ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"05" квітня 2007 р.                                                  Справа № 6/374а/57а

12 год. 55 хв. , м. Чернігів

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                           Блохіної Ж.В.

за участю секретаря                Кузьміна М.М.,

за участю  представників:

позивача                                    Чернікової О.С., довіреність №4-01/06юр від 04.01.2007р.,

відповідача                               Велько І.В., довіреність №268/10/10-002 від17.01.2007р.,

Данькевич М.М.,, довіреність №881/10/10-002 від

16.02.2007р., Шепель О.Ю., довіреність №549/10/10-002 від

01.02.2007р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні позов       товариства з обмеженою відповідальністю

“Прилуцький нафтоналив”,

м. Прилуки, вул. Вокзальна, 5, кв. 24

до  відповідача                         Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції,

м. Прилуки, вул. Київська, 214

про                                              визнання  нечинним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю “Прилуцький нафтоналив” подано позов до Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції від 19.01.2006р. №/1937/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  за грудень 2004р. на 137294,24 грн.

Представники відповідача заперечують проти позову.

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити і пояснив, що прийняте  відповідачем податкове повідомлення-рішення є безпідставним, прийнятим всупереч чинному законодавству, оскільки позивач  відповідно  п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”  правомірно відніс до складу податкового кредиту суму ПДВ по придбаній у ТОВ „Картон Трейдінг Україна” нафті по податковій накладній №16 від 27.09.2004р.

Представники відповідача просять у позові відмовити, посилаючись на те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано і відповідає чинному законодавству.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Прилуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.01.2006р. №/1937/0, яким товариству з обмеженою відповідальністю „Прилуцький нафтонадив” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  за грудень 2004р. на 137294,24 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення прийнято Прилуцькою обєднаною державною податковою інспекцією на підставі висновків проведеної невиїзної   позапланової ТОВ „Прилуцький нафтоналив” з питань  дотримання вимог податкового законодавства   за грудень 2004 року, за результатами якої складено акт №955/23-31758032 від 19.12.2006р.

Перевіркою встановлено порушення  позивачем п.1.8 ст.1,  п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” №168/97-ВР від 03.04.97р., в результаті чого  завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за грудень 2004 року на  137294,24 грн.

При проведенні перевірки відповідачем було враховано наступне.

Відповідно до угоди №Н-293/04-КТУ/ПНН від 27.09.2004р. ТОВ „Прилуцький нафтоналив” придбав 479,212 тон нафти від ТОВ „Картон Трейдінг Україна” по податковій накладній №16 від 27.09.2004р. на суму 823765,43 грн., в т.ч. ПДВ 137294,24 грн.

За результатами проведеної перевірки (довідка №7/23-1015 від 01.04.2005р.) ДПІ у Печерському районі м, Києва встановлено, що відповідно до угоди №Н-292/04-И/КТУ від 27.09.2004р. ТОВ „Картон Трейдінг Україна” придбав 479,212 тон нафти у ТОВ „ВО „Інтеграл” по податковій накладній №5 від 27.09.2004р. на суму 8223227,79 грн., в т.ч. ПДВ 137054,63 грн.

Дані факти, встановлені перевіркою, не заперечуються позивачем.

В акті перевірки також зазначено, що ТОВ „ВО „Інтеграл”, в свою чергу,  придбав нафту у ТОВ „Енергобудальянс”, яке з лютого 2005 року не звітує про господарську діяльність; провести зустрічну перевірку з питань правових відносин  ТОВ „Енергобудальянс” з ТОВ „ВО „Інтеграл” та підтвердити податкові зобовязання продавця (ТОВ „Енергобудальянс”) в сумі 738833,33 грн. та факт реалізації нафти в кількості 2600 тон в адресу ТОВ „ВО „Інтеграл” неможливо у звязку з тим, що  неможливо встановити місцезнаходження субєкта господарювання. Тобто, неможливо перевірити факт надходження податку на додану вартість до бюджету, оскільки постачальник продавця має ознаки фіктивності.

За таких обставин та враховуючи положення п.1.8 ст.1,  п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 Закону України “Про податок на додану вартість”, податковий орган дійшов висновку про завищення позивачем  податкового кредиту та бюджетного відшкодування по декларації за грудень 2004р. в сумі 137294,24 грн.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктами 1.7,  п. 1.8 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі –Закон №168) податковий  кредит  -  сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом; бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок  визначення суми податку,  що підлягає сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, строки розрахунків з бюджетом передбачені п.7.7 ст. 7 Закону №168.

Відповідно до п.п.7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №168 суми  податку,  що  підлягають  сплаті  до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

У підпункті 7.7.3 пункту 7.7.ст. 7 Закону №168 ( в редакцій, чинній на момент виникнення спірних відносин, тобто, грудень 2004 року) передбачено наступне.

У разі коли за результатами звітного періоду сума податку на додану вартість має від’ємне значення, то вона підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.     При цьому підставою для отримання відшкодування  є дані  тільки податкової декларації за  звітний  період.

