ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"31" липня 2007 р.                                        Справа
№ 17/259

м. Чернігів
«31 »липня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні за участю:

Секретаря судового засідання:
Колобова  І.Є.

Представника позивача: Вихор Ю.С.
-старший держподатінспектор, дов.№2919/10/10-002 від 05.06.07р.

Представника відповідача: не
з'явився.

матеріали справи №17/259

За ПОЗОВОМ: Прилуцької об'єднаної
державної податкової інспекції

17507, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, 214

До ВІДПОВІДАЧА: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

АДРЕСА_2

Про стягнення 2970,67 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Прилуцькою ОДПІ подано позов до СПД
ОСОБА_1 про стягнення 2839,62 грн. штрафних санкцій та пені, накладених
рішенням Позивача про застосування фінансових санкцій НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1р. за порушення Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а
саме за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
коштів сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, та за не проведення
розрахункових операцій через РРО, та рішенням Позивача про застосування
фінансових санкцій НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. за порушення Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а саме, за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Крім того, до стягнення заявлено
126,32 грн. основного боргу та 4,73 грн. пені за придбання торгового патенту на
роздрібну торгівлю.

Відповідач відзив на позовну заяву
або письмові пояснення суду не надав, представника для участі в судовому
засіданні не направив, хоча двічі був належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи (поштові повідомлення про вручення поштового відправлення
НОМЕР_2 та НОМЕР_3 свідчать про вручення ухвали та повісток ІНФОРМАЦІЯ_2р. та
ІНФОРМАЦІЯ_3р.). За таких обставин, неявка представника Відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті. Справа розглядається за наявними
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
Позивача та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 зареєстрований в якості
суб'єкта підприємницької діяльності виконкомом Прилуцької міської ради
ІНФОРМАЦІЯ_4р.

СПД ОСОБА_1 зареєстрований в
Прилуцькій ОДПІ  як платник податків з
ІНФОРМАЦІЯ_4р. за НОМЕР_5.

ІНФОРМАЦІЯ_5р. працівниками Прилуцької ОДПІ
була проведена перевірка павільйону „Джем”, що розташований за адресою:
АДРЕСА_3, та який належить СПД ОСОБА_1
щодо додержання вимог Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від
06.07.95р. №265/95-ВР та Закону України “Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” від 19.12.95р. №481/95-ВР.

За результатами перевірки складено
акт перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_5р. НОМЕР_4.

Як вбачається із акту, перевіркою
було встановлені наступні порушення під час торгівлі в магазині.

1. Невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків коштів сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті РРО, на суму 249,25 грн.

Даний факт підтверджується
розпискою про наявність готівкових коштів та денним звітом від ІНФОРМАЦІЯ_5р.
станом на 16 год. 27 хв.

Зазначеним порушено п.13 ст.3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.95р. №265/95-ВР (далі
Закон №265), згідно якого суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки
-загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Відповідно до ст.22 Закону №265, у
разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

2. Реалізація товару без
застосування РРО, а саме: в магазині під час продажу однієї пляшки
слабоалкогольного напою „Бренді-Кола” по ціні 2,30 грн. за пляшку та пачки
сигарет „Прилуки особливі червоні” по ціні 1,70 грн., а всього на загальну суму
4 грн. РРО не застосовувався, розрахунковий документ не роздруковувався. Продаж
проведений громадянкою ОСОБА_2.

Згідно письмового пояснення
продавця магазину ОСОБА_3, в присутності якої проводилася перевірка, реалізація
товару громадянкою ОСОБА_2. проводилась без проведення через РРО тому, що була
в касовому апараті була відсутня касова стрічка.

Зазначеним порушено п.1 ст.3 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 06.07.95р. №265/95-ВР (далі Закон №265),
згідно якого суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити
розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону №265
за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових
операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі
непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у
разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує
виконання розрахункової операції, або проведення її без використання
розрахункової книжки.

3. Крім того, в магазині
здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії на
право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями. Так продавцем
магазину ОСОБА_3 реалізовано одну пляшку слабоалкогольного напою „Бренді-Кола”
по ціні 2,30 грн. без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями.

Перевірка проводилася в присутності
продавця магазину ОСОБА_3, яка підписала акт перевірки без зауважень та надала
письмове пояснення перевіряючим, в якому визнала факт продажу алкогольного
напою.

