РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2007 р.
Справа № 17/112-1929

Господарський суд Тернопільської області

судді      Андрусик Н.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарську справу

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Центру електрозв»язку № 7 Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком», м. Чортків Тернопільської області

до відповідача Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області, м. Тернопіль

за участю представників сторін:

позивача: Олійник Т.П, начальник відділу правового забезпечення, довіреність  № 153 від 28.08.06 р.

відповідача: не з’явився

В судовому засіданні представнику позивача роз’яснено його процесуальні права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Позивач - Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком», м. Київ в особі Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком», м. Тернопіль, Центру електрозв»язку № 7 Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком», м. Чортків Тернопільської області звернувся до господарського суду Тернопільської області 26.04.07 р. з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, м. Тернопіль, про стягнення 18320,36 грн. заборгованості за надані послуги телефонного зв»язку згідно укладеного між позивачем та Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області договору від 22.03.2004 р., з яких: 17496,30 грн. основного боргу, 621,51 грн. пені, нарахованої за неналежне виконання договірних зобов’язань, 158,82 грн. інфляційних збитків та 43,73 грн. - 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує копією Типового договору № 7 про надання послуг електрозв»язку від 22.03.2004р.; актом звірки взаєморозрахунків, складеним та підписаним сторонами станом на 01.04.2007 р. згідно договору № 105 від 18.02.2002 р.; даними карточки обліку розрахунків за надані послуги зв’язку; розрахунком суми боргу за надані послуги електрозв’язку; розрахунком розміру пені, інфляційних збитків та 3 відсотків річних, іншими матеріалами.

Розгляд справи, призначений вперше на 08.05.2007р. було відкладено відповідно до приписів ст. 77 ГПК України, до 28.05.2007р., відтак, 19.06.2007 р., 26.06.2007 р., 17.07.2007 р. у зв’язку з необхідністю витребування додаткових доказів на обґрунтування правових підстав заявленого позову до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області.

В засіданні 17.07.2007 р. оголошено перерву до 16-00 год. 26.07.2007 року.

В судовому засіданні 08.05.07р. відповідач заперечував проти позову, стверджував що Управління УМВСУ в Тернопільській області є неналежним відповідачем.

Представник відповідача в судові засідання 05.06.07р. та 19.06.07р., 26.06.2007 р., не з’явився. Відповідачем до судового засідання направлено листа № 21/10-401 від 26.06.2007 р., про розгляд справи без представника відповідача та повідомлено про те, що УМВС визнає суму основного боргу за надані послуги електрозв’язку, про що свідчить підписаний між сторонами акт звірки взаєморозрахунків. Разом з тим, просить зменшити суму пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, посилаючись на неналежне фінансування органів внутрішніх справ та з метою економії державних коштів.

Позивачем в судовому засіданні 21.06.2007 р. подано клопотання №393 від 25.06.2007р. в порядку ст. 24 ГПК України про залучення до участі у справі іншого відповідача—Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області. На обґрунтування поданого клопотання позивачем зазначено, що Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області є юридичною особою, з якою і було укладено договір № 05 від 22.03.2004р. про надання послуг електрозв’язку.

Згідно ухвали від 26.06.2007 р. у даній справі судом здійснено в порядку ст. 24 ГПК України заміну первісного відповідача - УМВС України в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул.. Валова,11 належним відповідачем - Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Н. Яремчука, 34.

Строк вирішення даної справи згідно ухвали заступника голови господарського суду Тернопільської області від 26.06.2007 р. продовжено в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України, до 26.07.07 р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено:

22 березня 2004 року між Центром електрозв’язку № 7 Тернопільської дирекції ВАТ „Укртеле6ком” як Підприємством зв’язку та Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області (далі –УБОЗ) як Споживачем, укладено договір про надання послуг електрозв’язку за № 05 (далі Договір), який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Частиною 8 статті 9 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю»встановлено, що головне управління, управління, відділи і відділення по боротьбі з організованою злочинністю є юридичними особами, мають самостійні кошториси, поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках, печатки із зображенням Державного герба України і з своїм найменуванням.

Як видно із змісту листа Головного управління статистики у Тернопільській області, наданого суду на запит з приводу надання інформації про знаходження УБОЗ УМВС України в Тернопільській області в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як юридичної особи, Міністерство внутрішніх справ України має свій реєстр суб’єктів та організацій.

