Господарський суд
Житомирської області
__________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" липня 2007 р.
Справа № 5/3553.

За позовом Олевський районний відділ Пенсійного фонду України (смт.Олевськ)

До : Орендно-кооперативне підприємство "Білокоровицький гранкар'єр" (с. Білокоровичі Олевського району)

третіх осіб

про стягнення 737 грн. 73 коп. у порядку регресної вимоги

( скарга на бездіяльність ДВС у Олевському районі Житомирської області)

Суддя Машевська О.П.

Присутні :

від заявника (позивача): не з'явився

від заінтересованих осіб

відповідача: не з'явивсяоргану ДВС: не з'явився

19 квітня 2007 року на адресу господарського суду Житомирської області надійшла скарга Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на бездіяльність Державної виконавчої служби в Олевському районі Житомирської області щодо  невиконання рішення господарського суду Житомирської області у справі № 5/3553, на підставі якого було видано наказ № 5/3553 від 27.11.2001 року про стягнення на користь держави в особі управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області 737грн. 73 коп.

На підтвердження своїх вимог скаржником подано копію супровідного листа   № 1609 від 05.12.2001р., яким начальнику Олевського районного управління юстиції надіслано наказ господарського суду № 5/3553 від 27.11.2001 року, на якому є вчинений напис: дата та підпис, без зазначення особи, що його вчинила, а  також копія наказу господарського суду Житомирської області № 5/3553 від 27.11.2001 року.

Ухвалою  господарського суду Житомирської області від 23.04.2007 року було призначено засідання суду для розгляду  скарги на бездіяльність ВДВС Олевського РУЮ. Заявника було зобов'язано подати докази правонаступництва, в тому числі в частині права бути стягувачем  за рішенням  арбітражного суду від 12.11..2001 року у справі № 5/3553; оригінали документів, доданих до скарги; письмове обґрунтування дотримання десятиденного строку на подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби відповідно до ч. 1 статті 121-2 ГПК України; письмове пояснення щодо обставин вчинення на супровідному листі            № 1609 від 05.12.2001 напису: дата і підпис. Державну виконавчу службу в Олевському районі Житомирської області зобов'язано надати докази правонаступництва, в тому числі щодо здійснення виконавчого провадження за наказом арбітражного суду № 5/3553 від 27.11.2001 року; письмові пояснення по суті скарги.

У судове засідання 11.06.2007 року представники заявника та боржника як заінтересованої особи не з'явились, про причини неявки господарський суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Заявником при цьому не було виконано вимоги ухвали суду.

В свою чергу, ВДВС Олевського РУЮ надіслало клопотання про розгляд господарським судом скарги за відсутності уповноваженого представника органу стягнення та відзив на скаргу, в якому повідомлено,  що на виконання рішення господарського суду вживаються передбачені законом заходи.  Зокрема зазначено, що наказ суду про стягнення з ОКП "Білокоровицький гранкар'єр" 737,73 грн. на користь УПФУ в Олевському районі надійшов на виконання 06.12.2001 року. Цією ж датою державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам сторонам виконавчого провадження. Вказане виконавче провадження знаходиться у зведеному виконавчому провадженні за № 1-1609 від 06.02.2007 року, а тому відповідно до ст.49 Закону України  "Про виконавче провадження" виконання  рішення  господарського суду не є простроченим в порушення вимог ст.25 зазначеного Закону.  На користь позивача за даним рішенням суду перераховано кошти в сумі 21,04 грн. згідно платіжного доручення № 143 від 24.04.2007 року, у зв'язку з чим скарга є необгрунтованою та у її задоволенні необхідно відмовити. На підтвердження чого надано копію платіжного документу.

Враховуючи, що на дату судового засідання 11.06.2007 року заявником не було виконано вимоги ухвал господарського суду в частині подання витребуваних доказів, розгляд скарги було відкладено.

У судове засідання 05.07.07 року представники заявника та заінтересованих осіб, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання,  не з'явились.

Заявником -Управлінням ПФУ в Олевському районі Житомирської області надіслано факсимільне клопотання від 05.07.2007 року про розгляд скарги за відсутності уповноваженого представника. Окрім того зазначено, що рішення господарського суду від 27.11.2001 року у справі № 5/3553 про стягнення з Орендно-кооперативного підприємства "Білокоровицький гранкар'єр"  на користь УПУ в Олевському районі Житомирської області на суму 737,73 грн. до цього часу залишається невиконаним. У зв'язку з чим, заявник просить визнати бездіяльність орану державної  виконавчої служби та зобов'язати останню виконати виконавчі дії, спрямовані на стягнення  з боржника 716,69 грн. згідно наказу господарського суду № 5/3553 від 27.11.2001 року.

Надано пояснення щодо передачі на виконання наказу господарського суду у цій справі органу державної виконавчої служби, а саме під розписку посадовій особі ВДВС , однак без вказівки, якій  саме.