За бажанням платника податку сума бюджетного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку. Таке рішення платника податку відображається в податковій декларації.

Відшкодування здійснювалося шляхом перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника податку в установі банку, що його обслуговував або шляхом видачі казначейського чека, який приймається до негайної оплати (погашення) будь-якими банківськими установами.

Здійснення відшкодування шляхом зменшення платежів по інших податках, зборах (обов’язкових платежах) не дозволялося.

Підпунктом  7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону №168 встановлено, що  датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається:

дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168 в редакцій, чинній до 31.03.2005р., податковий  кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Таким чином, податкова накладна є документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару, і платник ПДВ, що придбаває товари у платника ПДВ, має право збільшити податковий кредит на сплачену (нараховану) у складі вартості такого  товару суму ПДВ.

Згідно з приписами п.п.7.4.5 п.7.4  т.7 Закону №168   не  дозволяється  включення  до  податкового  кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Отже, у випадку, коли податкова накладна складається  особами,  не зареєстрованими як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону, і   у податковій накладній відсутній хоча б один з зазначених у п.п.7.2.1 ст. 7 Закону №168 реквізитів, це позбавляє покупця права на включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість на підставі такої податкової накладної.

Відповідно до п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону №168 право  на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону № 168 платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до угоди №Н-293/04-КТУ/ПНН від 27.09.2004р. ТОВ „Прилуцький нафтоналив” придбав 479,212 тон нафти у ТОВ „Картон Трейдінг Україна” по податковій накладній №16 від 27.09.2004р. на суму 823765,43 грн., в т.ч. ПДВ 137294,24 грн.

Податок на додану вартість в розмірі 137294,24 грн. позивач включив до складу податкового кредиту грудня 2004 року по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2004 року, поданої до Прилуцької ОДПІ.

Прилуцькою ОДПІ була проведена документальна перевірка ТОВ „Прилуцький нафтоналив” щодо правильності визначення суми  податку на додану вартість, задекларованих за грудень 2004 року та січень 2005 року, за результатами якої складено Довідку від 06.04.2005р. №196/23-31758032.

В Довідці зазначено, зокрема,  наступне:

- сума ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету за підсумками звітного періоду, що відображено у рядку 21  податкової декларації по ПДВ за грудень 2004 року має відємне значення в сумі 7366871 грн. і задекларована в розмірі 100% зарахування в рахунок платежів з ПДВ;

- відємне значення виникло внаслідок того, що підприємство до податкового кредиту включило суму ПДВ з вартості придбаної нафти, яка в подальшому була реалізована на експорт;

- відповідно даних книги придбання товарів (робіт, послуг), журналу-ордеру №1,3,6, рах. 631,377 сума податкового кредиту з ПДВ з придбаних товарів на території України складає за грудень 2004 року 7672280 грн.;

- всі суми, що включені до податкового кредиту підтверджуються вантажно-митними деклараціями, податковими накладними, завірені печатками, відповідають вимогам п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”;

- одним з основних постачальників придбаного підприємством товару було ТОВ „Картон Трейдінг Україна”, по податковій накладній №16 від 27.09.2004р. придбано 479,212 тон нафти на суму 686471,19 грн., в т.ч. ПДВ 137294,24 грн.

Також в довідці зазначено, що в результаті проведеної перевірки, на підставі даних бухгалтерського обліку, первинних документів та поданої в податкову інспекцію декларації по ПДВ, сума заявлена підприємством до відшкодування за грудень 2004 року незмінна і становить 7366871 грн.

ДПІ у Печерському районі м. Києва  була проведена позапланова перевірка ТОВ „Картон Трейдінг Україна” з питань взаємовідносин з ТОВ „Прилуцький нафтоналив”, за результатами якої (довідка №7/23-1015 від 01.04.2005р.) встановлено, що:

- підприємством ТОВ „Картон Трейдінг Україні” укладено угоду за №Н-293/04-КТУ/ПНН від 27.09.04р. про продаж 479,212 тон нафти;

- продано нафту у кількості 479,212 тон та виписано податкову накладу №16 від 27.09.2004р. на суму 823765,43 грн., в т.ч. ПДВ 137294,24 грн.

- сума податку на додану вартість, що зазначена в податковій накладній, включена до податкових зобовязань відповідного періоду, зареєстрована в книзі обліку продажу товарів та відповідає даним податкової декларації з ПДВ за вересень 2004 року;

- розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі 30.12.2004р. в сумі 823765,43 грн. За отриману продукцію покупець розрахувався в повному обсязі. Станом на момент перевірки заборгованість відсутня;

- ТОВ „Картон Трейдінг Україна”  не є виробником проданої продукції, а придбав 479,212 тон нафти у ТОВ „ВО „Інтеграл” по податковій накладній №5 від 27.09.2004р. на суму 823765,43 грн., в т.ч. ПДВ 137294,24 грн.

