ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
№ 22/466-06-12946-4/28

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Алькона" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2007р. і на рішення господарського суду м. Києва від 02.04.2007р. у справі за позовом Кредитної спілки "АФІНА" до Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Алькона" про стягнення сум

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У грудні 2006р. Кредитна спілка "АФІНА"  пред’явила в господарському суді позов до ВАТ "Страхова компанія "Алькона" про стягнення, враховуючи подальше уточнення розміру позовних вимог, 3131500 грн. страхових виплат за договорами страхування.

Рішенням господарського суду м. Києва від 02.04.2007р. (суддя Борисенко І.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2007р. (судді Андрієнко В.В. –головуючий, Малетич М.М., Студенець В.І.), у позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача було стягнуто 3131500 грн. заборгованості, в решті позову провадження у справі припинено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення і залишити позов без розгляду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У справі оголошувалась перерва з 11.07.2007р. на 25.07.2007р.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України (далі Кодекс) зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності належних умов –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписом пункту 5 статті 21 Закону України “Про страхування” (далі Закону), пункту 5 частини першої статті 989 Кодексу, страхувальник зобов’язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк встановлений договором.

Пунктом 3.2, пунктом 6.2.7 договорів страхування кредиту за якими об’єктами страхування є майнові інтереси (далі Договору), укладених щодо кожного з договорів позички, передбачено обов’язок Кредитної спілки “Афіна” (страхувальник) в разі прострочки позичальником погашення кредиту, повідомити страховика протягом 3 банківських днів після дати прострочки.

Ця подія кваліфікується як страховий випадок.

Негайно офіційно повідомити страховика про відмову позичальника виконати свої зобов’язання  згідно кредитного договору.

Цими ж Договорами страхувальник узяв на себе зобов’язання протягом усього строку дії Договорів надавати страховику інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і негайно інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику (підп. 6.2.2 Договору).

Згідно з пунктами 3.7,7.5 Договорів страховик звільняється від виплати страхового відшкодування при настанні страхових подій внаслідок халатного ставлення персоналу страхувальника до праці, а також умисного злочину, який став причиною страхового випадку.

Страховик має право відмовити у виплаті у випадках, коли страхувальник навмисно бездіяв з метою настання страхового випадку, не виконував своїх обов’язків по договору страхування, несвоєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку.

Як зазначено під кожний кредитний договорі  укладався договір страхування.

Зазначене не заперечувалось і сторонами.

Як посилався відповідач, від позивача, з приводу настання страхового випадку, надходило лише дві заяви від 10.11.2006р. №118 та 17.11.2006р. №143, які він отримав 16.11.2006р. та 29.11.2006р., решта заяв на які позивач посилався на підтвердження заявлених вимог, не відповідають дійсності.

Зокрема, зазначена в них дата отримання збігається з датою, коли директор Одеської філії Мікіль В.В. перебував у відрядженні і не міг їх отримувати, в деяких заявах дата отримання співпадає з вихідними і святковими днями, коли філія не працювала.

Водночас наголошував і на тому, що більшість отриманих кредитів, які застраховані в СК “Алькона”, позичальники Кредитної спіли “Афіна” не повертають, про що йому, страховику, останньою не повідомлялось.

Суди як першої, так і другої інстанцій, у порушення вимог ст. 43 ГПК України, цих та інших посилань відповідача належним чином не перевірили, тоді як вони мають значення для правильного вирішення спору, як і не врахували, що для перевірки обґрунтованості вимог позивача і заперечень відповідача підлягали з’ясуванню дійсні обставини справи щодо виконання зобов’язань сторін по кожному договору страхування окремо у поєднанні з кредитним договором, які слугували підставою для заявленого позову.

Згідно ж до приписів постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.76 №11 “Про судове рішення” (із змінами та доповненнями) мотивувальна частина рішення повинна мати встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати (п.6).

Не є переконливим і припинення судом провадження у справі в решті заявлених вимог.

Суди не звернули увагу, що припинення провадження у справі у процесуальний спосіб вирішується шляхом прийняття відповідної ухвали, як і не зазначили з якою підставою, передбаченою процесуальним законом, пов’язувалось частково припинення провадження у справі та не зважили на те, що у порядку ст. 22 ГПК України, позивач не відмовлявся частково від позову, а зменшив розмір позовних вимог, що тягне за собою різні процесуальні наслідки.

(а.с. 32 –33 т. 6)

За таких обставин, ухвалені судові рішення визнати законними і обґрунтованими не можна.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, ретельно з’ясувати дійсні обставини справи і, в залежності від встановленого та вимог закону, вирішити спір.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Алькона" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2007р. і рішення господарського суду м. Києва від 02.04.2007р. скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук