до експлуатації закінченого будівництвом ПК-2 на
19 квартир 8 черги V мікрорайону АДРЕСА_2”.

В процесі розгляду  справи позивач збільшив позовні  вимоги та просив суд визнати також недійсним
розпорядження Севастопольської міської адміністрації НОМЕР_2 від 03.01.2006
«Про призначення державної приймальної комісії з прийому до експлуатації
закінченого будівництвом ПК-2 на 19 квартир 8 черги V мікрорайону АДРЕСА_2».

Ухвалою від 05.02.2007
господарським судом, за клопотанням відповідача, залучено до участі у справі у  якості
третьої  особи,  яка
не  заявляє  самостійних
вимог,  на  стороні
відповідача  приватне підприємство
„Адажіо”.

Постановою господарського суду  міста Севастополя від 15.03.2007 у справі №
20-9/016 (суддя Рибіна С.А.) позов відкритого акціонерного  товариства „Севастопольський маяк”  задоволено.

Визнано    недійсним
Розпорядження
Севастопольської    міської    державної адміністрації НОМЕР_2 від
03.01.2006 «Про призначення державної приймальної комісії з прийому до
експлуатації закінченого будівництвом ПК-2 на 19 квартир 8 черги V мікрорайону
АДРЕСА_2».

Визнано    недійсним
Розпорядження
Севастопольської    міської    державної адміністрації НОМЕР_1 від
20.02.2006 «Про затвердження акту державної приймальної комісії з прийому до
експлуатації закінченого будівництвом ПК-2 на 19 квартир 8 черги V мікрорайону
АДРЕСА_2».

Не погодившись з постановою суду,
Севастопольська міська державна адміністрація звернулась до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовані неповним  з'ясуванням
господарським судом м. Севастополя обставин, що мають значення для справи, а
також порушенням норм матеріального права.

Так, заявник скарги вважає,  що суд першої інстанції не прийняв до уваги,
що земельна ділянка, на якій заходіться корпус будинку,  не була відведена і оформлена на відкрите
акціонерне товариство  «Севастопольський
маяк»у встановленому законом порядку. Також, на думку заявника скарги, судом
першої інстанції не була дана належна оцінка тому факту, що дозвіл НОМЕР_3
на   здійснення будівельних  робіт по спірному об'єкту, виданий
виробничому об'єднанню  «Маяк»31.12.1989,
закінчив свою дію в грудні 1990 і більш
йому  не видавався.

Севастопольська міська державна
адміністрація також вважає, що судом першої інстанції неправомірно зроблений
висновок про те, що відповідачем не надавалася суду необхідна документація з
тих підстав, що вона знаходиться у  приватного
підприємства „Адажио” і судом не витребувалася.

У судове засідання 07.06.2007
представник відповідача, Севастопольської міської державної адміністрації,  не з'явився, про час і місце розгляду справи
повідомленій належним чином
рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4
статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає  судовому
розгляду справи, судова колегія вважає
можливим розглянути скаргу за відсутності нез'явившихся представників
сторін.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України,
судова колегія встановила наступне.

21.11.1989 виробничим об'єднанням
«Маяк»був отриманий дозвіл НОМЕР_3 інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю на будівництво житлового будинку на 65
квартир, 8 черги V мікрорайону АДРЕСА_2.

Не завершений будівництвом об'єкт у
1994 році був переданий до статутного фонду відкритого акціонерного товариства
«Севастопольський Маяк», яке було створено на базі виробничого об'єднання
«Маяк».

16.10.1997 відкрите акціонерне
товариство «Севастопольський Маяк»та товариство з обмеженою
відповідальністю  «Прогмато»уклали
договір  НОМЕР_4  на дольову
участь  у  будівництві
будинку АДРЕСА_2.

16.02.1998  між
відкритим акціонерним товариством «Севастопольський  Маяк»та товариством з обмеженою
відповідальністю «Прогмато» був укладений договір НОМЕР_5, згідно з яким
сторони домовилися шляхом об'єднання організаційних та матеріальних зусиль та
можливостей здійснювати спільне будівництво секції черги 8 , V мікрорайону
АДРЕСА_2.

27.03.2000 між відкритим
акціонерним товариством
«Севастопольський Маяк»(Замовник), товариство з обмеженою
відповідальністю «Прогмато»(Підрядник) та приватним підприємством
«Адажио»(Правонаступник) було укладено два договори №№ НОМЕР_6, НОМЕР_7
відповідно до яких до приватного підприємства «Адажио» від товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогмато»перейшли всі права та обов'язки підрядника
за договорами НОМЕР_4 від 16.10.1997 та НОМЕР_5 від 17.02.1998.

02.12.2005 року постановою у справі
№ 20-6/459-4/483-9/128-10/051 господарський суд міста Севастополя визнав
відкрите акціонерне товариство «Севастопольський Маяк»банкрутом.

