ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.07 р.                                                                               Справа № 10/81

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача  - Мацак О. Ю. – довіреність;

від відповідача –  Нечитайленко О. В. – довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „АК АРТ-БУД”                      м. Донецьк ,

до відповідача: Товариства  з  обмеженою  відповідальністю  „Будівельна  фірма  „ЛІДЕР”  м. Донецьк,

про стягнення  збитків  у  розмірі 2 000  грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач  Товариство з обмеженою відповідальністю „АК АРТ-БУД” м. Донецьк,  з  позовом  до  відповідача,   Товариства з обмеженою  відповідальністю  „Будівельна  фірма „ЛІДЕР” м. Донецьк,  про  стягнення заборгованості  в  сумі  98 326,48 грн.  за  договором  № ДГ-0000729  від 28.08.2006 р. ( далі – договір ) та збитків в сумі 2 000грн., що зазнав позивач для відновлення свого порушеного права.

В  обґрунтування  позовних  вимог  позивач  посилається  на  договір  № ДГ-0000729 від 28.08.2006 р., додаткову угоду № 1 до нього від 02.11.2006 р., накладні, довіреності, вимогу про оплату товару № 27 від 21.02.2007 р., додаткову угоду № 1 від 12.03.2007 р. до договору № 05/01-07 від 03.01.2007 р. на  надання  юридичних  та  консультаційних послуг, платіжне доручення № 1081 від 14.03.2007р., розрахунок заборгованості,  порушення  відповідачем  умов  договору.

Відповідач   у  судовому  засіданні  та  відзиві  позов  в  частині  стягнення  боргу  в сумі 98 326,48 грн. за договором № ДГ-0000729 від 28.08.2006р. визнав. Повідомив  про сплату  основного боргу  у  повному  обсязі. У  підтвердження  надав  платіжні  доручення № 57 від 20.03.2007 р. на суму 30 000грн., № 69 від 22.03.2007 р. на суму 30 000 грн. та №88 від 06.04.2007 р. на суму 38 326,48 грн. В частині стягнення  збитків в сумі 2 000грн., що зазнав позивач для відновлення свого порушеного права, заперечував у зв’язку з необґрунтованістю.

Представник  позивача у судових засідання не наполягав на  позовних  вимогах  в частині стягнення  заборгованості  в  сумі 98 326,48 грн.  за  договором  № ДГ-0000729  від 28.08.2006р. та  підтвердив  отримання  від відповідача  оплати  вартості  товару  за  спірним  договором.

14.06.2007 р. від  позивача  надійшло доповнення  до  обґрунтувань   позовних  вимог,  позивач  просить  стягнути  збитки  у  розмірі  2 000  грн.,  витрати,  які він  зазнав  відновлення  свого порушеного  права.

Заявлене  доповнення  суд залучив до  матеріалів  справи на  підставі  положень ст.22   Господарського  процесуального  кодексу  України.

Відповідно до ст. 69 Господарського  процесуального  кодексу  України строк розгулу справи  продовжувався  на один місяць.

Розглянув матеріали  справи,  додатково  представлені  сторонами документи,  заслухав їх пояснення,  оцінив  докази  за  своїм  внутрішнім  переконанням,  суд  приходить   до  висновку,  що позов в частині стягнення збитків в сумі 2 000грн. не підлягає  задоволенню,  провадження  по  справі  в  частині  стягнення  заборгованості  в сумі  98 326,48 грн. за  договором  № ДГ-0000729  від 28.08.2006 р. підлягає  припиненню на  підставі п.1-1 ст. 80 Господарського  процесуального  кодексу  України з  наступних  підстав.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

Судом встановлено, що  між сторонами  був  укладений  договір  № ДГ-0000729  від 28.08.2006 р., згідно якого продавець (позивач) зобов’язався передати плитку керамічну „Грес”, а покупець (відповідач) зобов’язався прийняти та оплатити товар (Розділ 1 договору).