З представленого відповідачем Положення про Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області, затвердженого начальником УМВС України в Тернопільській області 21 травня 2001 року, зокрема пункту 1.4 Положення вбачається, що фінансове та матеріально-технічне забезпечення УБОЗ здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Управління по боротьбі з організованою злочинністю є юридичною особою, має самостійний кошторис, розрахункові та інші рахунки в банках, печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

З актів звірки взаєморозрахунків, складених сторонами станом на 01.08.2006 року та станом на 01.04.2007 р., котрі підписані сторонами і засвідчені печатками юридичних осіб , зокрема вбачається ідентифікаційний код  ЗКПО  УБОЗ –08592307. Таким чином слід дійти висновку, що Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області є юридичною особою, відтак, зобов’язано належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до умов договору.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, а в силу частини 1 статті 903 ЦК України замовник зобов’язаний оплатити виконавцеві надану послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

Спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, як Споживачем, умов договору щодо оплати за надані йому послуги телефонного зв’язку.

У відповідності до п.п.3.2.8, 4.3 вказаного договору відповідач зобов’язався своєчасно вносити плату за користуванням телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Пунктом 4.1 даної угоди визначається, що послуги, які надаються Підприємством зв’язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

В порушення умов договору, що не спростовано відповідачем, навпаки підтверджено шляхом підписання акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.04.2007 р. останній не виконав своїх зобов’язань, та не провів розрахунки у строки та в порядку, визначеному розділом 4 Договору, внаслідок чого, за період з 01.09.04 р. по 31.03.07 р. заборгованість відповідача складає 17 496,30 грн.

Вказане, серед іншого, підтверджується даними карточки обліку розрахунків за надані послуги електрозв’язку; розрахунком суми боргу за надані послуги електрозв’язку; розрахунком інфляційних збитків та 3 відсотків річних, рахунками за телекомунікаційні послуги відповідача.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Так, статями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до Закону України “Про телекомунікації” споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача і це випливає з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем в повній мірі та своєчасно надавалися передбачені додатками до даного Договору послуги електрозв’язку впродовж дії Договору, однак відповідачем, всупереч згаданих приписів закону, положень договору не виконувалися в повній мірі обов’язки щодо оплати за надані послуги зв’язку, станом на час розгляду справи судом заборгованість відповідачем не погашена.

В силу приписів ст. ст. 11, 16, 509 ЦК України та ст.ст. 1, 2 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов’язків.

За таких обставин, доводи позивача про порушення його майнових прав на суму 17496,30 грн. основного боргу підлягають до задоволення шляхом примусового стягнення з відповідача суми боргу.

Згідно вимог ст.ст.32,33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є  будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті  обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи вимоги позивача щодо стягнення інфляційних нарахувань, 3 % річних та наданий позивачем розрахунок цих вимог, суд вважає такими, що підлягають до задоволення вимоги позову про стягнення з Відповідача 158,82 грн. інфляційних нарахувань за період з  вересня 2004 р. по березень 2007 р., а також 43,73 грн. –3% річних, нарахованих за період з  01.09.04  р. по 31.03.07 р.

Крім того, оскільки відповідачем термін оплати за надані послуги зв’язку, передбачений п 4.6 Договору № 05 від 22.03.2004 р., порушено, позивачем на підставі п.5.8 Договору нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченого платежу за кожний день прострочення, що згідно розрахунку позивача за період з 01.10.2006 р. по 31.03.2007 р. складає 621,51 грн.

Однак, враховуючи заявлене відповідачем клопотання, зважаючи на те, що Управління  по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області є державною установою загальнодержавної форми власності, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету, заслухавши думку представника позивача з цього приводу, суд вважає можливе на підставі ч. 3 статті 551 ЦК України, п. 1 ст. 233 ГК України, п. 3 ст. 83 ГПК України зменшити розмір пені до 1% та стягнути з відповідача  6,22 грн. пені.

При таких обставинах справи, позов підлягає до задоволення частково, а саме підлягають примусовому стягненню з Відповідача 17 496,30 грн. основного боргу, 158,82 грн. втрат від інфляції, 43,73 грн. –3% річних та 6,22 грн. пені.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у справі.

У судовому засіданні 26.07.2007 р. за згодою представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 551, 625, ч. 1 ст. 903 ЦК України, ст.  173, 193, 233 ГК України, ст.ст. 1, 2, 4, 22, 24, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити  частково.

2.  Стягнути  17 496,30 грн. основного боргу, 158,82 грн. втрат від інфляції, 43,73 грн. –3% річних, 6,22 грн. пені та 301,20 грн. судових витрат  з  Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Тернопільській області, (м. Тернопіль, вул. Яремчука, 34, ідент. код 08592307) в користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Київ, в особі Центру електрозв’язку № 7 Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” (м. Чортків Тернопільської області, вул. С. Бандери, 38, ідент. код 01188052).

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “27” липня 2007 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Н.О. Андрусик