ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 р.
№ 3-8/416

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського",                              м. Дніпропетровськ,

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2007

зі справи № 3-8/416

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Електрон-Маркет" (далі –ТОВ "Електрон-Маркет"),                                    м. Дніпропетровськ,

до відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (далі –ВАТ "ДМЗ")

про стягнення 45 297,23 грн.,

за участю представників сторін:

позивача – не з’явився,

відповідача –Дятченко Г.О., Скольського В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року ВАТ "ДМЗ" у порядку статті 117 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про визнання наказу арбітражного суду Дніпропетровської області від 21.12.2000 № 8/416 таким, що не підлягає виконанню, а вимог ТОВ "Електрон-Маркет" за цим наказом - погашеними.

Ухвалою названого суду від 07.12.2006 (суддя Подобєд І.М.) наказ арбітражного суду Дніпропетровської області від 21.12.2000 № 8/416 визнано таким, що не підлягає виконанню, а в іншій частині вимог відмовлено.

Зазначену ухвалу суду мотивовано тим, що ТОВ "Електрон-Маркет" в межах провадження зі справи про банкрутство відповідача не звернулося з грошовими вимогами до ВАТ "ДМЗ" в порядку статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому вимоги позивача, що становлять предмет даної справи, є погашеними, внаслідок чого згаданий наказ арбітражного суду не підлягає виконанню відповідно до частини четвертої статті 117 ГПК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2007 (колегія суддів у складі: Павловський П.П. –головуючий, судді Чус О.В., Лисенко О.М.) ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2006 скасовано та в задоволенні заяви ВАТ "ДМЗ" відмовлено.

Постанову апеляційного суду мотивовано цитуванням позицій сторін, доводів суду першої інстанції та положень статті 117 ГПК України.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України,  доповненнях до неї та письмових поясненнях ВАТ "ДМЗ" просить постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати через неправильне застосування норм матеріального і процесуального права та залишити в силі ухвалу місцевого суду від 07.12.2006.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представників відповідача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 28.09.2000 зі справи № 8/416 стягнуто з ВАТ "ДМЗ" на користь ТОВ "Електрон-Маркет" 45 296,63 грн. боргу;

- ухвалою арбітражного суду Дніпропетровської області від 21.12.2000 змінено спосіб виконання рішення від 28.09.2000 зі справи           № 8/416 та звернуто стягнення на майно відповідача;

- на виконання зазначеного рішення арбітражного суду видано відповідний наказ від 21.12.2000 № 8/416, виконання якого здійснюється державною виконавчою службою;

- ухвалою арбітражного суду Дніпропетровської області від 26.09.2000 було порушено провадження у справі № Б15/11 про банкрутство ВАТ "ДМЗ", після припинення якого 19.03.2001 арбітражним судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "ДМЗ" № Б15/118/01, яке припинено 19.12.2005 в зв’язку з укладенням мирової угоди;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2001 зі справи № Б15/118-2001 затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "ДМЗ", до якого вимоги позивача з даної справи не увійшли;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2003 зі справи № Б26/15/118/01 визнано, що вимоги конкурсних кредиторів боржника, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними;

- на підставі статей 34, 36 Закону України “Про виконавче провадження” виконання державною виконавчою службою наказу арбітражного суду Дніпропетровської області від 21.12.2000 № 8/416 зупинялося на час здійснення провадження у справах про банкрутство відповідача і в даний час поновлено.

Причиною спору в даній справі стало питання щодо наявності правових підстав для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частиною п’ятою статті 124 Конституції України та статтею 115 ГПК України судове рішення є обов'язковим до виконання на всій території України і виконується в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Законом України "Про виконавче провадження" (глава 4) не передбачено закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з підстав, зазначених у заяві ВАТ "ДМЗ".

Водночас до 13.07.2002 стаття 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що була чинна на час публікації оголошень про банкрутство ВАТ "ДМЗ" та затвердження господарським судом 27.11.2001 реєстру вимог кредиторів) не містила положень щодо граничного характеру строку, встановленого для подання вимог кредиторів, та не визначала пропуск цього строку як підставу для визнання незаявлених грошових вимог погашеними.

Відповідну правову позицію викладено й у постанові Верховного Суду України від 13.04.2004 зі справи № 5/52.

У свою чергу, частина четверта статті 117 ГПК України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв’язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В інших випадках оскарження наказу поза межами апеляційного чи касаційного перегляду рішення, на виконання якого такий наказ видано, неможливе.

Таку ж правову позицію викладено в підпункті 3.3 пункту 3 роз'яснення  президії  Вищого  господарського  суду  України  від  28.03.2002 № 04-5/365 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із змінами, внесеними згідно з рекомендаціями президії Вищого господарського суду України від 31.05.2007 № 04-5/103).

Попередніми судовими інстанціями не встановлено фактичних обставин, які свідчили б про помилковість видачі наказу арбітражного суду Дніпропетровської області від 21.12.2000 № 8/416 або припинення обов’язку боржника в межах даної справи, а тому вимоги касаційної скарги задоволенню не підлягають.

Наявні в постанові суду апеляційної інстанції від 15.02.2007 описки можуть бути виправлені апеляційним судом самостійно в порядку, передбаченому статтею 89 ГПК України.

Посилання скаржника на судові рішення зі справи № 9/431пн є безпідставними, оскільки стосуються іншого за предметом спору та спростовуються правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 31.10.2006 зі справи № 9/464пн.

Отже, суд апеляційної інстанції, хоча й не навів розгорнутого обґрунтування прийнятого ним рішення, але воно є правильним по суті та підлягає залишенню без змін з підстав, наведених у цій постанові.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2007 зі справи № 3-8/416 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" - без задоволення.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя                                                                                                Б.Львов