Відповідно  до  п. 8.4  договір  вступає в силу з моменту його підписання сторонами  та  діє  до  повного виконання сторонами своїх обов’язків за умовами договору.

Договір  підписаний  сторонами  та  скріплений  печатками.

Згідно  з  Розділами 2, 3 договору (зі   змінами  відповідно  до  додаткової  угоди №1 від 02.11.2006р.), позивач зобов’язався поставити товар у кількості 4121кв.м. загальною  вартістю 24 039,17 з ПДВ в строк вересень-листопад 2006 р. на підставі письмових заявок покупця, а відповідач провести оплату за поставлений товар після прийняття  товару.

Відповідно до п. 3.3 договору, датою  поставки  і  прийняття  товару  вважається дата  підписання  повноважними  представниками  сторін  видаткової  накладної.

Як убачається з наданих позивачем копій накладних та довіреностей (а.с.9-19), позивачем було поставлено відповідачу за період серпень-листопад 2006р. товару на загальну суму 144 248,58грн., про що відповідач не заперечував.

Факт  отримання  товару  представниками  відповідача  підтверджується  підписом  уповноваженої  особи  відповідача  на  накладних.

Відповідно до положень п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В  обґрунтування  позову  позивач  посилався  на  вимогу про оплату товару № 27 від 21.02.2007р.,  який  був  направлений  до  відповідача  з вимогою сплатити заборгованість в сумі 98 326,48 грн. за договором  №ДГ-0000729 від 28.08.2006р.

В  підтвердження  факту  надіслання  вимоги та отримання її представником відповідача  06.03.2007р.,  позивачем  до  суду надано  копію  повідомлення  про  вручення № 838662.

Як  визначено  положеннями  ст.193  Господарського  кодексу  України,  суб’єкти  господарювання  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання  належним  чином  відповідно до  умов  укладеного  договору.

Аналогічні положення містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Всупереч  умовам  договору  та  приписам  вищевказаних  норм,  відповідач  не  в повному  обсязі  виконав  обов’язки  покупця  та  не сплатив повністю вартість отриманого  товару,  у  зв’язку  з  чим  виникла  заборгованість  в  сумі 98 326,48 грн.

Проти  вказаного  факту  представник   відповідача  не  заперечував.

Відповідачем  до  суду  надано платіжні  доручення № 57 від 20.03.2007 р. на суму 30 000грн., № 69 від 22.03.2007 р. на суму 30 000 грн. та № 88 від 06.04.2007 р. на суму 38 326,48грн. у підтвердження сплати  суми  боргу у  розмірі  98 326,48грн.  за  договором № ДГ-0000729 від 28.08.2006 р.

Представник  позивача  у  судових  засідання  не  наполягав  на  позовних  вимогах в  частині  стягнення  заборгованості  в  сумі 98 326,48 грн.  за  договором  № ДГ-0000729 від 28.08.2006 р. у  зв’язку  з  відсутністю  предмету  спору.

Розглянув  матеріали  справи, дату  звернення  позивача  до  суду,  дати  сплати відповідачем  суми  основного  боргу,   суд  приходить  до  висновку  про  відсутність  предмету  спору  в  частині  стягнення    основного  боргу  у  розмірі  98 326,48 грн. за договором  № ДГ-0000729 від 28.08.2006 р.

Враховуючи  викладене, провадження  по  справі  в цієї частині підлягає припиненню  на  підставі  п.1-1 ст.80  Господарського процесуального кодексу України.

Що  стосується  позовних  вимог  про  стягнення  збитків  в  сумі 2 000грн., що зазнав  позивач  для  відновлення  свого  порушеного  права,   суд  виходить з наступного.

03.01.2007 р. між позивачем (замовник) та суб’єктом підприємницької діяльності Мацак  Олексієм Юрійовичем  (виконавець) укладено  договір  № 05/01-07  про  надання юридичних  і  консультаційних  послуг.

