ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"27" серпня 2007 р.

Справа  № 17/23-07-1370А

10 година 30
хвилин.
м.Одеса

Господарський суд Одеської
області  у складі судді Зуєвої Л.Є. при
секретарі судового засідання Пономаренко О.Ю. за участю представників сторін:

-від позивача:  не з'явився;

-від відповідачів: Виконком ОМР -
Дукова І.В.- довіреність №39вихд від 16.06.2006р., довіреність №03-44вихд
від 20.06.2007р.

Управління розвитку  споживчого ринку - Попова Т.В.- довіреність
№22426 від 02.10.2006р.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

За позовом:      Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

До відповідача:Виконавчого
комітету Одеської міської ради;

Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав споживачів

Одеської міської
ради;

Про визнання незаконним  рішення

Суть спору:
Позивач, СПД -фізична особа ОСОБА_1, звернувся до
господарського суду Одеської області з адміністративним позовом до виконавчого
комітету Одеської міської ради про визнання незаконним  рішення виконкому  Одеської міської ради НОМЕР_2 від
08.02.2007р. „Про демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної
мережі в м. Одесі”.

Позивач позовну заяву   підтримує,
наполягає на її задоволенні.

Відповідач -виконком Одеської
міської ради проти позову заперечує, посилаючись на правомірність прийняття
оскаржуваних рішень.

В ході розгляду справи до участі у
справі у якості другого відповідача судом було залучено Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.
Управління  проти позову заперечує з
мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд встановив:

01 листопада 2006р. між Управлінням
розвитку торгівлі та побутового обслуговування Одеської міської ради
(правонаступником якого є Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради) (Орендодавець) та підприємцем ОСОБА_1
(орендар) був укладений Договір оренди окремого індивідуально визначеного майна
№НОМЕР_1, згідно якого з метою підвищення ефективності майна комунальної
власності Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне
користування окреме індивідуально визначене майно - тверде покриття, площею
5,40 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Привокзальна площа кут вул.
Середньофонтанська, вартість якого складає 222грн. 15 коп. Майно передається в
оренду з метою здійснення роздрібної торгівлі фасованими товарами. Строк дії
договору з 01.11.2006р. по 01.11.2007р.

08 лютого  2007р. виконкомом  Одеської міської ради було прийнято рішення
НОМЕР_2  „Про демонтаж некапітальних
пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі” яким вирішено
управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської
міської ради, районним адміністраціям
Одеської міської ради, Інспекції ДАБК , ОМУ УМВС України в Одеській
області  вжити заходів з проведення
демонтажу некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі, згідно з
додатком.  Під           п. 50 у Додатку до рішення: Список
об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі, запропонованих до демонтажу
зазначено: „ОСОБА_1, Привокзальна площа/Середньофонтанська, кіоск”.

Позивач по справі вважає, що даним
рішенням суттєво порушено його права та рішення прийнято з порушенням норм
чинного законодавства. За умовами Договору оренди №НОМЕР_1 від 01.11.2006р.
строк дії договору встановлений сторонами до 01.11.2007р.  Прийняття рішення про демонтаж некапітального
пункту, на думку позивача, є односторонньою відмовою від договору, що є
неприпустимим як за умовами договору, так і згідно норм цивільного
законодавства.

На підставі зазначеного, позивач
просить суд визнати рішенням виконкому Одеської міської ради НОМЕР_2 від
08.02.2007р. „Про демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної
мережі в м. Одесі” та визнати незаконним ч.3 рішення виконкому Одеської міської
ради НОМЕР_3 від 22.02.2007р. „Про скасування дозволів на розміщення та
експлуатацію об'єктів торгівлі”.
Будь-яких підстав для визнання незаконним ч.3 рішення виконкому Одеської
міської ради НОМЕР_3 від 22.02.2007р. „Про скасування дозволів на розміщення та
експлуатацію об'єктів торгівлі” або посилань на норми матеріального права
позивач по справі не навів.

Відповідач - виконком Одеської
міської ради проти позову заперечує, посилаючись на прийняття оскаржуваних
позивачем рішень у повній відповідності до норм чинного законодавства. Крім
того, представник відповідача зауважив, що позивачем не наведено жодної норми
матеріального права, яку було порушено при прийнятті оскаржуваних рішень.

