ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 червня 2007 р.

№ 10/171/06

Вищий господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого  -
Ткаченко Н.Г.

Суддів -                                                     Катеринчук Л.Й.

Панової І.Ю.

за участю представників: ЗАТ
"Банк НРБ" -Новіка В.М.; ТОВ "Юридична фірма
"Основа"  - Левченка В.С.; ТОВ
"Зерноторгівельна компанія" -
Дриги О.В.;  АБ "Банк
регіонального розвитку" -Корнєвої М.В.; ЗАТ "Банк
Петрокоммерц-Україна" -Ковриженка О.О.; ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" -Шепеля В.Г.; ЗАТ "ОТП Банк" -Котляр О.Л., Краско І.В.;
АКБ "ТАС- Комерцбанк" -Бабічевої Л.Б., Варвянської  О.М.;
Бі. Ен. Пі. Паріба (Суісс) СА, Швейцарія -Беляневича В.Е., Качмара О.Й.;
ліквідатора -ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні   в м. Києві касаційні
скарги  Товариства з обмеженою
відповідальністю “Астон Індастріал”, Ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства “Агроекспорт”  ОСОБА_3 та
Закритого акціонерного товариства “Банк НРБ”

на постанову господарського
суду  Миколаївської  області
від 20.03.2006 р.  та постанову
Одеського апеляційного господарського суду
від 26.09.2006 року по справі №10/171/06 за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю “Астон Індастріал”
до Відкритого акціонерного товариства “Агроекспорт” про банкрутство.,-

В С Т А Н О В И
В:

Кредитор - ТОВ  “Астон Індастріал”  14.03.2006 р.
звернувся до господарського суду
з  заявою про порушення справи про
банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Агроекспорт”,  внаслідок його  фінансової неспроможності.

Ухвалою господарського суду  Миколаївської
області  від 15.03.2006 р. по
справі №10/171/06  було порушено
провадження по справі про банкрутство ВАТ “Агроекспорт”, на підставі ст.52
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або  визнання його банкрутом”.

Постановою господарського суду Миколаївської
області   від 20 березня  2006 р.
по справі №10/171/06  /суддя
Горобченко Д.М./ боржника - ВАТ “Агроекспорт” визнано банкрутом, визнано
грошові вимоги ТОВ  “Астон Індастріал” до
боржника в сумі 34947473,53 грн., відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором
боржника призначено ОСОБА_3

Постановою  Одеського апеляційного
господарського суду  від                      26 вересня 2006 року по
справі № 10/171/06 /судді :  Воронюк
О.Л.,                 Єрмілов Г.А., Лашин
В.В./  постановою господарського суду
Миколаївської області   від 20.03.2006 р.
залишено без змін, апеляційну скаргу ліквідатора ВАТ “Агроекспорт” ОСОБА_3
залишено без розгляду,  в задоволенні
апеляційної скарги  ВАТ
“Агроекспорт”  відмовлено, призначено
ліквідатором ВАТ  “Агроекспорт” ОСОБА_4.

В касаційній скарзі Закрите
акціонерне товариство “Банк НРБ” просить скасувати постанову господарського
суду  Миколаївської  області
від 20.03.2006 р.  та постанову
Одеського апеляційного господарського суду
від 26.09.2006 р., посилаючись на те, що вони постановлені з порушенням
норм  матеріального та процесуального
права, а справу направити на новий розгляд до господарського суду першої
інстанції.

В
касаційній скарзі кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю “Астон
Індастріал”  просить скасувати п.4
постанови Одеського апеляційного господарського суду  від 26.09.2006 року, щодо призначення
ліквідатором боржника ОСОБА_4, посилаючись на те, що він постановлений з
порушенням норм  матеріального та
процесуального права, та призначити ліквідатором ВАТ “Агроекспорт” арбітражного
керуючого     ОСОБА_5

В
касаційній скарзі  ліквідатор Відкритого
акціонерного товариства “Агроекспорт”
ОСОБА_3 просить скасувати п.1 та п.4 постанови Одеського апеляційного
господарського суду  від 26.09.2006 року,
посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм  матеріального та процесуального права.