Згідно акту опису
товарно-матеріальних цінностей, які знаходились на реалізації на момент
перевірки, підписаному продавцем магазину ОСОБА_3 та ОСОБА_2., в магазині на
момент перевірки знаходилися і інші алкогольні напої.

Відповідно до абз.12 ст.1 Закону
України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.95р.
№481/95-ВР (далі -Закон №481):

“Незаконний обіг спирту етилового,
коньячного, плодового спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту
етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю
плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів - імпорт, експорт,
транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами з порушенням вимог законодавства, що регулює
ці питання.”

Згідно ч.6 ст.15 Закону №481:

“Роздрібна торгівля алкогольними
напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької
діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у
них ліцензій.”

Таким чином, торгівля алкогольними
напоями без ліцензії являється незаконною та забороняється.

Згідно абз.5 ч.2 ст.17 Закону №481,
яким передбачено, що за порушення норм Закону №481 до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, оптової
(включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним
і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без
наявності ліцензій або за відсутності у місці торгівлі засвідчених
виробником або імпортером копій чинних декларацій про максимальні роздрібні
ціни на тютюнові вироби, які продаються у такому місці торгівлі, - 200
відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

Згідно п.5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв
та тютюнових виробів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №790
від 02.06.03р.

“Підставою для прийняття рішення
про застосування фінансових санкцій є:

·          матеріали
правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання
суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших
нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.”

Відповідно до п.6 даного Порядку:

“Рішення про застосування
фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються
керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який
видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації, його регіональні
управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки), чи керівником
(його заступником) органів МВС, МОЗ, Державної податкової адміністрації,
Держкомстату, Держспоживстандарту у межах їх компетенції, визначеної
законодавством.

На підставі даного акту перевірки,
Прилуцькою ОДПІ ІНФОРМАЦІЯ_1 року були прийняті два рішення про застосування
штрафних санкцій від ІНФОРМАЦІЯ_1р.:

·          НОМЕР_1,
яким до СПД ОСОБА_1 застосовано 1266,25 грн. штрафних санкцій за порушення
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме за невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків коштів сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті РРО, та за не проведення розрахункових операцій через
РРО;

·          НОМЕР_4,
яким до СПД ОСОБА_1 застосовано 1700 грн. штрафних санкцій за порушення  Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв
та тютюнових виробів”, а саме, за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без
наявності ліцензії.

Всього застосовано штрафних санкцій
на загальну суму 2966,25 грн.

Вищевказані рішення про
застосування штрафних санкцій були надіслані рекомендованим листом та отримані
Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_6р. (повідомлення про вручення НОМЕР_6).

Доказів скасування вищенаведених
рішень судом чи органами державної податкової служби Відповідачем не
представлено, а отже дані рішення є чинними.

Відповідачем самостійно було
сплачено 636,21 грн. Залишок по сплаті штрафних санкцій на момент подання
позову складає 2330,04 грн.

Крім того, за несвоєчасну сплату
даних штрафних санкцій Позивачем нараховано пеню на загальну суму 71,48 грн. +
438,10 грн. = 509,58 грн.

В зв'язку з несплатою Відповідачем
добровільно суми штрафних санкцій в розмірі 2330,04грн. та 509,98 грн. пені,
нарахованих за їх несвоєчасну сплату, Позивач звернувся до суду з позовом про
їх стягнення.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.216
Господарського кодексу України від 16.01.03р., який набрав чинності з
01.01.04р.:

“Учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на
підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.217 даного Кодексу:

1. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові наслідки.

2. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

3. Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій,
до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської
діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

4. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку
за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські
санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування.”

Згідно ст.238 Господарського кодексу
України:

“За
порушення  встановлених  законодавчими
актами  правил здійснення
господарської діяльності  до  суб'єктів
господарювання можуть  бути  застосовані
уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції,   тобто заходи організаційно-правового або
майнового характеру, спрямовані  на  припинення
правопорушення   суб'єкта
господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими
законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути
встановлені виключно законами.”