Термін  дії  договору  сторони  встановили  з  моменту  його  підписання  до  31.12.2007 р. (пункт 7.1).

За  послуги,  які  надає  виконавець  замовник  до 10  числа  місяця  наступного  за  звітним  сплачує  виконавцю 2 500  грн.(пункт 4.1.).

Сторони  встановили,  що  замовник  має  приоритетне  право  на  укладення  договорів по введенню  справ  у суді. Введення  справ  у  суді  оформлюється  додатковою  угодою  и  оплачується  з  урахуванням   складності  та  тривалості  судового  розгляду (пункт 1.3).

12.03.2007 р. між  сторонами  було  укладено додаткову угоду №1 до договору №05/01-07 від 03.01.2007 р. на  введення  господарської  справи  за  позовом   ТОВ  « АК АРТ-БУД»   до  ПП  «Будівельна  фірма «Лідер».

Відповідно  пункту 3  договору,  сторони  встановили,  що   замовник  протягом 3-х  банківських  днів  сплачує  виконавцю 2 000  грн.

Обґрунтовуючи   понесені  збитки,  позивач  посилався  на вказані угоди,  порушення  відповідачем  виконання  зобов’язань   за  договором   №  ДГ-0000729    від  28.08.2006 р.   строків  оплати  отриманого  товару  та  платіжне  доручення  № 1081  від  14.03.2007 р.,  яким   перерахував  Мацік  А.Ю.  2 000  грн.

В  той  же час дослідив  надане  платіжне  доручення  № 1081,  суд  встановив.  що  призначення  платежу   значиться  « оплата  за юридичні   і  консультаційні  послуги згідно  договору  05/01-07  від  03.01.2007 р.».

Представник  позивача  в  судових засіданнях  посилався на  допущення  помилки  у  призначені  платежу  при  перерахуванні  2 000  грн.  у  підтвердження  надав  лист   № 81  від  18.04.2007 р.   на  адресу   виконавця  та  банку  з  вимогою  змінити  призначення  платежу  та  вважати  перерахування 2 000  грн.  за  юридичні    і  консультаційні   послуги   відповідно  до  додаткової  угоди  № 1  до  договору  № 05/01-07  від   12.03.2007 р.

Представник  відповідача  звертав  увагу  суду  на  той  факт.  що  вказані  дії і  лист  позивач  здійснив  після  розгляду  справи  у  суді,   крім  того,  не  надав  доказів  того,  що  зміна  призначення  платежу  відбулась.

Приймаючи  рішення,  суд  враховує  положення  додаткової угоди  № 1  до  договору  № 05/01-07  від  03.01.2007 р. на надання юридичних послуг і консультацій, яка  підпадає  під  правове  регулювання  статей  1000-1010  Цивільного  кодексу України.

Таким чином, в силу статей 1000 та 1002 Цивільного кодексу України, пунктів 1, 2 та 3 додаткової угоди №1, СПД    Мацак  О.Ю. зобов’язався  за  рахунок  та  від  імені замовника  (позивача) представляти інтереси  замовника в у господарському суді Донецької області по справі за позовом ТОВ „АК АРТ-БУД” до ПП „Будівельна компанія „ЛІДЕР” про стягнення суми боргу за поставлений товар, а замовник зобов’язався сплатити СПД за юридичні послуги 2 000грн. протягом 3-х банківських днів.

Положеннями   частини  2  статті 22 Цивільного кодексу України,   визначено,  що  збитками  є  витрати, які особа зробила  або  мусила  зробити для  відновлення  свого порушеного  права (реальні збитки).

Суд не вважає зазначену суму реальними збитками позивача, понесеними внаслідок  порушення  відповідачем  його  цивільного  права,  оскільки,  визнання збитками 2 000грн., сплачених за надання юридичних послуг, що пов’язані з представництвом інтересів в суді, суперечило би положенням статей 22, 1166 та 1173 Цивільного кодексу України тому, що зазначені витрати не мають обов’язкового характеру,  і  факт  їх  наявності  та  розмір  не  перебувають  у  необхідному  причинному зв’язку  з  порушеним   цивільним  правом.