Доказом правонаступництва Управління в частині права бути стягувачем за наказом господарського суду у цій справі заявником  зазначено Закон України від 17.01.2002 року № 2981-ІІІ "Про внесення змін до деяких законів України" та постанову правління Пенсійного фонду України № 8-2 від 30.04.2002 року "Про затвердження  Положення  про управління Пенсійного фонду в районах, містах і районах у містах".

Про фактичну бездіяльність ВДВС Олевськокого РУЮ по виконання наказу господарського суду у цій справі заявнику стало відомо 05.04.2007 року під час передачі держдавному виконавцю Кузіну Ю.Б. виконавчого листа № 6/4372 від 23.03.2007 року про стягнення з боржника 22 847,79 грн.

Враховуючи, що ВДВС Олевського РУЮ на вимогу суду  не надало доказів правонаступництва щодо здійснення виконавчого провадження за наказом арбітражного суду № 5/3553 від 27.11.2001 року, однак не заперечує проти скарги з цих підстав та визнає факт здійснення виконавчого провадження за цим наказом,  господарський суд, керуючись ст. 33, 43 та 75 Господарського кодексу України    визнав за можливе здійснити розгляд скарги за відсутності уповноважених представників заявника та заінтересованих осіб  за наявними матеріалами справи і  скарги.

Як свідчать матеріали справи,  рішенням Рішенням арбітражного суду від 12.11.2001 року у справі № 5/3553 задоволено позов Олевського районного відділу Пенсійного фонду України до Орендно-кооперативного підприємства "Білокоровицький гранкар'єр" (с.Білокоровичі Олевського району) та стягнуто на його користь 737,73 грн. боргу.

На виконання рішення арбітражного суду видано наказ № 5/3553 від 27.11.2001 року, копію якого додано до матеріалів скарги.

Відповідно до  статті 115 Господарського кодексу України  в  редакції  Закону  N  2539-III   від 21.06.2001року,  рішення господарського суду,  що набрали законної  сили виконуються  у  порядку,  встановленому  цим  Кодексом  та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

В свою чергу, Закон України "Про виконавче провадження" не містить переліку виконавчих дій, які державний виконавець зобов'язаний вчиняти під час здійснення виконавчого провадження, однак  у  статті першій зазначає, що здійснюються такі дії  на підставах, у спосіб  та  в  межах  повноважень,  визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими  актами,  виданими відповідно до цього Закону, зокрема Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року та зареєстрованою в Мінюсті 15.12.1999 року за N 865/4158) з наступними змінами та доповненнями.

Таким чином,  зміст виконавчих дій визначається у Законі через інші правові категорії (постанова про відкриття виконавчого провадження, про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа, акт про повне добровільне  виконання рішення боржником тощо).

Разом з тим, Закон України "Про виконавче провадження" визначає  строки здійснення, місце   та час провадження  виконавчих дій.

У статті 25 цього Закону визначено строк здійснення виконавчого провадження, у межах якого виконуються виконавчі дії.

Як свідчать матеріали скарги,  на момент звернення заявника до органу виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення  арбітражного суду від 27.11.2001 року у справі № 5/3553, обов'язок  виконавця провести  виконавчі  дії та виконати рішення  не пізніше ніж у  двомісячний  строк  з  дня  надходження  виконавчого документа був встановлений щодо рішень,  не пов'язаних з реалізацією майна боржника. У зв'язку з цим, стаття 25 цього Закону передбачала можливість  продовження  двохмісячного строку здійснення виконавчого провадження   у   випадках, передбачених цим Законом, зокрема щодо рішень, пов'язаних із реалізацією майна.

В даному випадку, як свідчать матеріали скарги,  на примусове виконання органу державної виконавчої служби було передано наказ господарського суду      № 5/3553 від 27.11.2001 року про стягнення з боржника 737,73 грн., виконання якого мало здійснюватися в порядку, визначеному главою 6 Закону України "Про виконавче провадження", а отже,  здійснення виконавчих дій було можливим поза  межами двохмісячного строку.

Обгрунтовуючи доводи скарги,   заявник посилається на статтю 25 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції Закону України  від 10.07.2003 № 1095- ІV, яка початок здійснення виконавчого провадження строком шість місяців, пов'язує із вчиненням державним виконавцем першої виконавчої  дії - винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак правомірність застосування статті 25 Закону України "Про виконавче провадження"   в редакції Закону України  від 10.07.2003 № 1095- ІV до правовідносин з виконання наказу господарського суду №5/3553 від 27.11.2001 року, переданого на примусове виконання 05.12.2001 року,  заявник не пояснює. Тоді як, у відзиві ВДВС Олевського РУЮ зазначено, що постанову про відкриття виконавчого провадження  було винесено  державним  виконавцем 06.12.2001року та надіслано її копію на адресу сторін виконавчого провадження (а.с. 17 ).

В  свою чергу, стаття 85 Закону України „Про виконавче провадження” передбачає можливість оскарження стягувачем до суду, який видав виконавчий документ як виконавчих дій державного виконавця, так і його бездіяльності, тобто невчинення ним  відповідних виконавчих дій у визначений законом строк, місці та часі без достатніх для цього підстав.