19.12.2005 року приватне
підприємство «Адажио»звернулося до Севастопольської міської державної
адміністрації із заявою про призначення державної комісії для вирішення питання
про готовність жилого будинку по АДРЕСА_2 черги 8, V мікрорайону Камишової
бухти.

Розпорядженням НОМЕР_2 від
03.01.2006 Севастопольська міська державна адміністрація призначила державну
приймальну комісію з прийому до експлуатації закінченого будівництвом ПК-2 на
19 квартир 8 черги V мікрорайону АДРЕСА_2. До складу комісії від замовника
включений директор приватного підприємства «Адажио», від підрядника - заступник
директора приватного підприємства «Адажио», від експлуатуючій організації -
головний бухгалтер приватного підприємства «Адажио».

13.02.2006 року державна приймальна
комісія склала акт про прийняття до експлуатації закінченого будівництвом
об'єкта: ПК-2 на 19 квартир,  8 черги V
мікрорайону  АДРЕСА_2,  в  якому  в
якості Замовника будівництва визначено приватне підприємство «Адажио».

20.02.2006 Севастопольська міська
державна адміністрація прийняла розпорядження НОМЕР_1, яким затвердила акт
державної приймальної комісії з прийому до експлуатації закінченого будівництвом
ПК-2 на 19 квартир 8 черги V мікрорайону АДРЕСА_2.

Позивач вважає, що визнання
Замовником будівництва  жилого будинку
приватного підприємства «Адажио»є неправомірним та таким, що порушує його
права, у зв'язку з чим він звернувся до місцевого господарського суду із
вказаним позовом.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги  Севастопольської міської державної
адміністрації з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного Кодексу України, прийнятого 16.01.03,
Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли
після набрання ним чинності, тобто після 01.01.04. Щодо цивільних  відносин, які виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав
і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідносини між сторонами
виникли до 01.01.04, не припинені в порядку, встановленому ст. 216-223
Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, крім того, розпорядження, що
оскаржуються, винесені після 01.01.2004, тому при розгляді справи підлягає
застосуванню Цивільний кодекс України в редакції 2003 року.

Судом першої інстанції було
встановлено, що з 1989 року замовником будівництва жилого будинку по
АДРЕСА_2  було відкрите акціонерне
товариство «Севастопольський Маяк»,  що
не оспорюється сторонами у справі.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з доводами Севастопольської міської державної адміністрації про
те, що відкрите акціонерне товариство
«Севастопольський Маяк» втратило права замовника з моменту визнання його
банкрутом, з наступних підстав.

До
матеріалів   справи   відкритим акціонерним товариством
„Севастопольський маяк” надані
докази  укладення   певних
договорів  з    будівництва
жилого будинку в якості замовника.

Статтями 318, 320 Господарського
кодексу України та статтями 837, 849-853, 875, 886 Цивільного кодексу України
визначаються права та обов'язки особи, яка виступає в якості замовника у
зобов'язанні.

Згідно зі статтею 598 Цивільного
кодексу України   зобов'язання
припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором
або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із  сторін допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання встановлені статтями 599-609 Цивільного
кодексу України.

Місцевим господарським судом
правомірно зробленій висновок про те, що припинення зобов'язання будь-яким із
вказаних в  законі способів,
здійснено  не було.

Доводи заявника скарги   про те, що
визнання  боржника банкрутом є
підставою для позбавлення його статусу замовника суд апеляційної інстанції
вважає безпідставними у зв'язку з тим, що чинним законодавством це передбачено
тільки після ліквідації особи у встановленому порядку, тобто, у відповідності
до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців»після внесення до Єдиного державного реєстру підприємств і
організацій  відповідних відомостей.

Суд не погоджується з доводами
Севастопольської міської державної адміністрації, що договорами № НОМЕР_6
НОМЕР_7 вії 27.03.2000 до  приватного
підприємства «Адажио»перейшли як права підрядника, так і права замовника з тих
підстав, що, як було встановлено місцевим господарським судом, дані договори не
містять посилання на перехід до приватного підприємства «Адажио»будь-яких прав
від відкритого акціонерного товариства «Севастопольський Маяк».

Передача права замовника
будівництва може здійснюватися відповідно до Положення про порядок передачі
права на завершення припинених будівництвом об'єктів житла, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України  від
31.01.2000 № 168 та до Положення про порядок передачі права на завершення
зупинених будівництвом об'єктів житла, затвердженого розпорядженням
Севастопольської міської державної адміністрації від 07.06.00 № 978-р,
зареєстрованого в міському управлінні юстиції 21.06.2000 № 48/218.

