ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"22" червня 2007 р.                        м. Київ                            Справа №
504/3а-06

16 год. 21 хв.

за
позовом  Управління Пенсійного фонду
України у м. Фастові

до                  СПД ОСОБА_1, м. Фастів

про                стягнення 18 288,46 грн.

Головуючий суддя  Коротун О.М.

секретар
судового засідання  Єрашов А.Є.

Представники:

позивача       Гребінченко Г.С. -представник за
довіреністю № 124/03-06 від 11.01.2007р.;

відповідача   не з'явився.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

В господарський суд Київської
області звернулося з позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові
(далі -Позивач) до СПД ОСОБА_1 (далі -відповідач) про стягнення 18 288,46 грн.,
з яких 8 811,74 грн. -заборгованість по сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, 9 476,72 грн. -фінансових
санкцій за несплату відповідачем страхових внесків.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що відповідач, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, не в повному обсязі
сплачував страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,
в результаті чого позивачем було проведено позапланову документальну перевірку
правильності обчислення, повноти нарахування зобов'язання зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за результатом
якої донараховано страхових внесків за червень-грудень 2004 року,
квітень-грудень 2005 року та січень-липень 2006 року в загальній сумі 15 761,26
грн. Крім того, за несплату відповідачем страхових внесків рішенням НОМЕР_1 на
відповідача накладено штрафні санкції у розмірі 9 476,72 грн.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 25.12.2006 року було відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено розгляд справи на 12.01.2007р.

В судовому засіданні 12.01.2007р.
відповідач подав заперечення, в яких проти позову заперечив з підстав того, що
він сплачує єдиний податок, відповідно до Закону України „Про державну підтримку
малого підприємства” та Указу Президента України за № 746/99 від 28.06.1999р.
„Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємства”, в який, на його думку, входить збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, тому вважає вимоги позивача безпідставними.

В судовому засіданні 12.01.2007р.
було оголошено перерву до 08.02.2007р.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 08.02.2007р. було зупинено провадження у справі №
504/3а-06 за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові до СПД
ОСОБА_1 про стягнення 18 288,46 грн. до набрання законної сили судового рішення
у справі № 582/7-06 за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові про визнання недійсним вимоги
про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 11.06.2007р. було поновлено провадження у справі №
504/3а-06 та призначено судове засідання на 22.06.2007р.

Відповідач у судове засідання
22.06.2007р. не з'явився, витребуваних судом документів не подав та не
обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин,
що від нього не залежать.

При цьому господарський суд
Київської області відзначає, що судом було направлено учасникам судового
процесу ухвалу від 11.06.2007р. та повістки від 11.06.2007р., про що, зокрема,
свідчать відмітки канцелярії суду на зворотних сторонах оригіналів згаданих
документів та отримано відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення
НОМЕР_2.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС
України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони
або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про
причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

В судовому засіданні позивач подав
пояснення, в яких уточнив, що сплачений відповідачем єдиний податок в сумі 6
949,52 грн. був зарахований в рахунок погашення заборгованості по сплаті
страхових внесків. Отже, сума боргу становить 8 811,74 грн. та 9 476,72 грн.
-фінансова санкція.

В судовому засіданні 22.06.2007р.
представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених в позовній заяві.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду
по суті за відсутністю відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, та заслухавши пояснення
сторони, суд -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 1 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-ІV
(далі -Закон України № 1058-ІV) до страхових внесків віднесено кошти
відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно з законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього
Закону.

Згідно з абз. 6 ч. 6 ст. 20 Закону
України № 1058-ІV перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками
одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів
на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи
натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Остаточний
розрахунок за базовий звітний період (у даному випадку календарний місяць)
здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних
днів із закінчення цього періоду відповідно до п. 5.1.6. Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України,
затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року №
21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/866
(далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 5.1
зазначеної Інструкції кожен суб'єкт господарювання повинен своєчасно та в
повному обсязі нараховувати, утримувати та сплачувати до Пенсійного фонду
страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування.

СПД ОСОБА_1 відповідно до статей
14, 15 Закону України № 1058-ІV є платником страхових внесків до Пенсійного
фонду України.

Ставка збору на обов'язкове
пенсійне страхування згідно з п. 1 ст. 4 Закону України „Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування” для платників збору, визначених п. 1
ст. 1 цього закону встановлена у розмірі 32% від об'єкта оподаткування,
визначеного абзацом першим і другим п. 1 ст. 2 даного Закону. Сплата страхового
збору є обов'язковою для всіх суб'єктів підприємницької діяльності, незалежно
від форми власності.

Згідно з п. 17 ст. 14 Закону
України „Про систему оподаткування” збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Відповідно до ч. 2 п. 9 ст. 106
Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від
09.07.2003р. виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників
фінансові санкції, зокрема, за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками
страхових внесків органами ПФУ накладається штраф залежно від строку затримки
платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених зазначених сум -у разі
затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків
зазначених сум -у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів
включно.

Згідно з розрахунками суми
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що
підлягають сплаті з червня-грудня 2004 року, квітня-грудня 2005 року та
січня-липня 2006 року включно позивачем донараховано страхових внесків,
заборгованість по сплаті яких станом на день розгляду спору становить 8 811,74
грн., що підтверджується матеріалами справи, в тому числі актом НОМЕР_3 (копія
в матеріалах справи).

Згідно з п.п. 3, 4 ст. 18 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003
№ 1058-VI (далі -Закон № 1058-VI) страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в
порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу
податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове законодавство.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 64
Закону України  № 1058-IV управління має
право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.
Стаття 106 визначає порядок стягнення недоїмки. Згідно з ч. 3. ст. 106 Закону
України № 1058-IV орган Пенсійний фонду також має право звернутися до
господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач в повному обсязі не здійснював відрахування збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з червня-грудня 2004 року, квітня-грудня 2005
року та січня-липня 2006 року включно, в результаті чого за відповідачем
утворилась заборгованість (недоїмка) по страховому збору в сумі 15 761,26 грн.

Суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20
цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду
у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі -недоїмка) і
стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Актом перевірки достовірності
повноти нарахування та своєчасності сплат зобов'язання зі збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування за НОМЕР_3 позивачем встановлено, що відповідач
занизив страхові внески за період з червня-грудня 2004 року, квітня-грудня 2005
року та січня-липня 2006 року на суму 15 761,26 грн.

Судом не приймається заперечення
відповідача, що він, як платник єдиного податку, відповідно до Закону України
„Про державну підтримку малого підприємства” та Указу Президента України за №
746/99 від 28.06.1999р. „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємства” не повинен сплачувати збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки Указ Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва” не має пріоритету перед Законом України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, та повинен застосовуватись
лише в частині, що не суперечить цьому закону (аналогічна позиція міститься в
Постанові Вищого адміністративного суду України від 19.07.2006р. по справі за
позовом Білоцерківського технічного коледжу Товариства сприяння обороні України
до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області про
визнання недійсним рішення).

Аналізуючи наведені правові норми,
суд дійшов висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється
податкове законодавство, іншим законодавством не можуть установлюватися пільги
з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові
внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється
статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності.

Указ Президента № 727/98 регулює
питання оподаткування суб'єктів малого підприємництва. Згідно з вимогами ст. 15
„Прикінцевих положень” Закону № 1058-IV до приведення законодавства у
відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення ст. 6
зазначеного Указу про звільнення суб'єктів малого підприємництва, які сплачують
єдиний податок, від збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,
закону суперечать і застосуванню не підлягають.

Статтею 19 Закону № 1058-IV
установлено, що страхові внески до солідарної системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування нараховуються роботодавцем на суми фактичних
витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають
витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних і компенсаційних виплат (аналогічна позиція міститься в
Постанові Верховного суду України від 21.11.2006р. по справі за позовом
Дочірнього підприємства „Б.” Науково-виробничого товариства з обмеженою
відповідальністю „К.” до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці про
визнання недійсними рішень).

Таким чином, відповідач, будучи
платником страхових внесків згідно п. 1 ст. 14 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, зобов'язаний сплачувати їх
в розмірах, визначених п. 1 ст. 4 Закону України „Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування”, який складає 32,3 % від об'єкта оподаткування,
тобто фактичних витрат на оплату праці працівників, які включають витрати на
виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України
„Про оплату праці”.

Викладене спростовує юридично
неспроможні доводи відповідача про те, що статус платника єдиного податку
звільняє його від сплати страхових внесків, встановлених Законом України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Рішенням НОМЕР_1 „Про застосування
фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків”
позивач донарахував 15 761,26 грн. та на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі -Закон
України № 1058-IV) застосував до відповідача фінансові санкції у розмірі 9
476,72 грн.

Згадане рішення оскаржене та не
скасовано в установленому порядку.

Постановою господарського суду
Київської області від 30.01.2007 року у справі № 582/7-06/18 за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Фастові про визнання недійсним вимоги про сплату боргу та рішення
про застосування фінансових санкцій в задоволені позову відмовлено повністю.

Ухвалою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 16.03.2007р. по справі № 582/7-06/18
апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, на постанову
господарського суду Київської області від 30.01.2007 р. у справі № 582/7-06/18
залишено без розгляду та апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернуто
суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Позивачем було виставлено вимогу
НОМЕР_4 на суму 9 476,72 грн., в зв'язку з тривалою не сплатою боргу
відповідачем, Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові звернулось з
позовом до господарського суду Київської області.

Як зазначає позивач, ним на
підставі абз. 1 ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-VI (далі -Закон № 1058-VI), було
виставлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості за страховими внесками,
яка отримана відповідачем, що підтверджується корінцем.

Судом приймаються пояснення
позивача, що сплачений відповідачем єдиний податок в сумі 6 949,52 грн. був
зарахований в рахунок погашення заборгованості по сплаті страхових внесків.
Тому сума боргу становить 8 811,74 грн. та 9 476,72 грн. -фінансова санкція.

За таких обставин позовні вимоги
позивача є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню
повністю.

Згідно з підпунктом 3 ч. 3
Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів
становить один відсоток від розміру таких вимог.

За таких обставин судовий збір у
вказаній сумі підлягає стягненню в доход державного бюджету України з
відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 158, 161,
162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд Київської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_5; р/р ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України у м. Фастові (08500, Київська область, м. Фастів, вул.
Горького, 10, код 20601322; р/р 33 у Головному управлінні Ощадного
банку у м. Києві та Київській області, МФО 322669) заборгованість в сумі 18
288,46 грн. (Вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім грн. 46 коп.).

3. Стягнути з СПД ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_5; р/р ІНФОРМАЦІЯ_1) в доход державного
бюджету України 182,88 грн. (Сто вісімдесят дві грн. 88 коп.) судового
збору.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку
та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя