донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

12.03.2007 р.                                                                                  справа №3/425пн

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
від позивача – Войтюк В.В. – довір. від 31.01.2007р. № 13-11/118,

від відповідача:
Нудьга І.Г. – довір. від 18.01.2007р. № Н-01/128,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Контрольно-ревізійне управління в Донецької області м.Донецьк

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
07.02.2007 року

по справі
№3/425пн

за позовом
Контрольно-ревізійне управління в Донецької області м.Донецьк

до
Державне підприємство"Донецька залізниця" м.Донецьк

про
зобовґязання виконати невчинені дії (вимоги щодо усунення встановлених порушень фінансового законодавства), а саме зняти витрати в сумі 49186,27 тис.грн. та віднести їх до рахунку прибутку

встановив:

1. Стислий виклад суті ухвали місцевого господарського суду

11.12.2006р. Контрольно –ревізійне управління в Донецькій області м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства “Донецька залізниця” про зобовґязання виконати невчинені дії (вимоги щодо усунення встановлених порушень фінансового законодавства), а саме зняти витрати в сумі 49186,27 тис.грн. та віднести їх до рахунку прибутку.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.12.2006р. позовна заява залишена без руху у зв’язку з тим, що заява подана без дотримання вимог ст.пп.2,3 п.1 ст.106 КАС України –у позовній заяві не зазначені поштова адреса, номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є та встановлено строк на усунення недоліків до 22.12.2006р.Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.12.2006р. відкрите провадження в адміністративній справі та призначене попереднє судове засідання на 22.01.2007р.

Ухвалою від 22.01.2007р. попереднє судове засідання відкладене на 07.02.2007р., судом сторони зобов’язано виконати дії щодо надання оригіналів доказів для дослідження та заперечень на позов.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2007р. по справі № 3/425пн (суддя Гассій О.В.) закрите провадження у справі № 3/425пн на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи ухвалу господарський суд виходив з того, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки Державне підприємство “Донецька залізниця” не є суб’єктом владних повноважень та не може бути відповідачем в адміністративній справі відповідно до ч. 3, 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства.

Загальний строк розгляду справи 1 місяць 25 днів.

2. Підстави, з яких порушене питання про перегляд ухвали

Позивач з ухвалою господарського суду не погодився та подав  апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу від 07.02.2007р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції  норм процесуального права, а саме.

В мотивувальній частині ухвали зазначено, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Позивач вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, виходячи з наступного.

Державна контрольно-ревізійна служба є органом виконавчої влади.

Відповідно до п.п. 7, 8, 10 ст. 10 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” від 26.01.1993 № 2939-ХІІ із змінами, внесеними Законом України від 15.12.2005 № 3202-ІУ, органи державної контрольної ревізійної служби, зокрема, мають право:

пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів,   вилучати   в   судовому   порядку   до   бюджету   виявлені   ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування та кредитування, якщо отримані підприємствами, установами і організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства;

звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Заявник скарги зазначає, що позивач по справі –КРУ в Донецькій області, є суб'єктом владних повноважень згідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України та статті 7 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, тому, відповідно до п. 1 ч. 1, п. 4 ст. 17 КАС України зазначена категорія спорів відноситься до компетенції адміністративних судів.

КРУ в Донецькій області вказує на те, що ч. 2 ст. 18 КАС України передбачено, що справи, у яких однією зі сторін є орган владних повноважень, його посадові особи, підсудні окружним адміністративним судам.

У зв’язку з наведеним, позивач наполягає на тому, що розгляд вказаного позову згідно п.п. 6,7 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІУ від 06.10.2005, до початку діяльності окружного адміністративного суду підвідомчий Господарському суду Донецької області.

3. Доводи, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що залізниця не є суб’єктом владних повноважень і не може бути відповідачем в адміністративній справі відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України та вважає ухвалу суду такою, що не підлягає скасуванню.

4.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті ухвали

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2007р. по справі № 3/425пн – після того, як справа розглядалась 1 місяць 25 днів та були витребувані додаткові документи, провадження у справі закрите на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судова колегія вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 статті 3 КАСУ встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАСУ компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Статтею 2 Закону України “Про державну контрольно –ревізійну службу в Україні” встановлено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудиту та інспектування.

Таким чином, Контрольно –ревізійне управління в Донецькій області є органом державної виконавчої влади, який  уповноважений здійснювати  державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів  і у правовідносинах з державними підприємствами реалізує владні  функції.

Пункт 4 ст. 50 КАСУ  України не містить вичерпного переліку підстав з яких суб’єкт владних повноважень має право звернутися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, а наголошує  на тому, що  в інших випадках, (крім перелічених), підстави  встановлюються законом.

Пунктом 10 статті 10 Закону “Про державну контрольно –ревізійну службу в Україні” державній контрольно –ревізійній службі надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Господарський суд невірно застосував норми  Кодексу адміністративного судочинства України та дійшов помилкового висновку, що спір про зобов’язання виконати вимоги Контрольно –ревізійного управління в Донецькій області щодо усунення недоліків встановлених під час перевірки порушень за позовом суб’єкта  владних повноважень не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що призвело до неправомірного закриття провадження у адміністративній справі.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 157 КАСУ, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1цієї статті, суд повинен роз’яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, що господарським судом Донецької області в ухвалі від 07.02.2007р. по цій справі зроблено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 10 Закону “Про державну контрольно –ревізійну службу в Україні”, ст. 3, ст.4, ст. 17, ст. 50, ст. 160, ст. 167, ст. 195, п. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. 206, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Контрольно –ревізійного управління в Донецькій області м. Донецьк задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 07.02.2007р. по справі № 3/425пн (суддя Гассій О.В.) скасувати, справу направити до господарського суду Донецької області для подовження розгляду.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена у повному обсязі 15.03.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  5 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

1 –ДАГС

1- господарському суду.