ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"03" травня 2007 р.                                                  Справа № 11/143а

За позовом: Прокурора Щорського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області
15200, м. Щорс, вул. Свердлова, 6 а

До: Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур’янський консервний завод”
15231, Щорський район, с. Тур’я, вул. Лісна, 1

Про стягнення 6583,68 грн. заборгованості

Суддя Ю.М.Бобров

Секретар О.Ю.Михальова

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: Єрмоленко Ю.В. –гол. спеціаліст –юрисконсульт, дов. від 20.02.07 р. № 302-07.

Від Відповідача: не прибув.

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури Чернігівської області Турчин І.А.

СУТЬ СПОРУ :

Прокурором подано позов в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі до Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур’янський консервний завод” про стягнення 6583,68 грн. заборгованості по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, фінансових санкцій та пені.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві.

В позовній заяві позивач посилається, зокрема, на те, що відповідач має заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, фінансових санкцій та пені в сумі 6583,68 грн., яка ним не сплачена.

Відповідач відзиву на позов або письмових пояснень щодо суті спору суду не надав, у призначене судове засідання представник відповідача не прибув, не скориставшись правом на участь у розгляді справи. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідач судову повістку отримав та про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 425090.

Суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами (доказами) за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора та представника позивача, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Тур’янський консервний завод” зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності - юридична особа. ТОВ „Тур’янський консервний завод” зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Щорському районі з 31.01.91 р. за № 252204-093 як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, відповідно до ст. 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03 року № 1058-IV (далі –Закон № 1058).

Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує належні суми страхових внесків.

Станом на 19.03.07 р. сума нарахованих і несплачених відповідачем своєчасно страхових внесків за червень 2006 р. становить 3006,99 грн. Вказана сума недоїмки з внесків підтверджується поданим відповідачем до управління ПФУ згідно п.4 ч.2 ст. 17 Закону № 1058 розрахунком суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, за червень 2006 р., копія якого долучена до матеріалів справи.

Рішенням від 23.06.06 р. № 882/02 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду відповідно до п. 2  ч. 9 ст. 106 Закону № 1058 до відповідача були застосовані фінансові санкції в сумі 922,35 грн. та нарахована пеня в сумі 2654,34 грн.

Вказане рішення отримане відповідачем 27.06.06 р., у встановлені законом строки оскаржено не було, недійсним в судовому порядку не визнавалось.

На день прийняття рішення сума боргу ТОВ „Тур’янський консервний завод” становить 6583,68 грн. і підтверджується картками особового рахунку страхувальника, які долучені до матеріалів справи.

Порядок стягнення заборгованості за страховими внесками визначається виключно Законом № 1058 і поширюється на суми боргу по страхових внесках, який виник як до, так і після 1 січня 2004 р.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058 страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч.1 ст. 12 цього Закону. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені ч. 1 ст.12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Ст. 14 Закону № 1058 визначено коло страхувальників, зокрема якими, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Згідно ст. 17 Закону № 1058 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідач вказаний обов’язок належним чином не виконує.

Згідно п. 2 ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або  територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 % своєчасно не сплачених зазначених сум -  у  разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 %  зазначених  сум  -  у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 % зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів (п. 2 ч.9 ст.106 Закону № 1058).

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і  фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 % зазначених сум коштів,  розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч. 1-3 п. 3 ст. 106 Закону № 1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Позивачем були направлена відповідачу вимога № Ю 48 від 06.12.06 р. про сплату  6584,03 грн. боргу, в т.ч. 3007,34 грн. недоїмки, 922,35 грн. фінансових (штрафних) санкцій та 2654,34 грн. пені, яка отримана відповідачем 12.12.06 р.

Відповідно до абз. 8 ч. 3 ст. ст. 106 Закону № 1058 у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у  разі якщо страхувальник  узгодив вимогу,  але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду  звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду  також  має  право  звернутися  до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Оскільки вимога про сплату боргу відповідачем не оскаржувалась, вона вважається узгодженою. На день прийняття рішення борг в сумі 6583,68 грн. ТОВ „Тур’янський консервний завод” добровільно не сплачений.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і  підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підтверджені належними і допустимим доказами, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі без участі в судовому засіданні представника відповідача.

Прокурор та представник позивача проти прийняття рішення по справі без участі представника відповідача не заперечують.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені Позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тур’янський консервний завод” (15231, Щорський район, с. Тур’я, вул. Лісна, 1, р/р в Щорському відділенні № 3274 ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 343240, код 05388977) на користь Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі (15200, м. Щорс, вул. Свердлова, 6а) на р/р 258 в ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 343240    2752,11 грн. боргу, на р/р 258 в ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 343240    254,88 грн. боргу,  на р/р 258 в ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 343240    3576,69 грн. боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 03.05.07 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 08.05.07 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я судді через канцелярію суду.

Суддя                                                            Ю.М. Бобров