Відповідач - Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради проти позову
заперечує, посилаючись на те,  що
некапітальний пункт дрібно-роздрібної торговельної мережі, який належить
ОСОБА_1, встановлений на територій м. Одеси на підставі рішення Одеської
міської ради від 26.09.2003р. №1713-ІУ „Про єдиний порядок установки та
експлуатації об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі”, згідно
якого суб'єкт господарювання повинен замовити паспорт некапітального пункту
дрібно-роздрібної торговельної мережі, погодити його в управлінні архітектури
та містобудування, органах санітарного та пожежного нагляду, ДАЇ, укласти
договір оренди окремого індивідуально визначеного майна, що є власністю
територіальної громади та використовується для установки  некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної
мережі, отримати дозволи на розміщення та дозволи на експлуатацію.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд дійшов до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу
України, засобом захисту цивільних прав та інтересів, крім іншого, є визнання
незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
АРК або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно  ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчий  комітет міської ради є її виконавчим
органом.  Згідно ст.30 цього ж Закону до
відання виконавчих органів міських рад в галузі житлово-комунального
господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського
харчування, транспорту і зв'язку відносяться повноваження щодо управління
об'єктами торговельного обслуговування(власні повноваження), здійснення
відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією
обслуговування населення підприємствами торгівлі та прийняття рішень про
скасування даного дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення
екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства (делеговані
повноваження).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення НОМЕР_2 від 08.02.2007р. було прийнято виконкомом Одеської міської
ради  відповідно до  ст.30, 59 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні”, рішення Одеської міської ради від 26.09.2003р.
№1713-ІУ „Про єдиний порядок установки та експлуатації об'єктів дрібно
-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі”, та на підставі актів, складених
спеціалістами Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів
Одеської міської ради.

Отже, оскаржуване рішення
виконкомом Одеської міської ради було прийнято в межах компетенції,
встановленої законом.

Некапітальний пункт
дрібно-роздрібної мережі, що належить ОСОБА_1 встановлений на території міста
Одеси на підставі рішення Одеської міської ради від 26.09.2003 р. №1713-ІУ „Про
єдиний порядок установки та експлуатації об'єктів дрібно-роздрібної
торговельної мережі в м. Одесі, згідно якого суб'єкт господарювання повинен
замовити паспорт некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі,
погодити його в управлінні архітектури та містобудування, органах санітарного
та пожежного нагляду, ДАІ, укласти договір оренди окремого, індивідуально
визначеного майна, що є власністю територіальної громади, та використовується
для установки некапітального пункту дрібно-роздрібної мережі, отримати дозволи
на розміщення та дозволи на експлуатацію.

Крім того, п. 8.8 укладеного
договору передбачається дострокове розірвання договору оренди у випадку
прийняття рішення виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж
некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі.

В порушення рішення Одеської
міської ради від 26.09.2003р. №1713-ІУ „Про єдиний порядок установки та
експлуатації об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі”,
ОСОБА_1 не продовжив термін дії погодження ДАІ (27.08.2005р.).

В порушення вказаного рішення,
ОСОБА_1 не отримав дозволи на розміщення та експлуатацію некапітального пункту
дрібно-роздрібної торговельної мережі, у зв'язку з чим зазначений об'єкт згідно
п. 4.2 рішення Одеської міської ради від 26.09.2003р. №1713-ХХІУ „Про єдиний
порядок установки і експлуатації об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі
в м. Одесі” вважається самовільно встановленим та підлягає демонтажу на
підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.

Крім того, слід зауважити, що
наявність самого по собі Договору оренди
окремого індивідуально визначеного майна №НОМЕР_1 від 01.11.2006р. ще не
свідчить про неможливість демонтажу розташованого на орендованому місті
некапітального  пункту дрібно-роздрібної
торговельної мережі, якщо останній не відповідає передбаченим нормам та
правилам, або встановлений без належного погодження.

Слід також звернути увагу на те, що
позивач по справі не навів жодної норми матеріального права в обґрунтування
своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного вище, на
підставі зазначених норм законодавства, суд доходить до висновку  про відмову у
задоволенні адміністративного позову .

Керуючись
ст.ст.  94, 158,160-163, 167  КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 185 Кодексу
адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь
у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання
про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково в
порядку та у строки, передбачені ст.186 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили в
порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та
підписано 29.08.2007р.

Суддя