ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02.07.07р.

Справа № А9/102-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова будівельна компанія",

м.Дніпропетровськ

до   Павлоградської районної державної адміністраціії Дніпропетровської

області, м.Павлоград Дніпропетровська область

третя особа-1 - Привовчанська сільська рада у павлоградському районі, с.Привовчанське

Дніпропетровської області

третя особа- 2 - Павлоградський районний відділ земельних ресурсів, м.Павлоград

Дніпропетровської області

про скасування Розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації

Суддя  Подобед І.М.

При секретарі Фуркленко І.Л.

Представники сторін:

Від позивача Куценко Ю.М. довіреність від 26.06.07р. представник

Від відповідача Денисова С.В. довіреність № 4/14.158 від 24.01.07р. зав.юр.сектором

Від відповідача Балаян А.Г. довіреність № 3/14-116 від 05.06.07р. представник

Від третьої особи - 1 представник не зявився.

Від третьої особи - 2 Скирда В.І. довіреність № 6/03-1823 від 01.03.07р. ю/к

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ „Нафтова будівельна компанія” звернулось у травні 2007 року із позовом до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому просить господарський суд, враховуючи ст. ст. 14, 19, 118, 119 Конституції України, ст. 152 Земельного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України, ст. 36 Закону України „Про оренду землі”, ст. ст. 33, 36 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, визнати протиправним та скасувати повністю розпорядження голови Павлоградської районної адміністрації Дніпропетровської області №22-р-07 від 16.01.2007р. Вказує, що Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, починаючи з травня 2006 року, намагається під будь-яким приводом розірвати укладений між нею і ТОВ „Нафтова будівельна компанія” договір оренди землі, який зареєстровано 20.07.2005р. під реєстровим номером 113. Вказує, що оскаржуване рішення прийнято не зважаючи на норми ст. 32-32 Закону України „Про оренду землі”, ст. ст. 17, 141, 143, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 188, 206 Господарського кодексу України, які встановлюють, що питання про дострокове припинення  в односторонньому порядку права користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред’явлення позову до суду про розірвання договору , якщо інше не передбачено договором. Вважає безпідставними посилання Павлоградської районної державної адміністрації в обґрунтування свого розпорядження на ст. 141 Земельного кодексу України, яка передбачає перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, на те, що проектна документація по землеустрою не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідач позов не визнає. Вказує у запереченнях на позов, що розпорядження голови Павлоградської районної адміністрації Дніпропетровської області №22-р-07 від 16.01.2007р. „Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 21.06.2005р. №288-р-05 „Про передачу в оренду земельної ділянки на території Привовчанської сільської ради та розірвання договору оренди земельної ділянки 20.07.2005р. №113” видане на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачений пунктами 1, 2 ст. 2, ч.1 ст. 6, п.7 ч.1 ст. 13, п.1 ч. 1 ст. 39, ч.1 ст. 41 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”. Вказує, що підставами для видання оскаржуваного розпорядження стало те, що за результатами перегляду матеріалів, наданих ТОВ „Нафтова будівельна компанія” для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, було встановлено, що затвердження Розпорядженням №288 проекту землеустрою  відбулося на підставі наданої Позивачем документації, яка на час її надання, не відповідала вимогам чинного законодавства України, а земельна ділянка, надана Позивачеві згідно договору оренди, віднесена до категорії земель сільськогосподарського призначення, що в свою чергу виключає можливість її використання для будівництва автозаправної станції без зміни її цільового призначення, яке, згідно вимог ч.2 ст. 36 Закону України „Про охорону земель”, допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом. Також зазначає, що листом від 02.03.2007р. Управління з контролю за використанням  та охороною земель у Дніпропетровській області Державної земельної інспекції України, надісланому на ім’я голови Павлоградської районної державної адміністрації, повідомляло про порушення Позивачем вимог ст. 168 Земельного кодексу України, яке полягає у незаконному знятті і перенесенні ґрунту, та пропонувало прийняти рішення щодо припинення права користування земельною ділянкою, наданою Позивачеві за договором оренди, а клопотанням від 10.04.2007р. це ж Управління порушило питання про приведення розпорядження  №288, яке видано в порушення вимог ст. ст. 20, 22 Земельного кодексу України, у відповідність до вимог чинного законодавства, оскільки віднесення земельної ділянки, що була надана Позивачеві згідно договору оренди,  віднесена до категорії земель сільськогосподарського призначення, що в свою чергу  виключає можливість її використання для будівництва автозаправної станції без зміни її цільового призначення. Вважає, що оскаржуване розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації видано з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Третя особа-1 –Привовчанська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області пояснила, що на підставі розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації від 21.06.2005р. №288-р-05 ТОВ „Нафтова будівельна компанія” була надана земельна ділянка загальною площею 0,7 га для комерційного призначення (будівництво автозаправної станції в комплексі з побутовими послугами). 20.07.2005р. між Павлоградською районною державною адміністрацією та ТОВ „Нафтова будівельна компанія” було укладено договір на оренду земельної ділянки загальною площею 0,7 га, яка розташована на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, під будівництво автозаправної станції терміном на 10 років. Вказує, що до теперішнього часу будівництво автозаправної станції не розпочато. Орендна плата сплачується своєчасно в повному обсязі. 16.01.2007р. було прийнято розпорядження голови районної державної адміністрації за №22-р-07 про скасування розпорядження  голови районної державної адміністрації  від 21.06.2005р., як таке що суперечить вимогам чинного законодавства, адже у розпорядженні вказано, що виділяється земельна ділянка (господарчі двори та будівлі), але згідно карти земель Привовчанської сільської ради господарчі двори не зазначено.

Третя особа-2 - Павлоградський районний відділ земельних ресурсів письмових пояснень у справі не надала. Представник третьої особи-2 у судовому засіданні підтримав доводи відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Розпорядженням голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Корнієвського С.В. „Про передачу в оренду земельної ділянки на території Привовчанської сільської ради” від 21.06.2005р. за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариства з обмеженою відповідальністю „Нафтова будівельна компанія” (далі –Позивач) для будівництва автозаправної станції в комплексі з побутовими послугами на території Привовчанської сільської ради, на підставі статей 17, 124, 151 Земельного кодексу України, пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України та Закону України „Про місцеві державні адміністрації”: по-перше, був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Позивача для будівництва автозаправної станції в комплексі з побутовими послугами на території При вовчанської сільської ради; по-друге, надано Позивачу земельну ділянку загальною площею 0,7 га (землі під господарськими будівлями і дворами) для будівництва автозаправної станції в комплексі з побутовими послугами на території Привовчанської сільської ради в оренду терміном на 10 років; в третє –рекомендовано Позивачу укласти з райдержадміністрацією договір оренди земельної ділянки в тижневий термін. в триденний термін після реєстрації договору оренди оформити акти прийому-передачі земельної ділянки, використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та відповідно до вимог чинного законодавства, виконувати вимоги (умови) викладені у відповідних висновках; вчетверте, наказано відділу земельних ресурсів та Привовчанській сільській раді внести відповідні зміни в земельно-кадастрові документи згідно з цим розпорядженням; по-п’яте, покладено координацію роботи та контроль щодо виконання цього розпорядження на першого заступника голови райдержадміністрації Голоту В.О.

11.07.2005р. між Позивачем та Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (далі –Відповідач) було укладено договір оренди землі, який зареєстровано 20.07.05р. під реєстровим номером 13, відповідно до умов якого Позивачу була надана у користування строком на 10 років земельна ділянка на території Привовчанської сільської ради, загальною площею 0,7 га для комерційного призначення, а саме: будівництва автозаправної станції в комплексі з побутовими послугами.

15.09.2006р. Відповідач звернувся до Позивача із пропозицією про розірвання вищевказаного договору оренди землі в добровільному порядку з тих підстав, що на даний час на земельній ділянці, яка була надана в оренду, будівництво не розпочато, тобто земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням.

Листом від 03.10.2006р. за вих. №03-108 Позивач повідомив Відповідача про закінчення розроблення проекту будівництва автозаправної станції, про отримання висновків щодо узгодження проекту з облсанепідемстанцією, облекологією, облдержавтоінспецією, Міністерством з надзвичайних ситуацій, обласним управлінням охорони праці та здійснення оплати заключного висновку Укрінвестекспертизи та про початок будівництва після отримання заключного висновку Укрінвестекспертизи та отримання дозволу на початок будівництва. Зазначив у цьому листі, що використовує орендовану земельну ділянку згідно цільового призначення, здійснюючи підготовчі етапи перед початком будівництва, що передбачено правовими нормами.

