СУД
СУД
УХВАЛА

11.06.07                                                                                 Справа № 7/280ад.

Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю., розглянув матеріали справи за позовом

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області

до Науково-виробничого приватного підприємства "Сєвєродонецьк - комп’ютер" , м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення  516 грн. 26 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Полупан Д.А., довіреність № 12 від 29.05.07;

від відповідача –не прибув.

Суть спору: про стягнення боргу у сумі 516 грн. 26 коп. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

За листом, який отримано судом 07.06.07, відповідачем у справі заявлене клопотання про зупинення провадження у справі № 7/280ад до вирішення по суті справи 6/85пн-ад. Заявлене клопотання відповідач обґрунтовує тим, що ним було заявлено адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з наступними вимогами: скасувати ч.3 п.5 акту перевірки від 14.02.2006., щодо необхідності збільшення зобов’язань підприємства на 8 057 грн. 45 коп.; скасувати вимогу відповідача про сплату боргу № Ю-250/1 від 16.05.06. на суму 6 698 грн. 48 коп.; визнати нечинним рішення про залишення вимоги про сплату боргу без змін, а заяви страхувальника без задоволення № 4298/04-08 від 23.05.06. Постановою господарського суду від 20.04.07 у справі № 6/85пн-ад за вказаним позовом у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Зазначене рішення не набрало законної сили, оскільки відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Закону за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

З матеріалів справи  вбачається, що відповідач  зареєстрований  в Управлінні Пенсійного фонду України  в м. Сєвєродонецьку Луганської області  як платник збору  на обов‘язкове державне пенсійне  страхування.

Відповідачем у справі було заявлено адміністративний позов до позивача у справі - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з наступними вимогами: скасувати ч.3 п.5 акту перевірки від 14.02.2006., щодо необхідності збільшення зобов’язань підприємства на 8 057 грн. 45 коп.; скасувати вимогу відповідача про сплату боргу № Ю-250/1 від 16.05.06. на суму 6 698 грн. 48 коп.; визнати нечинним рішення про залишення вимоги про сплату боргу без змін, а заяви страхувальника без задоволення № 4298/04-08 від 23.05.06. Ухвалою господарського суду Луганської області від 27.02.07 було відкрито провадження у справі № 6/85пн-ад за вказаним позовом. Постановою господарського суду від 20.04.07 у справі № 6/85пн-ад у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Зазначене рішення не набрало законної сили, оскільки відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства –до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

У зв'язку з викладеним та враховуючи той факт, що результати розгляду справи № 6/85пн-ад можуть вплинути на розгляд цієї справи - провадження у справі підлягає зупиненню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 6/85пн-ад.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 156, 158-160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Провадження у справі зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 6/85пн-ад.

Ухвала  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  ухвали  суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                Т. Л. Калашник