СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

15 серпня 2007 року

Справа № 2-21/4340-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко
В.А.,

суддів                                                                      Котлярової
О.Л.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1,

відповідача:
Бессонов А.А., довіреність б/н від 21.05.2007,

Романова Т.І.,
довіреність б/н від 21.05.2007,

3 особи: ОСОБА_4,
паспорт НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2,

3 особи: ОСОБА_3,
паспорт НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3,

розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Чонгова С.І.) від ІНФОРМАЦІЯ_5 у справі
№2-21/4340-2007

за позовом           ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю
"Інтерклуб-ЛТД" (вул. Кірова, 28, місто Керч, 98312)

3 особи:ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

ОСОБА_4 (АДРЕСА_3)

про спонукання виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовною заявою  до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Інтерклуб ЛТД”  про спонукання  виконати дії, спрямовані на переоцінку  належних товариству основних засобів і
фінансових інвестицій згідно вимог Положень (стандартів) бухгалтерського
обліку. Вимоги мотивовані тим, що позивач є одним з засновників Товариства з
обмеженою відповідальністю „Інтерклуб ЛТД”, для формування статутного
фонду  товариства зробив грошовий внесок
у розмірі 544000 грн. У рази його виходу з товариства він не має можливості
отримати  належні йому 34 %  у зв'язку з заниженою вартістю  основних засобів, які належать товариству.
Крім того, позивач  направив доповнення
до позовної заяви  про визнання
недійсним  угоди тайм-чартеру від
ІНФОРМАЦІЯ_4 м/б „Криптон”, укладену між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Інтерклуб ЛТД” і фірмою „URVIN”LLC.

Рішенням  господарського суду Автономної Республіки
Крим (суддя Чонгова С.І.) від ІНФОРМАЦІЯ_5 у справі № 2-21/4340-2007 у  позові відмовлено і відмовлено у прийнятті
доповнень до позовних вимог.

Рішення суду  мотивовано тим, що  спірне питання про відмову у проведенні  переоцінки
основних засобів  прийнято на
загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерклуб ЛТД” за
більшістю 66 % голосів. Відповідно до вимог пункту 16 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку  7 „Основні
засоби”, затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 27.04.2000 за № 92 та зареєстрованого в
Міністерстві  юстиції України 18.05.2000
за № 288/4509 (з змінами і доповненнями, внесеними  наказами Міністерства фінансів України від
30.11.2000 № 304 та від 25.11.2002  №
989) підприємство може переоцінювати об'єкти основних засобів, якщо залишкова
вартість цього об'єкта суттєво
відрізняється від його справедливої вартості на дату балансу. Таким
чином, на думку суду, переоцінка основних засобів  може провадитись  лише за бажанням власника майна. Крім того,
позивач не надав  доказів виходу із
складу  засновників товариства. Суд
відмовив у прийнятті доповнень до позовної заяви, оскільки вони не є доповненнями,
а  фактично  є
іншою позовною заявою, яка має розглядатися у окремому процесі.

Не погодившись з  рішенням суду, ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, в якої
просить  скасувати рішення. На думку
заявника,  рішення  постановлено з порушенням норм матеріального
та процесуального права. Суд не звернув увагу на те, що підставою для  переоцінки
об'єктів основних засобів є те, що залишкова  вартість цього об'єкту суттєво відрізняється
від його справедливої вартості на дату балансу. Сторона вказує на те, що  до складу основних засобів входить буксир
„Криптон”, ринкова вартість якого  у
декілька разів перевищує вартість основних засобів товариства.

Суд не звернув увагу на порушення
прав позивача, якому на підставі пункту 3 рішення загальних зборів учасників
товариства від ІНФОРМАЦІЯ_6 дозволено продаж належних йому 34% в статутному
фонді  третім особам.

Сторона вважає, що підставою для
переоцінки основних засобів підприємства
є участь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерклуб ЛТД”  у якості засновника Товариства з обмеженою
відповідальністю „Статус-Кво” з часткою 88 % і номінальною вартістю 42 тис.
грн., яка залишається незмінною у балансі товариства протягом  кількох років. Але згідно балансу Товариства
з обмеженою відповідальністю „Статус-Кво”
станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 тільки нерозподілений прибуток дорівнював 210
тис. грн., вартість основних засобів 500 тис. грн., тоді як в балансі
відповідача вартість фінансової інвестиції складає незмінно 42 тис. грн.

Згідно з пунктом 12 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку  7
„Основні засоби” встановлюється, що фінансові інвестиції, що обліковуються  за методом участі в капіталі, на дату
балансу  відображаються  за вартістю, що визначається з урахуванням
зміни загальної величини власного капіталу об'єкта інвестування. Балансова
вартість фінансових інвестицій
збільшується (зменшується) на суму, що є часткою інвестора в чистому
прибутку (збитку) об'єкта інвестування
за звітний період, із включенням цієї суми до складу доходу  (витрат) від участі в капіталі. При цьому
облік фінансових інвестицій не залежить
від наявності бажання власника
майна, а є прямим безумовним обов'язком. Крім того, суд порушив права
позивача у частині відмови у розгляді
доповнень до позовної заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу не
надійшло.

Повторно, відповідно  до статті 101 Господарського процесуального
кодексу України розглянувши справу, судова колегія встановила таке.

ОСОБА_1
є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерклуб ЛТД”  з часткою долі 33 %.

Протоколом № 61 від ІНФОРМАЦІЯ_6
загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю ”Інтерклуб
ЛТД” дано згоду ОСОБА_1 на продаж його частки 34% третім особам. Протоколом
НОМЕР_4 від  ІНФОРМАЦІЯ_8  відмовлено
у переоцінці  основних засобів і
фінансових інвестицій Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерклуб ЛТД”.
Вказаний протокол не оскаржений, не визнаний недійсним, не скасований. Таким
чином,  юридична особа у формі відкритого
акціонерного  товариства вирішила не
призводить переоцінку основних засобів і фінансових інвестицій. Відповідно до
вимог пункту 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку  7 „Основні засоби”, затвердженого наказом
Міністерства  фінансів України   від 27.04.2000 № 92 та зареєстрованого в
Міністерстві  юстиції України 18.05.2000
за № 288/ 4509 (з змінами і доповненнями, внесеними  наказами Міністерства фінансів  України від 30.11.2000 № 304 та від
25.11.2002 № 989) підприємство може переоцінювати об'єкти основних засобів,
якщо залишкова вартість цього  об'єкта
суттєво  відрізняється від його
справедливої вартості на дату балансу. Таким чином, висновок суду про  те, що переоцінка основних засобів  здійснюється за бажанням підприємства не
суперечить діючому законодавству.

Доводи сторони про те, що правовою
підставою для переоцінки є суттєва
різниця вартості активів підприємства від його справедливої вартості не
приймаються до уваги, оскільки  не
підтверджені   ніякими доказами, а  мають характер припущення.

Також є  безпідставними доводи позивача, що підставою
для переоцінки основних засобів підприємства
є участь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерклуб ЛТД”  у якості засновника Товариства з обмеженою
відповідальністю „Статус-Кво” з часткою 88 % і номінальною вартістю 42 тис.
грн., яка залишається незмінною у балансі товариства протягом  кількох років. Але згідно балансу Товариства
з обмеженою відповідальністю „Статус-Кво”
станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 тільки нерозподілений прибуток дорівнював 210
тис. грн., вартість основних засобів 500 тис. грн., тоді як в балансі відповідача
вартість фінансової інвестиції складає незмінно 42 тис. грн. Вказані доводи
суперечать обставинам справи, балансовими звітами підприємства „Статус-Кво”.

Доводи скарги відносно порушень
прав позивача також не приймаються до уваги, оскільки порядок визначення  частки у статутному капітали ї строків
виплати сторонами не обговорювався, а право позивача на вихід із товариства ї
розмір його частки  визначений  протоколом загальних зборів НОМЕР_4 від
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Доводи апеляційної скарги у частині
неправомірності відхилення  клопотання
про розгляд  доповнень до позовної заяви
також не приймаються до уваги з таких підстав. Позовними вимогами є спонукання
Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерклуб ЛТД”  виконати певні дії.  Заявляючи клопотання про доповнення  до
позовної заяви,  позивач
фактично  надав  іншу позовну заяву з іншим  предметом розгляду, оскільки просити визнати
недійсною угоду тайм-чартеру. Оскільки фактично нова позовна заява оформлена
стороною не як позовна заява із самостійним предметом спору і іншими сторонами,
а як  доповнення до первісної позовної
заяви, то суд першої інстанції  правильно
вирішив це питання, відмовив у прийнятті доповнень до позовної заяви.  Крім того, судова колегія  приймає до уваги  доводи представників відповідача,  що питання про визнання недійсним
тайм-чартеру  взагалі неможливо
розглядати у судах України, оскільки ця угода містить арбітражне застереження з
указівкою про розгляд спорів у місті Лондон.

Таким чином, правові підстави для
задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому вона залишається без
задоволення.  Рішення суду першої
інстанції  судова колегія залишає без
змін.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт
1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від ІНФОРМАЦІЯ_5 у справі № 2-21/4340-2007 залишити
без змін.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Судді
О.Л. Котлярова

М.І.
Ткаченко