Відповідно до ст. 33 Господарського  процесуального  кодексу  України, кожна сторона  повинна  довести  ті  обставини, на  які  вона  посилається  як  на  підставу   своїх вимог та заперечень.

Представником  позивача  не  було  обґрунтовано  та  не  доведено  суду  безумовну необхідність  оплати  послуг  на  представництво  в  суді -  надання  юридичних і  консультаційних  послуг   саме  в  розмірі  2 000грн.

Суд  також  не  вважає  витрати  позивача  на   юридичні   і  консультаційні  послуги  -  представництво  в  суді у розмірі 2 000 грн.  судовими  витратами  у  вигляді оплати послуг адвоката, що передбачені статтею 44 Господарського  процесуального  кодексу  України, оскільки,  позивачем  не  доведено наявності у суб’єкта підприємницької  діяльності Мацак  Олексія Юрійовича статусу адвоката, визначеного статтею 2 Закону України „Про адвокатуру”.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягненя збитків сумі 2 000грн. позбавлені  належного  правового  обґрунтування  та  суперечать чинному  законодавству.

Судові  витрати  підлягають  віднесенню  на відповідача у  відповідності  з  положеннями  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

Заперечення  відповідача  щодо  віднесення  на  нього  частини  витрат  у  зв’язку  з тим, що,  на його думку, частина боргу в сумі 60 000грн. сплачена  до  порушення провадження  по  справі  судом  до  уваги  не  приймаються,  оскільки,  позивач  звернувся до суду з позовом 19.03.2007р. (поштовий штамп на конверті), а оплата товару відповідачем  була  здійснена  після  звернення  позивача  з позовом до суду,  про  що свідчать платіжні доручення № 57 від 20.03.2007 р., № 69 від 22.03.2007 р. та № 88 від 06.04.2007р.

На підставі статей 11, 22, 526, 530 1000-1010 Цивільного  кодексу  України, статтями 193  Господарського  кодексу  України,  керуючись статтями  22, 33,  43,  44,  49,  69, п. 1-1  ст.80, 82, 84, 85 Господарського  процесуального  кодексу  України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити  у  задоволенні  позовних  вимог  Товариства  з  обмеженою відповідальністю „АК АРТ-БУД” м. Донецьк,  заявлених   до  Товариства  з  обмеженою відповідальністю „Будівельна фірма „ЛІДЕР” м. Донецьк,  про  стягнення  збитків  в  сумі 2 000 грн.,  що  зазнав  позивач  для  відновлення  свого  порушеного  права.

2. Припинити провадження по справі №10/81 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АК АРТ-БУД” м. Донецьк,  до  Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна фірма „ЛІДЕР” м. Донецьк,  про  стягнення  заборгованості в  сумі  98 326,48 грн.  за  договором № ДГ-0000729 від 28.08.2006 р., у зв’язку з відсутністю  предмету   спору.

3. Стягнути  з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна фірма „ЛІДЕР” (83052, м. Донецьк, пр. Ілліча, 70/31, )  на  користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „АК АРТ-БУД” (83052, м. Донецьк, вул. Бурденко, 29, )  витрати  по сплаті  державного  мита  в  сумі 983,26  грн.,  витрати  на   інформаційно-технічне  забезпечення  судового  процесу  в  сумі  115,65 грн.

Видати наказ після вступу рішення у законну силу.

У  судовому  засіданні  за  згодою сторін  оголошено  вступу  та  резолютивну  частини рішення. Повний  текст  рішення підписано 25.06.2007 р.

Суддя

Вик.: пом. с. Давидовська Т.В.

Надруковано 3 прим.

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.