ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/321

13.07.07

За позовом    товариства з обмеженою відповідальністю «Флінт»

до                    товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецремонт»

про                  стягнення 47 742, 29 грн.

Суддя  Пасько М.В.

Представники:

від позивача        Мірошниченко О.В. –предст. за дов.,

від відповідача    не з’явились

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Відповідача 47 742, 29 грн. (42 639, 22 грн. основного боргу, 4 938, 35 грн. інфляційних нарахувань, 164, 72 грн. 3 % річних) у зв’язку з не оплатою суми заборгованості за поставлену лакофарбову продукцію.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.07 порушено провадження у справі          № 43/321 та призначено її розгляд  на 13.07.07.

Належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання  Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.           № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Флінт»(далі Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоспецремонт»(далі Відповідач) було укладено усну домовленість про поставку лакофарбової продукції (далі Товар).

Відповідно до видаткових накладних, копії яких додані до матеріалів справи, в період з  27.07.05 по 26.05.06 Позивач поставив, а Відповідач прийняв Товар на загальну суму             197 851, 20 грн.

Відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав, отриманий товар оплатив частково.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимог, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семеденний строк від дня пред'явлення вимоги.

15.11.06р. Позивач звернувся до Відповідача з претензією про сплату заборгованості за поставлену продукцію, відповіді на яку не надійшло, після чого Відповідач частково здійснив оплату заборгованості.

Відповідно до розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача за поставлений Товар, складає 42 639, 22 грн. основного боргу, 4 938, 35 грн. інфляційних нарахувань, 164, 72 грн.  3 % річних.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України)  позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач надав суду розрахунок індексу інфляції, зроблений за весь період прострочення платежу, проте зазначений розрахунок виконаний Позивачем в порушення ч.2 ст.530 ЦК України, згідно якої, якщо термін виконання боржником обов’язку визначений моментом пред’явлення вимоги. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги. Термін виконання зобов’язання настав 26.11.06.

Тому позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань підлягають задоволенню за уточненим розрахунком суду.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита   та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецремонт»(поштова адреса: 03013, м. Київ, вул. Промислова,4; юридична адреса: 02094, м. Київ, вул.Віскозна,1, р/ф 01 в АБ «Енергобанк»м. Київ, МФО 300272, код 32204113, або з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Флінт» (поштова адреса: 03680, м. Київ, вул. Ракетна, 26, оф.220; юридична адреса: м. Київ, провулок Киянівська, 3/7, р/р 580, в Першій Київській філії АТ Вабанк м. Київ, МФО 321637, код 32050010)    42 639, 22 грн. основного боргу, 1 012, 70 грн. інфляційних нарахувань, 164, 72 грн. 3% річних, 477, 42 грн. державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволені позову в частині стягнення 3 925, 65 грн. інфляційних нарахувань відмовити.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько