ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.                                                                                Справа № 12/175-07

за позовом: Прокурора Тульчинського району, в інтересах держави, в особі Державної податкової інспекції у Тульчинському р-ні (23600, Вінницька обл., м. Тульчин, вул. Леніна, 51, ідент.код 25962964)

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Копіївське" (23623, Вінницька обл., Тульчинський р-н, с. Копіївка, вул. Суворова, 8, ідент.код 03734429),

3-тя особа на стороні позивача без самостійних вимог - відділення Державного казначейства в Тульчинському районі (Вінницька обл., м. Тульчин, вул. Леніна,55)

про стягнення 5582,48 грн.

Суддя господарського суду Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Геєчко Т.А.

Представники :

прокурора  :   Жовмір І.І.

позивача     :   Клапай К.В.- за дорученням

відповідача :   не з"явився

3-тя особа   :   Дачевський О.А.- за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати фінансової допомоги в сумі 6000 грн.

Відповідач правом участі в засіданні 17.05.07р. не скористався. Про дату час та місце слухання справи повідомлений належним чином повісткою суду, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції відповідачу 04.05.07р. за № 405986.

Представники прокурора та позивача в судовому засіданні 17.05.07р. подали заяву про зменшення позовних вимог в зв"язку зі сплатою відповідачем 417,52 грн., просять стягнути з відповідача 5582,48 грн. заборгованості зі сплати бюджетної позики та  фінансової допомоги. Дана заява прийнята судом.

З пояснень представників прокурора, позивача, 3-ї особи, та наданих матеріалів суд вбачає таке.

На виконання розпорядження від 25.09.1997р. № 300р Тульчинської районної державної адміністрації “Про виділення кредитів колективним сільськогосподарським підприємствам району”, відповідно до договору "Про надання фінансової допомоги на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/1998 рокув" від 26.09.1997р. відділенням держказначейства у Тульчинському р-ні надано колективному сільськогосподарському підприємству ім. Ілліча (с. Копіївка, Тульчинський р-н, Вінницька обл.), правонаступником якого є відповідач - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Копіївське" (23623, Вінницька обл., Тульчинський р-н, с. Копіївка, вул. Суворова, 8, ідент.код 03734429) фінансову допомогу в розмірі 16 000 грн. для проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997-1998 років шляхом перерахування коштів на рахунок СТОВ Копіївське”, з терміном повернення до 01.10.1998р. У разі відсутності коштів, підприємство зобов"язано повернути фінансову допомогу продовольчим зерном до 01.09 .1998 року.

СТОВ „Копіївське" було отримано кошти у сумі 16000 грн, що підтверджується актом звірки заборгованності.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р від 03.04.02 р. "Про погодження сум заборгованості, що підлягають урегулюванню згідно із Законом України "Про врегулювання заборгованості за бюджетними позичками. наданими державним та іншим сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності і господарювання через обслуговуючі, заготівельні і переробні підприємства, та реструктуризацію заборгованості зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) переробних підприємств агропромислового комплексу" заборгованість СТОВ "„Коліївське" була реструктуризована на 8 років з виплатою щороку рівними частинами, починаючи з 1 січня 2004 р. залишку сум заборгованості, що підтверджується зведеним реєстром заборгованності сільгоспвиробників станом на 01.01.2000р. за отримані у 1994-1999 роках бюджетні позички та графіком погашення сум заборгованостей.

До дня судового розгляду борг становить 5582,48 грн., який виник в результаті неперерахування наданої відповідачу фінансової допомоги за графіком погашення.

Наведене стверджується:

-          копією статуту СТОВ „Копіївське”;

-          розпорядженням від 25.09.1997р. № 300р Тульчинської районної державної адміністрації “Про виділення кредитів колективним сільськогосподарським підприємствам району”;

- договором "Про надання фінансової допомоги на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/1998 рокув" від 26.09.1997р.;

-          актом звірки суми заборгованості між с/г підприємством та підприємствами і організаціями, через які надавались бюджетні позички станом на 01.01.2000р.;

- графіком погашення сум заборгованостей

-          зведеними реєстрами заборгованності сільгоспвиробників станом на 01.01.2000р. за отримані у 1994-1999 роках бюджетні позички;

- поданням № 14 від 03.11.06р.;

- випискою по рахунку від 10.04.07р.;

-          іншими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представників прокурора, позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція  судів  поширюється  на  всі  правовідносини,   що виникають  у  державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та  органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 р. " органи державної податкової служби України являються органом стягнення простроченої заборгованості юридичних осіб перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та бюджетними позичками.

В силу п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до  ст. ст. 11, 71  Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об‘єктивному дослідженні.

Наявність боргу у відповідача в сумі 5582,48 грн. з повернення наданої йому фінансової допомоги стверджується матеріалами справи.

Оскільки відповідач не перерахував до бюджету 5582,48 грн. заборгованості зі сплати фінансової допомоги, позов підлягає задоволенню в цій сумі.

Керуючись розділом VII, ст.ст. 7, 71, 86, 94 ч. 4, 158, 160,162,163,167,255,257 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Копіївське" (23623, Вінницька обл., Тульчинський р-н, с. Копіївка, вул. Суворова, 8, ідент.код 03734429, р/р 1 в філії АБ "Енергобанк" м. Вінниця, МФО 302731) - 5582,48 грн. заборгованості по фінансовій допомозі.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                    Кожухар М.С.

Повний текст постанови складено 22.05.07р.