ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.06.2007
Справа №2-5/4794-2007А

14 червня 2007 року 14 годин 30 хвилин.

Господарський суд АР Крим у складі:

Головуючого судді -  Гаврилюк М.П.,

за участю: секретаря Кузьмицької Г.В.

представників сторін:

Від позивача –   Камєнева І.О.. гол. Спец., дов. № 01/1514 від 23.04.2007р.;.

Від відповідачів –  1) Яворський А.Л., спец.,дов. № 02.9-2/710 від 14.11.2006; 2)   Янишева О.Я,, представник, дов. від 05.04.2006р.

у відкритому судовому засіданні, розглянувши  адміністративну справу:

За позовом -  Виконавчого обов’язки Прокурора м. Ялти в інтересах держави в особі Фонду майна АР Крим, м. Сімферополь.

До відповідачів – 1) Виконавчого комітету Ялтинської міської Ради, м. Ялта; 2)  Кримського Республіканського комітету Товариства сприяння оборони України

Про визнання недійсним рішення.

Сутність спору:

Виконавчий обов’язки Прокурору м. Ялти в інтересах держави в особі  Фонду майна АР Крим звернувся до Господарського суду АР Крим  з адміністративним позовом  та просить суд визнати  недійсним рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 16 (1) від 17.01.2000р. «Про оформлення права колективної власності на домоволодіння № 26 по вул. Мухіна  в смт. Масандра м. Ялти за Республіканським  комітетом Товариства сприяння оборони України» з моменту його прийняття та скасувати його; визнати недійсним свідоцтво про право власності  № 374 від 01.02.2000р. на домоволодіння № 26  по вул. Мухіна в смт. Масандра м. Ялти, мотивуючи свої вимоги тим, що  при прийнятті спірного рішення  відповідач порушив  права держави в особі Фонду майна АР Крим як органу, уповноваженого  здійснювати державну політику  в сфері приватизації  на території АР Крим, незаконно передав вказане майно громадській організації.

Відповідач  позов не визнав за мотивами, що викладені у відзиві на позов.

Розглянувши в порядку ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України  матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши  у відповідності зі ст. 139 КАСУ  представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

За результатами перевірки, проведеної Фондом майна АР Крим  у зв’язку зі зверненням депутата Масандровської  селищної ради Баранчикова О.В.,  встановлено, що Рішенням № 16(1)  від 18 січня 2000 року Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, оформлено право власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 26 за Республіканським  комітетом Товариства сприяння обороні України та видано відповідне свідоцтво  про право власності № 374 від 01.02.2000р.

Прокурор просить визнати недійсним  вказане рішення  та свідоцтво про право власності.

Суд вважає, що позовні вимоги В.О. прокурору м. Ялти, заявлені в інтересах держави в особі Фонду майна АР Крим, задоволенню не підлягають, при цьому судом прийнято до уваги наступне:

Як на підставу своїх вимог, прокурор посилається на те, що відповідно до п. 1,3 Постанови Верховної ради України «Про майно колишніх загальносоюзних громадський організацій колишнього СРСР» № 394312 від 04.02.1994р. до законодавчого визначення суб’єктів права власності майна колишніх загальносоюзних  громадський товариств   СРСР, розташованих на території України, вказане майно є загальнодержавною власністю. До законодавчого визначення правонаступників майна колишніх загальносоюзних громадських  організацій СРСР Фонд державного майна України здійснює права розпорядження вказаним майном в процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій (їх структурних підрозділів).

Оскільки до теперішнього часу, вищевказані питання не вирішенні законодавчо, Фонд державного майна України продовжує здійснювати функції  по розпорядженню майном  колишніх загальносоюзних  громадський товариств   СРСР, розташованих на території України.

Позивач посилається на те, що відповідно до інформації Міністерства юстиції України, Товариство сприяння оборони України у відповідності зі своїм статутом є правонаступником ДТСААФ УРСР та входить до переліку громадських організацій  колишнього загальносоюзного підпорядкування, які діяли на території України. Дана організація є громадським об'єднанням з недержавною формою власності. Фонд  майна АР Крим є єдиним органом, який здійснює функції  власника майна загальносоюзних громадських об’єднань  СРСР, у тому числі ДТСААФ  УРСР, а майно ДТСААФ УРСР, у тому числі домоволодіння № 26 по вул. Мухіна в смт. Масандра є загальнодержавною власністю і лише Фонд майна АР Крим має право розпорядження вказаним об’єктом нерухомості.

Суд не може погодитися з такими доводами позивача,  з огляду на наступне:

Кримська республіканська організація сприяння оборони України, у відповідності з  п. 1.1 Статуту КРО ТСОУ, затвердженого Бюро ЦК ТСОУ від 02.08.2005р. та зареєстрованого 15.11.2005р.  Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції АР Крим є складною частиною всеукраїнської  громадської організації Товариства сприяння обороні України та правонаступником Кримської обласної організації ДТСААФ України.

Згідно розділу 7 Статуту «Права і власність Кримської республіканській організації» Організація використовує грошові кошти і майно, яке знаходиться в її оперативному управлінні для здійснення статутної діяльності. Будівля республіканського комітету ОСОУ, мототрек і споруди, службові приміщення, аеродром службові і житлові будівлі, авіатехніка, будівлі всіх шкіл, автодроми стрілецькі і пневматичні тири, технічні і автотранспортні засобів, майстерні, устаткування і інше майно, необхідне для виконання статутних завдань Організації, є власністю Товариства  сприяння    обороні    України.

Республіканська і підвідомчі організації мають право розпоряджатися засобами і майном,  отриманими від вищестоящих організацій і придбаних в результаті діяльності створених ними госпрозрахункових установ організацій і підприємств, якщо така діяльність передбачена даним Статутом і не суперечить чинному законодавству. Все майно  яке знаходиться у веденні організації і підвідомчих їй  організацій, належить їм на праві оперативного управління, є власністю Товариства сприяння обороні України, не підлягає приватизації, викупу, вилученню, передачі іншим організаціям і відчуженню без дозволу уповноважених органів згідно Статуту ТСО України.

Майно Товариства сприяння обороні України при колишньому СРСР належало однойменній самостійній республіканській організації, створеній в УРСР в 1951 році, правонаступником якої стало Оборонне товариство України, у тому числі і Кримська республіканська організація Товариства сприяння обороні України, як складова частина Товариства.

Організаційне оформлення Всесоюзної громадської організації завершилося твердженням в червні 1951 року Статуту ДТСААФ СРСР, який з відповідними змінами діяв до листопада 1991 року, тобто до реорганізації ДТСААФ СРСР.

Ухвалою Ради Міністрів Української РСР № 2581 від 12.09.51 р., з метою поліпшення військово-масової роботи серед населення, усунення паралелізму в керівництві цією роботою і скороченням витрат на зміст органів Український Дотсарма, Дотсава і Дотофлота, вказані товариства були об'єднані в єдине Українське республіканське добровільне товариство сприяння армії, авіації і флоту (ДТСААФ Української РСР).

Згідно ст. 53 Статуту ДТСААФ СРСР вказано, що ЦК ДТСААФ союзної республіки, як і все інші комітети Товариства і створені ним підприємства, установи, організації, мали окреме майно,  знаходилися на самостійному балансі і були юридичними особами.

26.09.91 р. VII з'їздом Товариства сприяння обороні України був затверджений статут, який зареєстрований в Міністерстві юстиції  України 10.10.91р.

Відповідно до п.п. 1.1 і 1.4 вказаного Статуту, Товариство сприяння обороні України є всеукраїнським громадським добровільним оборонно-патріотичним і спортивно-технічним об'єднанням громадян і є правонаступником ДТСААФ УРСР.

Згідно ст. 4.1 Статуту ТСО України, Товариство будується по виробничо-територіальному  принципу, основу якого складають первинні організації, які об'єднуються по території в районні, міжрайонні, міські організації, які входять до складу обласних і АР Крим організацій і які є вищестоящими і створюють Товариство сприяння обороні України.