Згідно ст.239 даного Кодексу:

“Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання  такі адміністративно-господарські санкції:

·          вилучення
прибутку (доходу);

·          адміністративно-господарський
штраф;

·          стягнення
зборів (обов'язкових платежів);

·          зупинення
операцій за рахунками суб'єктів господарювання;

·          застосування
антидемпінгових заходів;

·          припинення
експортно-імпортних операцій;

·          застосування
індивідуального режиму ліцензування;

·          зупинення
дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів
господарської діяльності;

·          анулювання
ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів
господарської діяльності;

·          обмеження
або зупинення діяльності суб'єкта господарювання;

·          скасування   державної
реєстрації  та  ліквідація
суб'єкта господарювання;

·          інші
адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими
законами.»

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.241
вищевказаного Кодексу:

“Адміністративно-господарський
штраф -це грошова сума, що сплачується суб'єктом  господарювання до відповідного бюджету у разі
порушення ним встановлених  правил  здійснення
господарської діяльності.

Перелік порушень, за  які
з  суб'єкта  господарювання стягується штраф,  розмір і порядок  його
стягнення  визначаються
законами,  що  регулюють
податкові  та  інші
відносини,  в  яких допущено правопорушення.”

Штрафні санкції за порушення норм
Закону №481 та Закону №265 за своєю правовою природою є вищевказаними
адміністративно-господарськими санкціями.

На підставі вищенаведеного, суд не
приймає доводи Позивача, що дія вищенаведених статей Господарського кодексу
України не розповсюджується на застосовані до Відповідача штрафні санкції.

Згідно ст.250 Господарського
кодексу України:

“Адміністративно -господарські
санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом  шести
місяців  з дня  виявлення
порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом
встановлених законодавчими  актами  правил здійснення господарської діяльності,  крім випадків,  передбачених законом.”

З огляду на те, що
адміністративно-господарські санкції загалом, і штрафні санкції за порушення
Закону №481 та Закону №265 зокрема, є конфіскаційними, оскільки своїм наслідком
мають вилучення державою у суб'єкта господарювання основних чи оборотних
фондів, іншого майна, їх застосування, відповідно до ст.41 Конституції України,
можливе лише за рішенням суду. З врахуванням цього і звернення контролюючого
органу до суду з позовом про стягнення сум адміністративних санкцій в разі
відмови суб'єкта господарювання від їх сплати в добровільному порядку повинно
бути в межах строків, встановлених ст.250 ГК України.

Даний висновок підтверджується
висновками, викладеними в листі Голови Вищого адміністративного суду на ім`я
Голови ДПА України Брезвіна А.І. та в Постанові
Вищого адміністративного суду від 12.10.06р. по справі №10/255.

Як вбачається з акту перевірки,
порушення Відповідачем чинного законодавства виявлене ІНФОРМАЦІЯ_5р., тобто
шість  місяців  з дня
виявлення  порушення спливли
ІНФОРМАЦІЯ_7р., один рік з дня порушення Відповідачем -ІНФОРМАЦІЯ_8р.

Вищевказані рішення про
застосування штрафних санкцій прийняті Позивачем ІНФОРМАЦІЯ_1р., тобто
Позивачем не порушено вищевказані строки, передбачені ст.250 Господарського
кодексу України при прийнятті рішень про застосування фінансових санкцій.

Разом з тим, сам позов датований
ІНФОРМАЦІЯ_9р., до суду надійшов ІНФОРМАЦІЯ_10р.

Таким чином, Позивачем порушено
обидва вищевказані строки, передбачені ст.250 Господарського кодексу України,
при зверненні до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій згідно
вищевказаного рішення.

З урахуванням викладеного, суд
доходить висновку, що позов в частині стягнення 2330,04грн. штрафних санкцій
задоволенню не підлягає.

Стосовно стягнення 509,58 грн.
пені, нарахованої Позивачем Відповідачу за несвоєчасну сплату штрафних санкцій,
накладених за порушення Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та
за порушення  Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, суд доходить наступних
висновків.

Вищевказаними Законами №265 та №481
не передбачено право органів державної податкової служби нараховувати пеню за
несвоєчасну сплату штрафних санкцій, накладених за порушення цих Законів,
порядок та розміри її нарахування.

Нарахування пені на вищевказані
санкції представник Позивача обґрунтував посиланням на п.п.16.4.1. п.16.4.
ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.00р. №2181-ІІІ (далі
Закон №2181), яким передбачено наступне:

«Пеня нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх  наявності)
із  розрахунку 120 відсотків
річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день його (його
частини) погашення,  залежно від
того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення
у його сплаті.»