Клопотання
ТОВ "Юридична фірма "Основа"
про  зупинення касаційного
провадження по справі  та направлення  справи до Верховного Суду України, у зв'язку
із поданням 04.06.07 р. касаційної скарги на ухвалу ВГСУ від 26.03.2007 р. по
справі №10/171/06 про зупинення касаційного провадження, колегією суддів
залишено без задоволення, так як відповідно
до ч.4 ст. 11116 ГПК України, Вищий господарський суд України
надсилає касаційну скаргу /подання/ разом із справою до Верховного Суду України
у десятиденний строк з дня надходження скарги /подання/ і крім того, подання
даної касаційної скарги не перешкоджає розгляду справи в даному судовому
засіданні.

Клопотання
ЗАТ "ОТП Банк" про  розгляд
касаційної скарги  на постанову
господарського суду  Миколаївської  області
від 20.03.2006 р.   до розгляду
касаційної скарги ЗАТ "ОТП Банк" ( АКБ “Райффайзенбанк України”) на
ухвали господарського суду
Миколаївської  області  від
22.12.2006 р. та 25.12.2006 р., колегією суддів залишено без
задоволення, поскільки  ухвалою ВГСУ від
29.11.2006 р. касаційне провадження  за
касаційними скаргами АКБ “Райффайзенбанк України”, АК ПІБ  (у формі ЗАТ)
в особі філії “Миколаївське Центральне відділення
“Промінвестбанку”,  АППБ “Аваль” в особі
Миколаївської обласної філії, Ліквідатора ВАТ “Агроекспорт”  ОСОБА_3, ВАТ “Агроекспорт” на постанову
господарського суду  Миколаївської
області від  20.03.2006 р. по справі №
10/171/06 припинено.

Клопотання ТОВ "Юридична фірма
"Основа"  про  зупинення
касаційного провадження  по справі
у зв'язку з тим, що постанова
господарського суду
Миколаївської  області  від 20.03.2006 р.  господарським судом першої інстанції за
нововиявленими обставинами переглянута не була, колегією суддів залишене без
задоволення.

У
судовому засіданні Вищого господарського суду України       06.06.2007 року, на підставі ст. 77 ГПК
України, було оголошено перерву до
07.06.2007 року на 10-00.

Заслухавши
доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що касаційні скарги ліквідатора ВАТ
“Агроекспорт”  ОСОБА_3,  ТОВ
“Астон Індастріал” ,ЗАТ “Банк НРБ”
підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Постанови  господарського суду першої та апеляційної
інстанції мотивовані тим, що  з 2003 р.
всі працівники боржника звільнені, господарська діяльність не ведеться,  на рахунках відсутній рух коштів,  протягом останніх 7 місяців  боржник
не подає  бухгалтерської та іншої
звітності, він відсутній за юридичною адресою,
а відповідно до ч.1 ст.52 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або  визнання
його банкрутом” у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні
органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно
із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а
також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької
діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього
боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до
боржника та строку виконання зобов'язань, тому
у суду є підстави для  визнання
боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Але з такими висновками суду першої
та апеляційної інстанції погодитись не можна.

Згідно ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім  переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного
законодавства  рішення суду  є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржувані постанови суду  першої та апеляційної інстанції зазначеним
вище вимогам не відповідають.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні
органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно
із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а
також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької
діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього
боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до
боржника та строку виконання зобов'язань.

Як вбачається із матеріалів
справи,  ініціюючий кредитор -ТОВ  “Астон Індастріал”  не надав суду доказів безспірності вимог,   а саме : кредитор не надав суду належних
доказів, які свідчать про  припинення ВАТ
"Агроекспорт"   підприємницької
діяльності, доказів неможливості встановити місцезнаходження  керівних органів боржника, довідки
реєструючого органу  про відсутність  боржника за його місцезнаходженням,
документів органу зв'язку про неможливість вручення кореспонденції боржнику, за
його юридичною чи поштовою (фактичною) адресою.

В заяві кредитора -ТОВ  “Астон Індастріал” відсутні посилання про
ненадання ВАТ "Агроекспорт" протягом року до органів державної
податкової служби документів бухгалтерської звітності та декларацій. В
оскаржуваних судових рішеннях, серед підстав для порушення  справи про банкрутство, за спрощеною
процедурою, як відсутнього боржника, зазначено, що боржник -ВАТ
"Агроекспорт"  не подає
бухгалтерську  та іншу  звітність
протягом останніх 7 місяців, що суперечить вимогам ст. 52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом", якої встановлено, однією із підстав для порушення справи про
банкрутство за даною статтею є  ненадання
відповідної звітності боржником протягом року.

Відповідно до ст.17 Закону України
“Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”, який
набрав чинності  з 01.07.2004 р., в
Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи
за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну
особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,3 ст.18
вищезазначеного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню  до Єдиного державного реєстру , не були до
нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Даний Закон також визначає порядок
внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи
за її  місцезнаходженням.

Виходячи з вимог ч.2, ст.34 ГПК
України обставини справи, які відповідно до законодавства  повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення вищезазначених вимог Закону, господарським судом                   Миколаївської області та
Одеським   апеляційним господарським
судом, не з'ясовано   факт наявності чи
відсутності  в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність юридичної особи боржника за її місцезнаходженням,
відповідно до вимог Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців”.

Як вбачається  із матеріалів справи,  ліквідатором боржника було виявлено майно ВАТ
"Агроекспорт".

Відповідно до ст.52 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у разі
виявлення майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, господарський суд
має винести ухвалу про припинення процедури ліквідації, передбаченої даною
статтею, і переходу до загальних судових процедур у справі про банкрутство,
передбачених цим Законом. Тобто,
відповідно до вказаної норми Закону у випадку виявлення майна
відсутнього боржника, визнаного банкрутом, господарський суд переходить до загальної
процедури банкрутства,  відповідно на
стадію розпорядження майном боржника. За наявності майна боржника, суд
переходить до загальних судових процедур у справі про банкрутство у зв'язку з
необхідністю формування повноцінного пасиву боржника, шляхом виявлення всіх
кредиторів боржника через публікацію оголошення в офіційному друкованому
органі, оскільки  спрощена процедура
банкрутства обмежує участь у справі  про
банкрутство інших кредиторів, крім тих, що були відомі ліквідатору (ч. 5 ст. 52
Закону).

Залишаючи без змін постанову
господарського суду Миколаївської області від 20.03.2006 р., господарський суд
апеляційної інстанції на вищезазначені докази уваги не звернув та не  дав їм
ніякої оцінки.

Крім того, відповідно до ст. 41
ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом".

Відповідно до Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" апеляційний господарський суд не має повноважень щодо розгляду
справи про банкрутство. Оскільки справа про банкрутство ще не закінчилась, то
функції апеляційної інстанції зводяться до оцінки відповідності оскаржуваного акту
нормам діючого законодавства.

Отже, питання призначення іншого
арбітражного керуючого відносяться виключно до компетенції суду першої
інстанції. Тому, у випадку невідповідності призначення арбітражного керуючого
вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" апеляційна інстанція має лише скасувати судовий
акт першої інстанції в частині призначення арбітражного керуючого та направити
справу до розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, в даному випадку,
призначаючи  ліквідатора боржника, суд
апеляційної інстанції вийшов за межі наданих повноважень.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України, викладених у п.1 постанови від 29.12.1976 р. №11
"Про судове рішення", обґрунтованим визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В порушення вимог ст. 84 ГПК
України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року N
11 “Про судове рішення” Із змінами і доповненнями, внесеними постановами
Пленуму Верховного Суду України від 24 квітня 1981 року N 4, від 25 грудня 1992
року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, постанова  Одеського апеляційного господарського
суду  від 26.09.2006 року належним чином
не мотивована та законодавчо не обґрунтована.

За таких обставин, постанову
господарського суду Миколаївської області від
20.03.2006 р. та постанову Одеського апеляційного господарського
суду  від 26.09.2006 року по справі
№10/171/06, про визнання   банкрутом
Відкритого акціонерного товариства “Агроекспорт”, на підставі ст.52   Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або  визнання його
банкрутом”  не можна визнати як такі, що
відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону і вони підлягають
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції на стадію розпорядження майном.

При новому розгляді справи суду
слід  врахувати вище викладене, більш
повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку
зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від
встановленого та вимог закону, постановити законне та обґрунтоване
рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.
1115, 1117 -11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н
О В И В:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Астон
Індастріал”, Ліквідатора Відкритого акціонерного товариства “Агроекспорт”  ОСОБА_3, Закритого акціонерного товариства
“Банк НРБ”  задовольнити.

Постанову господарського суду Миколаївської області від     20.03.2006 р. та постанову Одеського
апеляційного господарського суду  від
26.09.2006 року по справі №10/171/06
скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду  Миколаївської області на стадію розпорядження
майном.

Головуючий -
Ткаченко  Н.Г.

Судді -
Катеринчук Л.Й.

Панова І.Ю.