Відповідно до вказаних нормативних
актів ініціатива по передачі права на завершення будівництва об'єкту може
виходити від замовника, замовник складає перелік об'єктів з оцінкою їх
технічного стану і подає його місцевому органу виконавчої влади за місцем їх
розташування. Для передачі права замовника-інвестора на завершення будівництва
об'єкту попередній і новий замовники-інвестори складають робочу комісію, до
складу якої входять представники вказаних замовників-інвесторів, місцевих
органів виконавчої влади, проектних, підрядних і інших організацій. Передача
цього права здійснюється на підстав договору між цими замовниками-інвесторами
із зобов'язанням подальшого пропорційного розподілу побудованого житла між ними
і іншими учасниками (інвесторами) будівництва відповідно їх витратам і інших
умов.

Відповідно до статті 29 Закону
України «Про планування і забудови територій»у випадку, якщо право на
будівництво об'єкту передано іншому замовнику або змінена будівельна
організація (підрядчик), дозвіл на виконання будівельних робіт підлягає
перереєстрації.

Відповідно до пункту 3.8 Положення
про порядок отримання дозволу на здійснення
будівельних робіт,  затвердженого
наказом Держбуду України від 05.12.2000 № 273, у випадку, якщо право на
будівництво об'єкту передано іншому забудовнику (замовнику) або змінена
генеральна підрядна організація, дозвіл на виконання будівельних робіт підлягає
перереєстрації в органах  Управління
міського будівництва і архітектури.

Яких-небудь операцій по передачі
права замовника будівництва об'єкту відкритого акціонерного товариства
«Севастопольський Маяк»на користь приватного підприємства «Адажио»укладено не
було, що в судовому засіданні підтвердив представник третьої особи. Текст
представлених третьою особою договорів передбачав передачу прав підрядника, а
не замовника.

Крім того, судом апеляційної
інстанції вважаються правомірними доводи
позивача про те, що  відповідачем
порушений пункт 27 і 28 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів,  затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 № 1243, у відповідності до  якого не допускается затвердження акту про
прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом  об'єкту за відсутності підписів  окремих членів комісії.

Суд апеляційної інстанції
вважає  необґрунтованими доводи
Севастопольської міської державної адміністрації про те, що  місцевий господарський суд безпідставно
прийняв до уваги посилання Севастопольської міської державної адміністрації на
договори від 27.03.2000 НОМЕР_6 і
НОМЕР_7 від 16.10.97 НОМЕР_4 і від 17.02.98 НОМЕР_5, які, на думку
заявника скарги, свідчать про надбання частним підприємством  «Адажио»прав відносно об'єкту будівництва,
з  наступних підстав.

Відповідно до постанови
господарського суду міста Севастополя від 23.01.2002 у справі № 20-6/459 про
банкрутство відкритого акціонерного товариства «Севастопольський Маяк»та ухвали
Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.04.2002 по цій же
справі заявлені приватним підприємством «Адажио»вимоги до відкритого
акціонерного товариства  «Севастопольський
Маяк», засновані на вищезгаданих договорах, були визнані такими, що не
підлягають включенню в Реєстр вимог кредиторів як необґрунтовані  з огляду на те, що згідно зі статтями 29,
48,63 Цивільного кодексу України в редакції 1963  договори НОМЕР_4 від 16.10.1997 та НОМЕР_5
від 17.02.1998 є   недійсними через свою
нікчемність і не породжують правовідносин між відкритим акціонерним товариством
„Севастопольський маяк” і товариством з обмеженою відповідальністю „Прогмато”.
За таких же підстав є недійсними договори №
НОМЕР_6, НОМЕР_7 від 27.03.2000 „Про призначення наступника”.

Севастопольським апеляційним
господарським судом в ухвалі від 15.04.2002 встановлено, що висновки місцевого
господарського суду про недійсність договорів від 27.03.2000 НОМЕР_6 і НОМЕР_7
відповідають обставинам справи, а також те, що приватне підприємство «Адажио»на
підставі договорів від 27.03.2000 не є ані правонаступником товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогмато», ані новим кредитором.

Внаслідок того, що по нікчемній
операції у сторін не виникає ніяких прав і обов'язків з моменту її здійснення,
за вказаними договорами приватне підприємство «Адажио»не придбало ніяких
прав  щодо об'єкту будівництва ані як
підрядник, ані, тим більше, як замовник.

Згідно з частиною 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта влади повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Перелік викладеного свідчить про
те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у
зв'язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною
5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.
Апеляційну скаргу  Севастопольської
міської державної адміністрації залишити без задоволення.

2. Постанову господарського
суду  міста Севастополя від 13.03.2007
року у справі № 20-9/016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного
місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку,  передбаченому статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                    підпис

Судді                                                  підпис

підпис

З оригиналом згідно:

Суддя
І.В. Антонова