Згідно преамбули Закону №2181, цей
Закон є спеціальним законом з питань оподаткування,  який установлює  порядок
погашення  зобов'язань юридичних
або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з
податків  і зборів  (обов'язкових
платежів),  включаючи  збір на обов'язкове державне пенсійне  страхування
та  внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій,
що застосовуються до платників податків контролюючими   органами,
у  тому  числі
за  порушення  у
сфері зовнішньоекономічної діяльності,
та визначає процедуру оскарження дій
органів  стягнення.

Згідно п.п.1.1. -1.3. ст.1 Закону
№2181:

«1.1) платники податків -юридичні
особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу
юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів
підприємницької  діяльності  чи  не
мають такого статусу,  на яких згідно з
законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори
(обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції;

1.2) податкове  зобов'язання -зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у
порядку та у строки,  визначені цим Законом
або іншими законами України.

1.3) податковий борг (недоїмка)
-податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи
судовому  порядку,  але  не
сплачене у встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового зобов'язання.»

Згідно преамбули Закону України
«Про систему оподаткування»від 25 червня 1991 року N 1251-XII (далі Закон
№1251), цей Закон визначає принципи побудови системи оподаткування  в Україні, податки і збори (обов'язкові
платежі) до бюджетів та до державних
цільових   фондів, а також права,
обов'язки і відповідальність платників.

Згідно ч.1 ст.2 даного Закону:

«Під податком  і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів
та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок  до бюджету
відповідного   рівня  або
державного  цільового  фонду, здійснюваний платниками у порядку
і  на
умовах,  що  визначаються законами України про
оподаткування.»

Відповідно до ст.4 Закону №1251:

«Платниками податків і зборів
(обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких  згідно з законами України покладено обов'язок
сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).»

Разом з тим, штрафні санкції, які
застосовуються за порушення Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та
за порушення  Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів” не є податком, як і ці
Закони не є Законами з питань оподаткування, а тому на них не розповсюджуються
норми Законів №1251 та №2181.

З урахуванням викладеного, суд
доходить висновку, що нарахування Позивачем Відповідачу на підставі ст.16
Закону №2181 пені в розмірі 509,58 грн. за несвоєчасну сплату штрафних санкцій,
накладених за порушення Законів №481 та №265, є незаконним та необґрунтованим,
а тому позов в даній частині також не підлягає задоволенню.

Крім того, до стягнення заявлено
126,32 грн. основного боргу, нарахованого ІНФОРМАЦІЯ_11р., та 4,73 грн. пені по
платі за придбання торгового патенту на роздрібну торгівлю.

В судовому засіданні
ІНФОРМАЦІЯ_12р. представником Позивача, в межах повноважень, визначених
довіреністю, надана письмова заява про відкликання позовної заяви в частині
стягнення 126 грн. 32 коп. основного боргу, нарахованого ІНФОРМАЦІЯ_11р., та 4
грн. 73 коп. пені по платі за придбання торгового патенту.

Згідно п.5 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного
судочинства України:

«Суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача  про
відкликання  позовної заяви.»

З урахуванням викладеного, суд
доходить до висновку, що позовна заява в частині стягнення 126 грн. 32 коп.
основного боргу, нарахованого ІНФОРМАЦІЯ_11р., та 4 грн. 73 коп. пені по платі
за придбання торгового патенту має бути залишена без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.155 Кодексу
адміністративного судочинства України:

“Особа, позовна заява якої залишена
без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду,
має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.”

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

1. В частині стягнення 126 грн. 32
коп. основного боргу, нарахованого ІНФОРМАЦІЯ_11р., та 4 грн. 73 коп. пені по
платі за придбання торгового патенту позовну заяву залишити без розгляду.

2. В решті позову відмовити.

3. Дана Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному
порядку. Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі. Заява
про  апеляційне  оскарження
та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного
суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява
про  апеляційне  оскарження
постанови  суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі
складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.
Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

4. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова або  ухвала  суду
першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього
строку. У  разі  подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його  не  скасовано,
набирає  законної  сили
після   закінчення апеляційного
розгляду справи.

5. Дана Постанова після набрання
законної сили,  є обов'язковою для
осіб,  які беруть  участь
у  справі,  для
їхніх правонаступників,  а також
для всіх органів,  підприємств, установ
та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України. Обставини,
які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя
І.В.
Кушнір