Вищевикладені факти вказують на правонаступництво ДТСААФ УРСР - республіканській організації, майно якої формувалося і примножувалося самостійно і незалежно від діяльності однойменної організації СРСР, про що свідчить рішення Ялтинського міського виконавчого комітету № 724/4 від 09.10.92 р. про передачу земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Ялта вул. Мухина, 26 в постійне користування Ялтинській автошколі Товариства сприяння оборони України.

Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про об'єднання громадян» від 16.06.92 р. № 2460, об'єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для сумісної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Об'єднання громадян, незалежно від назви (рух, конгрес, асоціація, фонд, союз) відповідно до положень цього закону визначається політичною партією або громадською організацією.

Відповідно до ст. 21-24 вказаного  Закону, об'єднання громадян може мати у власності грошові кошти і інше майно, необхідне для здійснення його статутної діяльності. Об'єднання громадян набуває право власності на грошові кошти і інше майно, передане йому засновниками, членами (учасниками) або державою, придбане від вступних і членських внесків пожертвуваних громадянами, підприємствами, установами і організаціями, а також на майно, придбане за рахунок власних коштів або по інших підставах, не заборонених законом. Право власності об'єднання громадян реалізують його найвищі статутні органи  управління (загальні збори, конференції, з'їзди) в порядку передбаченому законодавством України і статутними документами.

Суд критично оцінює посилання позивача у позовної заяви на  п. 1,3 Постанови  Верховної   ради    України    «Про майно колишніх загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР  № 3943 від 04.02.1994р.», як на обґрунтування своїх позовних вимог, що спірне майно є загальнодержавною власністю і право розпоряджатися їм, згідно вищезгаданого закону належить Фонду майна.

В даному нормативному документі говориться саме про майно саме загальносоюзних  громадських об’єднань колишнього СРСР,  в той час, як майно, яким володіє КРО ТСОУ до майна загальносоюзних громадських організацій не відноситься.

Юрисдикція вказаної постанови  ВР України не може розповсюджуватися на правовий режим спірного майна, оскільки  прокурором не доведений факт того, що майно відноситься до майна колишнього СРСР ДТСААФ. Правонаступник майна ДТСААФ УССР був визначений ще у 1991 році (тобто до ухвалення рішення  № 3943) - це Товариство сприяння оборони України. Також слід звернути увагу на те, що у відповідності з п. 7 ч. 1 ст. 92 Конституції України, правовий режим власності визначається виключно законами України (а не постановами ВР України).

Відповідно до ст. 8 Конституцій України, вона має найвищу юридичну силу, закони і інші нормативно-правові акти приймаються на підставі Конституції України і повинні їй відповідати.

Згідно  до ст. 2 Закону України «Про власність» від 07.02.91 р. № 697, право власності в Україні охороняється законом. Державу забезпечує стабільність правовідносин власності.

Відповідно до ст. 28 цього ж закону, об'єктами права власності, зокрема громадських організацій є майно культурно-просвітницьке і оздоровче призначення, грошові кошти, акції, інші цінні папери, житлові будинки, споруди виробничого і невиробничого призначення, устаткування, транспортні засоби і інше майно, необхідне для забезпечення діяльності, передбаченої їх статутами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем необґрунтовано  ототожнено такі структури як ДТСААФ СРСР і ДТСААФ УРСР (організації загальносоюзного і республіканського значення) вважаючи їх майно сумісним. Питання правонаступництва було вирішено до ухвалення вказаної  в позовній заяві постанови  Верховної Ради  України № 3943 від 04.02.94 р.

При ухваленні рішення № 16(1) від 18.01.00 р. «Про оформленні права колективної власності на домоволодіння № 26 по вулиці Мухина в смт. Массандра за республіканським комітетом Товариства  сприяння обороні України в Криму» виконком Ялтинської міської ради ухвалив рішення відповідно до чинного законодавства і не порушив права держави  в особі  Фонду майна АР Крим, у зв’язку з чим, суд вважає за необхідне в позові відмовити.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частині постанови. Постанова оформлена у відповідності зі ст. 160 КАС України та підписана  25.06.2007 року.

З огляду на викладене  та керуючись   ст. ст.  161-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Сторони мають право на апеляційне оскарження даної постанови протягом 10 днів з дня                    складення постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили  через 10 днів після   закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано у відповідності зі ст. 186 КАС України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.