Розпорядженням голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Метелиці І.С. „Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 21 червня 2005 року №288-р-05 „Про передачу в оренду земельної ділянки на території Привовчанської сільської ради та розірвання договору оренди земельної ділянки 20 липня 2005 року №113 від 16.01.2007р. №22-р-07: по-перше, скасовано розпорядження голови райдержадміністрації  від 21.06.2005р. року №288-р-05 „Про передачу в оренду земельної ділянки на території Привовчанської сільської ради”, як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства; по-друге, вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки від 20 липня 2005 року №113 укладений між райдержадміністрацією та Позивачем, як такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства; по-третє, вирішено на підставі цього розпорядження скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 20 липня 2005 року №13 укладеного між райдержадміністрацією та Позивачем; вчетверте, вирішено вилучити земельну ділянку загальною площею 0,7 га (землі під господарськими будівлями та дворами) та наказано Позивачу передати земельну ділянку до земель запасу Привовчанської сільської ради за актом приймання-передачі; по-п’яте, наказано Привовчанській сільській раді та районному відділу земельних ресурсів (Чорний) внести відповідні зміни в земельно-кадастрові документи згідно з цим розпорядженням; по-шосте, покладено координацію роботи щодо виконання цього розпорядження на начальника районного відділу земельних ресурсів Чорного І.М. (за згодою) та завідувача юридичним сектором райдержадміністрації Денисову С.В., а контроль залишено за головою райдержадміністрацією.

Як зазначено в оскаржуваному Позивачем розпорядженні голови районної державної адміністрації, під час його прийняття голова райдержадміністрації керувався  Законом України „Про місцеві державні адміністрації”, статтями 17, 141, пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, та діяв у відповідності до пункту 4 Переліку видів діяльності та об’єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995р. №554, Закону України від 18 січня 2001 року №2245-ІІІ „Про об’єкти підвищеної небезпеки”, вимог Закону України від 9 лютого 1995 року №45/95-ВР „Про екологічну експертизу”, з урахуванням вимог Конвенції про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля” та в зв’язку з відсутністю в проекті землеустрою №1076/220705-009 (зберігається у відділі земельних ресурсів) висновку екологічної експертизи (лист екологічної інспекції від 04 квітня 2005 року №56/2).

Як пояснили представники Відповідача, підставами для видання оскаржуваного розпорядження стало те, що за результатами перегляду матеріалів, наданих Позивачем для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, було встановлено, що затвердження проекту землеустрою відбулося на підставі наданої Позивачем документації, яка на час її надання, не відповідала вимогам чинного законодавства України, а земельна ділянка, надана Позивачеві згідно договору оренди, віднесена до категорії земель сільськогосподарського призначення, що в свою чергу виключає можливість її використання для будівництва автозаправної станції без зміни її цільового призначення у встановленому порядку, а приводом перегляду зазначених матеріалів став лист Управління з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області Державної земельної інспекції України від 02.03.2007р. та відповідне клопотанням від 10.04.2007р. Управління з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області.

Як видно із листа Управління з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області Державної земельної інспекції України від 02.03.2007р. за вих. №5/03-16, цим державним органом при проведенні непланової оперативної перевірки  будівництва АЗС, яке розпочав Позивач на землях Привовчанської сільської ради, було встановлено що це будівництво пов’язане з зніманням, перенесенням та зберіганням ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту), що без отримання спеціального дозволу органів, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель (Держземінспекція України), суперечить діючому земельному законодавству, та запропоновано голові Павлоградської райдержадміністрації в межах повноважень, наданих частиною „а”, „в” ст. 17 Земельного кодексу України прийняти рішення про припинення права користування зазначеною земельною ділянкою.

Як видно із клопотання Управління з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області (Дніпропетровська облдержземінспекція) від 10.04.07р. за №5 на адресу голови Павлоградської райдержадміністрації, цим державним органом було встановлено, що розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації від 21.06.2005р. №288-р-05 прийнято в порушення вимог ст. ст. 20, 22 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка, яка передана в оренду Позивачу виділялась за рахунок земель запасу (землі під господарськими будівлями і дворами) є землями сільськогосподарського призначення і надана в оренду без зміни цільового призначення, та запропоновано привести у відповідність із законодавством розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації від 21.06.2005р. №288-р-05.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 6 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, на виконання Конституції України, законів України, актів  Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 13 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Статтею 17 Земельного кодексу України встановлені повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, до яких належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; б) участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних  (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; в) координація  здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; ґ) викуп  земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених цим Кодексом; д) підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст; е) здійснення контролю за використанням коштів, що надходять в порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів; ж) вирішення інших питань у галузі земельних  відносин відповідно до закону.

В обґрунтування свого рішення Відповідач посилається на ст. 141 Земельного кодексу України, зокрема на те, що проектна документація по землеустрою не відповідає вимогам чинного законодавства.

Статтею 141 Земельного кодексу України, встановлені підстави припинення права користування земельною ділянкою серед яких є: а) добровільна відмова від права  користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно ч.1 ст. 142 Земельного кодексу України, припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.

Згідно ст. 143 Земельного кодексу України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється  у судовому порядку у разі: а) використання земельної    ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства  (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами,  відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в  терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з  питань земельних ресурсів; в) конфіскації земельної ділянки; г) викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами  без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 144 Земельного кодексу України встановлений порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, згідно із яким (частина 3 цієї статті) передбачено, що рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

Із змісту вищенаведених положень Закону України „Про місцеві державні адміністрації” і Земельного кодексу України випливає, що голова районної державної адміністрації наділений повноваженнями на припинення права користування земельною ділянкою, шляхом прийняття відповідного розпорядження, лише у разі добровільної відмови власника або користувача землі від права користування, а з решти підстав примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, Позивач не надавав Відповідачу згоди на добровільну відмову від використання зазначеної земельної ділянки та добровільне розірвання договору оренди.

Проте, як видно із змісту оскаржуваного розпорядження голови райдержадміністрації, воно містить приписи не тільки про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 21 червня 2005 року №288-р-05 „Про передачу в оренду земельної ділянки на території Привовчанської сільської ради”, як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства (пункт 1), а і містить приписи про розірвання зазначеного договору оренди (пункт 2), про скасування державної реєстрації договору оренди (пункт 3) та про вилучення зазначеної земельної ділянки (пункт 4).

Згідно ст. 18 Закону України „Про оренду землі”, договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. Розірвання договору в односторонньому порядку можливе виключно на підставах, визначених законом або договором. Розірвання договору здійснюється в порядку, визначеному Господарським кодексом України (ст. ст. 188, 206) або договором за угодою сторін.

Отже, Закон України „Про оренду землі” також не передбачає припинення права користування земельною ділянкою на підставі рішення, прийнятого в адміністративному порядку.

Згідно ч.3 ст. 36 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, місцеві державні адміністрації не втручаються у господарську діяльність підприємств, установ і  організацій, крім випадків, визначених законом.

Таким чином, оскаржуване розпорядження голови райдержадміністрації прийнято із перевищенням повноважень, передбачених положеннями статей 141, 143 і 144 Земельного кодексу України, тому є незаконним в силу приписів ч.2 ст. 19 Конституції України.

Згідно ч.5 ст. 36 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, керівники підприємств, установ та організацій мають право звернутися до органів виконавчої влади вищого рівня або до суду про скасування розпорядження голови місцевої державної адміністрації, що  суперечить законодавству в питаннях, що стосуються їх діяльності.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин вимоги Позивача про визнання оскаржуваного розпорядження голови райдержадміністрації протиправним та його скасування, відповідно до положень ст. ст. 14, 19, 119 Конституції України, з урахуванням способів захисту порушеного права, передбачених ст. 152 Земельного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ч.5 ст. 36 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, а також ст. ст. 2, 4, 6, 9 і 162 Кодексу адміністративного судочинства України, - є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Судові витрати Позивача у справі на сплату державного мита у сумі 3,40 грн. підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, згідно ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 5, 7-12, 19, 69-71, 87, 94, 104, 160-163, 254, п.6 Розділу УІІ Перехідних та Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядженням голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Метелиці І.С. від 16.01.2007р. №22-р-07 „Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 21 червня 2005 року №288-р-05 „Про передачу в оренду земельної ділянки на території Привовчанської сільської ради та розірвання договору оренди земельної ділянки 20 липня 2005 року №113”.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Нафтова будівельна компанія” суму 3 грн. 40 коп. витрат на державне мито.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Подобед