ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.08.2007
Справа №2-29/8470-2007

За позовом – Прокурора Первомайського району АР Крим в інтересах держави в особі Первомайської районної ради, смт. Первомайське.

До відповідача – Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Кримгеологія», м.Сімферополь.

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ДП радгосп ім. 1 Травня, смт. Первомайське.

Про визнання недійсною угоди.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Черниш І.Ф. – представник, довіреність у справі.

Від відповідача – Тріфонова Т.В. – представник, довіреність у справі.

За участю прокурора – не з’явився.

За участю третьої особи – Дроботюк В.М. – представник, довіреність у справі.

Суть спору: Прокурор Первомайського району АР Крим в інтересах держави в особі Первомайської районної ради звернувся до господарського суду АРК з позовом до відповідача про визнання недійсною угоду про користування землею № 57/06 від 20.06.2006р., що укладена між ДП НАК «Надра України» «Кримгеологія» та радгосп-заводом ім. 1 Травня.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна угода не відповідає вимогам ст.ст. 17,20,97,125 ЗК України. Крім того, прокурор посилається на те, що відповідачем не виготовлений технічний звіт по виносу в натуру земельної ділянку площею 2,3 га для будівництва свердловини № 1 Гвардейська та не відшкодував власнику землі та землекористувачу втрати пов’язані з сільгоспвиробництвом, та досі на даний час досі не складений розрахунок таких втрат.

Відповідач у відзиві на позов, проти викладених у ньому вимог заперечує, просить у позові відмовити, з тих підстав, що спірно угода відповідає закону, відповідач належним чином виконує свої зобов’язання та регулярно здійснює оплату.

Третя особа згідно наданих пояснень, вважає спірну угоду такою, що відповідає вимогам законодавства.

З клопотанням сторін строк вирішення спору продовжувався відповідно до ст. 69 ГПК України.

Розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2006р. між ДП радгосп-завод ім. 1 Травня (власник) та ДП НАК «Надра України» «Кримгеологія» (землекористувач), укладена угода про користування землею (а.с. 7, далі угода).

Відповідно до п.п. 1,2 угоди, власник на підставі ст. 97 ЗК України, ст. 20 Кодексу України «Про надра» передає, а власник приймає у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 2,3 га піхотних земель з них: 2,3 га під свердловину №1 Гвардейська для проведення геологорозвідувальних робот.

Земельна ділянка передається з метою виробництва геологорозвідувальних робот згідно розпорядження № 294 р. від 06.06.2006р. строком на 5 років.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, у зв’язку з наступним.

Стаття 10 Кодексу України «Про надра» встановлює, що до відання сільських, селищних, міських та районних Рад народних депутатів на їх території у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами, належить: 1) погодження клопотань про надання надр у  користування з метою геологічного вивчення,  розробки  родовищ  корисних  копалин місцевого значення; 2) реалізація місцевих програм розвитку мінерально-сировинної бази, раціонального використання та охорони надр; 3) обмеження діяльності підприємств, установ,  організацій  і громадян у випадках і в порядку, передбачених цим Кодексом; 4) здійснення контролю за використанням та охороною надр; 5) вирішення інших питань у сфері регулювання гірничих відносин у межах своєї компетенції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою виконання державного замовлення по приросту вуглеводнів з метою проведення геологовишукувальних робіт, звернувся до позивача із клопотанням про надання дозволу на виконання цих робіт.

06.06.2006р. позивачем прийнято розпорядження № 294-р, яким останній дозволів ДП НАК «Надра України» «Кримгеологія» проведення геолого вишукувальних, геодезичних та інших вишукувальних робіт для благоустрою площі відповідно до робочого проекту на будівництво свердловини № 1 Гвардейська загальною площею 2,3 га на території Первомайського району.

Пунктом 2 розпорядження встановлено, що строки та місце проведення вишукувальних робіт визначаються угодою сторін.

Згідно пункту 3,4 необхідно виготовити технічний звіт по виносу в натуру земельної ділянки площею 2,3 га для будівництва свердловини, відшкодувати власнику землі і землекористувачу усі втрати.

Відповідно до ст. 97 Земельного Кодексу України, підприємства, установи та організації, які  здійснюють геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем.

Строки і місце проведення розвідувальних робіт визначаються угодою сторін.

Проведення розвідувальних робіт на землях заповідників, національних дендрологічних, ботанічних, меморіальних парків, поховань і археологічних пам'яток дозволяється у виняткових випадках за рішенням Кабінету Міністрів України.

Підприємства, установи та організації, які проводять розвідувальні роботи, зобов'язані відшкодовувати власникам землі та землекористувачам усі збитки, в тому числі неодержані доходи, а також за свій  рахунок  приводити  займані  земельні  ділянки  у попередній стан.

Спори,  що виникають при проведенні розвідувальних  робіт, вирішуються у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі замовлення відповідача, КП «Южэкогеоцентр» складений технічний звіт по виносу в натуру меж земельної ділянки у тимчасове користування на умовах оренди з земель запасу, розташованих на території ДП радгосп-заводу ім.. 1-го Травня ( а.с. 16).

Також в матеріалах справи знаходиться розрахунок втрат за невикористання пашні 2,2 га, відповідно до якого у період з 2006р. по 2010р. втрати складають 45049,00 грн. (а.с. 21).

Вказані письмові докази, спростовують доводи прокурора, щодо не виконання відповідачем норм закону в частині складанням вказаних документів.

Таким чином, суд вважає, що спірна угода цілком відповідає вимогам ст. 97 Земельного Кодексу України.

Стаття 215 ЦК України встановлює, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам  цивільного законодавства, а також  моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” N 3 від 28.04.1978р., угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною.

Суд, оглянувши положення спірної угоди, вважає, що відсутні підстави для визнання її недійною, передбачені ст.ст. 203,215 ЦК України.

Так, зокрема, сторони спірної угоди при її укладенні мали необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Укладення спірної угоди узгоджено з Первомайською районною радою.

Крім того, спірна угода містить у собі вільне волевиявлення його сторін. Також спірна угода цілком відповідає встановленій законом формі.

Також, враховуючи наявний в матеріалах справи акт прийому-передачі від 20.06.2006р. земельної ділянки, суд вважає, що спірна угода спрямована на реальне настання правових наслідків.

Прокурор та позивач не використали свого права наданого їм ст. 33 ГПК України, щодо обґрунтованості своїх вимог відносно визнання спірної угоди недійсною, при цьому суд враховує, що обов’язок щодо доказування обставин на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену сторону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову – відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.