ДПІ у Печерському районі м. Києва також була проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ „ВО „Інтеграл” з питань взаємовідносин з ТОВ „Картон Трейдінг Україна”, за результатами якої складено Довідку №271/23-1015 від 22.04.2005р., згідно якої:

- ТОВ „ВО „Інтеграл” укладено договір з ТОВ „Картон Трейдінг Україна” №Н-292/04-И/КТУ від 27.09.2004р. про продаж нафти в кількості 2600 тон;

- ТОВ „ВО „Інтеграл” відвантажило продукцію та виписала податкову накладну №5 від 27.09.2004 року на  479,212 тон нафти на суму 822327,79 грн. , в т.ч. ПДВ 137054,63 грн.;

- сума податку на додану вартість, що зазначена в податковій накладній, включена до податкових зобовязань відповідного періоду, зареєстрована в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідає даним податкової декларації з ПДВ за вересень 2004 року;

- розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі у вересні 2004 року, станом на момент перевірки заборгованість між підприємствами за поставлену нафту відсутня;

- ТОВ „ВО „Інтеграл” не є виробником поставленої продукції, а придбав її у ТОВ „Енергобудальянс” по податковій накладній №5 від 20.09.2004р. у кількості 2600 тон на суму 4433000 грн., в т.ч. ПДВ 738833,33 грн.

Державною податковою інспекцією в м. Суми на адресу Прилуцької ОДПІ були надіслані листи „Про надання інформації” від  18.08.2005р., 27.09.2005р.,09.08.2006р., в яких повідомлено про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ „Енергобудальянс” у звязку з тим, що підприємство не подає звітність починаючи з лютого 2005 року. Також повідомлено про те, що ТОВ „Енергобудальянс” було зареєстровано відділом державної реєстрації субєктів підприємницької діяльності Сумської міської ради від 03.06.2004р. № 9112, взято на облік у ДПІ в м. Суми 03.06.2004р. за №01932108, індивідуальний податковий номер 92, свідоцтво платника ПДВ №25777996 від 13.07.2004р.

Отже, і ТОВ „Картон Трейдінг Україна”, і ТОВ „ВО „Інтеграл”, і ТОВ „Енергобудальянс” зареєстровані субєктами підприємницької діяльності - юридичними особами, відповідно до норм Закону №168   зареєстровані як платники податку на додану вартість з присвоєнням їм індивідуального податкового номеру, подавали до податкового органу податкові декларації.

Зустрічними перевірками ТОВ „Картон Трейдінг Україна” і ТОВ „ВО „Інтеграл” встановлено, що в податковому обліку по ПДВ сума податку на додану вартість, що зазначена в податкових накладних, включена до податкових зобовязань відповідного періоду, зареєстрована в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідає даним податкової декларації з ПДВ за відповідний звітний період.

Як вбачається з акту, перевіркою встановлено, що отримана позивачем податкова  накладна, завірена печаткою і відповідає вимогам п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Позивач повністю сплатив  постачальнику вартість придбаної нафти, в тому числі і податок на додану вартість.

Таким чином, виходячи з вищевказаних положень Закону України „Про податок на додану вартість” та фактичних обставин, позивач мав всі правові  підстави і документи бухгалтерського та податкового обліку для включення до податкового кредиту грудня 2004 року сплачену постачальнику суму податку на додану вартість 137294,24 грн.

Для відшкодування з бюджету податку на додану вартість Закон не передбачає обов’язкової умови фактичного надходження цих сум до бюджету. У разі невиконання контрагентом платника податків зобов’язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на його відшкодування у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальне підтвердження розміру свого  податкового кредиту.

Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, сама по собі можлива несплата податку першим продавцем з усього ланцюгу продавців (у тому числі у разі ухилення від сплати, при фактичному здійсненні господарської операції) не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Отже, податкові органи не можуть зменшувати суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість при можливій несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого зменшення нарахування.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням  адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У частини 3 статті 2 КАС України передбачено наступне:

“У  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в Україні в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездітності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів належними засобами доказування правомірність прийняття рішення  щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2004 року товариству  з обмеженою відповідальністю “Прилуцький  нафтоналив.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору, діяв не відповідно до законодавства України,  необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення,  недобросовісно, а тому таке рішення  має бути визнано нечинними.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги   підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

С У Д    П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати  повністю нечинним  податкове повідомлення-рішення Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції 19.01.2006р. №/1937/0, яким товариству з обмеженою відповідальністю „Прилуцький нафтоналив” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  за грудень 2004р. на 137294,24 грн.

3. Стягнути з державного бюджету України на користь   товариства з обмеженою відповідальністю “Прилуцький нафтоналив” (м. Прилуки, вул. Вокзальна,5, кв. 24, код 31758031, рахунок 8831 у Міжрайонному відділенні Київської міської філії АКБ „Укрсоцбанк”)  3,40 грн. судових витрат.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений  Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160  Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                                                                   Ж.В. Блохіна