ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14.06.07р.

Справа № А10/164-07

За позовом  Акціонерного товариства відкритого типу "Криворізький домобудівельник" , м. Кривий Ріг

до  Комунального підприємства "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", м. Кривий Ріг

про визнання недійсним та скасування рішення

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники сторін:

Від позивача: Величко Н.А. (дов.№4 від 03.01.07р.)- представник                     Завертайний І.Б. (паспорт АК 398918)

Орєхов Є.В.( дов.№ 3 від 03.01.07р.)- представникч

Від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача про визнання недійсним та скасування рішення КП "Криворізьке БТІ" від 11.04.2007 р. про відмову в реєстрації за АТВТ "Криворізький домобудівельник" права власності на нерухоме майно.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує , зазначаючи у відзиві на позов на їх необґрунтованість та безпідставність .

У судовому  засіданні  було  оголошено  вступну та резолютивну частину судової постанови.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представників Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2006 року АТВТ "Криворізький домобудівельник" подав до Комунального підприємства "Криворізьке  бюро технічної інвентаризації" заяву про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 р. №1952- IV (зі змінами та доповненнями) БТІ у строк , що не перевищує 14 календарних днів з дня отримання заяви, повинно було розглянути заяву та прийняти рішення про державну реєстрацію речових прав або про відмову в реєстрації. Для чого БТІ повинно було здійснити відповідні дії , направлені на реєстрацію прав власності або відмову від такої реєстрації.

Вказана заява була розглянута Відповідачем з порушенням встановленого Законом терміну. За результатами розгляду  заяви лише 11.04.2007 року відповідачем було прийняте рішення про відмову в реєстрації. Вказане рішення про відмову в реєстрації прийняте з грубим порушенням встановленого законодавством порядку розгляду заяв про реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

При цьому слід зазначити , що законні підстави для відмови у реєстрації прав власності у  Відповідача  були відсутні , оскільки ст.24 Закону містить вичерпний перелік підстав відмови у державній реєстрації права , а згідно з приписами цієї ж статті відмова в реєстрації    з підстав не передбачених Законом , заборонена.

Рішення від 11.04.2007 року про відмову в реєстрації не відповідає вимогам до такого документа , що встановлені п.3.2. Тимчасового положення , а саме, не містить стислий опис майна, щодо якого воно прийнято та правового обґрунтування відмови в реєстрації .

Із змісту рішення реєстратора від 11.04.07 р. вбачається , що єдиною підставою у відмові в реєстрації прав власності Позивача на майно є наявність арешту на відповідне майно. Оскільки посилання Відповідача на накладення арешту, як на підставу для відмови в реєстрації, ґрунтується на положеннях , які відносяться  до випадків набуття права власності на підставі договорів відчуження майна , це свідчить про те , що Відповідач , порушуючи вимоги ч.1 ст.17 Закону та п.3.1. Тимчасового положення , не вивчив подані разом з заявою документи та не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів , вимогам законодавства.

Відповідно до вимог ст.18 Закону для державної реєстрації виникнення , переходу, припинення прав на нерухоме майно до органу державної реєстрації разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи , що свідчать  про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Позивач разом із заявою від 03.11.2006 року подав до БТІ судові рішення (ухвали господарського суду від 27.09.2005 року та Постанову Верховного Суду України від 26.09.2006 року, , якою були залишені в силі вказані ухвали господарського суду) про  визнання недійсними договорів купівлі - продажу №4-Н від 01.02.2001 року та №5-Н від 05.02.2001 року , укладені між АТВТ "Криворізький домобудівельник" та ТОВ "Домобудівельник". Що було підставою для припинення речових прав ТОВ "Домобудівельник" на нерухоме майно , набуте за цими договорами та відновлення становища , що існувало на момент укладення недійсних договорів.

В порушення положень ст.18 Закону реєстратор безпідставно ототожнив відновлення первісного стану майна з відчуженням цього майна.

Право власності на нерухоме майно було набуте Позивачем в процесі приватизації і правовстановлюючим документом , у цьому випадку є наказ ФДМУ від 01.06.1994 року та Перелік нерухомого майна , що передається у власність відкритого акціонерного товариства "Криворізький домобудівельник" . Саме на підставі цих документів і було зареєстровано БТІ право власності не нерухоме майно Позивача 26.06.2000 року. Оригінали документів були надані до БТІ 12.10.2006 року.

Отже , на момент подання Позивачем заяви 03.11.2006 року Відповідач  мав всі необхідні документи для здійснення державної реєстрації (відновлення) права власності на нерухоме майно за Позивачем. Відповідач був зобов'язаний , на виконання вимог п.3.9 Тимчасового положення скасувати попередній запис щодо права власності на це майно та відновити право власності на вказані у судових рішеннях та заяві від 03.11.2006 р. за Позивачем об'єкти нерухомості.

Натомість , наявність арешту на майно , що було предметом договорів купівлі - продажу №4-Н від 01.02.2001 року та №5-Н від 05.02.2001 року , визнаних недійсними , не створювала ніяких законних підстав реєстратору у відмові в реєстрації прав власності на відповідні об'єкти нерухомості за Позивачем, оскільки в даному випадку мова йде не про відчуження майна , а про відновлення становища , яке існувало до порушення.

У зазначеному вище випадку , коли право власності на нерухоме майно підлягає відновленню , арешт накладений на це майно не може бути перешкодою для здійснення реєстрації. Про можливість державної реєстрації прав власності на нерухоме майно свідчать також вказівки на особливі позначки реєстратора , передбачені п.3.8. Тимчасового положення , згідно якого , після прийняття рішення реєстратором та внесення запису до Реєстру прав видається Витяг про реєстрацію прав власності , який може містити особливі позначки реєстратора , у т.ч.й про накладення арешту на це майно.

Таким чином , рішення Відповідача від 11.04.2007 року є недійсним та підлягає скасуванню  , оскільки посилання Відповідача на існування арешту, як на підставу для відмови в реєстрації , не стосується випадку відновлення права власності , внаслідок визнання недійсним договорів купівлі-продажу.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає позовні вимоги Позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вищезазначеного, керуючись ст. ст.  72, 87, 94, 98, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати недійсним та скасувати рішення Комунального підприємства "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" від 11.04.2007 року про відмову в реєстрації за  акціонерним  товариством відкритого типу "Криворізький домобудівельник" права власності на нерухоме майно.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Кощеєв

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України -18.06.2007 р.

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Т.М. Зеленська