Порядок оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби у процедурі виконання рішення господарського суду встановлено у статті 121-2 ГПК України.

Зокрема, скарга на бездіяльність органу державної виконавчої служби може бути подана впродовж 10 днів з дня, коли виконавча дія мала бути вчинена.

Встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2007 року було зобов'язано заявника надати письмове обгрунтування дотримання десятиденного строку на звернення до суду  із скаргою на бездіяльність органу Державної виконавчої служби відповідно до ч.1 статті 121-2 ГПК України. У разі поважності причин його пропуску, заявник не позбавлений був права заявити клопотання в порядку статті 53 ГПК України про його відновлення.

На необхідності дотримання строків звернення із скаргою на бездіяльність органу державної виконавчої служби  наголошено у постанові Пленуму Верховного Суду України  від 26.12.2003  N 14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників  виконавчого провадження" та роз'ясненнях Президії ВГСУ від 28.03.2002 року № 04-5/365 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал,постанов господарських судів України" з наступними змінами та доповненнями.

У скарзі заявник під  бездіяльністю органу державної виконавчої служби з виконання наказу господарського суду  розуміє  факт ненадіслання  на його адресу постанов про відкладення провадження виконавчих дій. Окрім того зазначає, що оскільки у період з 30.07.2001 року по 12.04.2007 року від боржника надходили грошові кошти в рахунок поточної сплати страхових внесків, то  державний виконавець міг вчинити такі виконавчі дії: вилучити кошти з каси підприємства;   накласти арешт на кошти на  рахунку; реалізувати майно боржника.

Початком перебігу десятиденного строку на оскарження бездіяльності державної виконавчої служби  з виконання наказу господарського суду № 5/3553 від 27.11.2001 року заявник вважає 05.04.2007 року - день передачі на виконання виконавчого листа № 6/4372 від 23.03.2007 року посадовій особі відділу ДВС Олевського РУЮ.

Господарський суд погоджується з доводами скарги щодо встановленого Законом України "Про виконавче провадження"  обов'язку державного виконавця надсилати до відома сторін копії  документів виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним  виконавцем    до їх відома у встановлені Законом строки.

Однак заявник, в порушення вимог статті 85 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 121-2 ГПК України  не зазначив зміст оскаржуваної бездіяльності, а саме,  невчинення якої  виконавчої  дії  мало місце 05.04.2007 року та яку норму  Закону України "Про виконавче провадження" порушено у зв'язку з її невчиненням. Не доведено факт ухилення від її виконання без достатніх для цього підстав органом державної виконавчої служби чи його посадовою особою.

Тоді як  у ч.1 статті 121-2 ГПК України міститься імперативне правило, що скарга на бездіяльність органу державної виконавчої служби подається протягом десяти днів з дня, коли дія мала бути вчинена (постанови ВГСУ від 02.02.2006 року у справі № 193/18-04, від 19.01.2006 року у справі № 12/216-2392).

При цьому  зміст оскаржуваної бездіяльності ( невчиненої виконавчої дії) повинен довести заявник.

Як зазначено у п.7  роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 28. 03.2002 року № 04-5/365 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал,постанов господарських судів України" з наступними змінами та доповненнями, у разі визнання доводів заявника правомірними і залежно від їх змісту, господарський суд зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх  виконання без достатніх підстав.

У скарзі заявник порушує перед судом вимогу зобов'язати орган державної виконавчої служби виконати виконавчі дії, спрямовані на стягнення на користь  Управління ПФУ в Олевському районі коштів у розмірі  716, 69 грн. за наказом господарського суду № 5/3553 від 27.11.2001 року. При цьому не вказує,  від виконання яких саме виконавчих  дій ухиляється орган державної  виконавчої служби, однак які він  зобов'язаний вчинити в силу Закону.

Як свідчать матеріали скарги, державною виконавчою службою Олевського РУЮ доведено факт вчинення окремих виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду № 5/3553 від 27.11.2001 року ( винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 06.12.2001 року, накладено арешт на рахунки боржника 12.11.2004 року, 12.04.2006 року та 06.03.2007 року, накладено арешт на касу підприємства 01.03.2007 року; перераховано  на користь заявника кошти на суму 21,04 грн. згідно платіжного доручення № 143 від 24.05.2007 року).

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що  заявником не доведено правомірність вимог скарги на бездіяльність ВДВС Олевського РУЮ  в порядку статт 33 ГПК України,  а відтак  є підстави  для відмови у її задоволенні.

Враховуючи вище викладене, керуючись  п.7 роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 28. 03.2002 року № 04-5/365 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал,постанов господарських судів України" , ст.85 Закону України "Про виконавче провадження" ст.ст. 33, 43, 53, 86 та 121-2  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Управління Пенсійного фонду України в Олевськомурайоні Житомирської області на бездіяльність ВДВС Олевського РУЮ відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України

Суддя                                                                                 Машевська О.П.

Друк.

1 - e cghfde

2, 3 - сторонам

4 - органу ДВС в Олевському районі: