ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.06.2007
Справа №2-30/4242-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від позивача – Куціков, посвідчення адвоката № 1199 від 19.04.2005 р.

Від відповідача – Бисикало, за дов. від 06.10.2006 р. № 4574/5 у справі, Губін, за дов. від 08.06.2007 р. № 1246/9/10-014 у справі.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Державного підприємства МО України «Укрвійськурорт», військове містечко № 3, будівля 115, смт. Партеніт, м. Алушта.

до відповідача Державної податкової інспекції в м. Алушта, м. Алушта, вул Леніна, буд.  22а.

Про визнання протиправним та скасувати рішення ДПІ в м. Алушта про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 09.10.2006 р.   № /0.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство МО України «Укрвійськурорт» - звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ в м. Алушта від 09.10.2006 р. р.  № /0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3761699,95 грн.

Свої вимоги позивач пояснює наступним. Під час проведення планової виїзної  перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем п. 1, 2 ст. 3 та п. 1 ст. 17 Закону України «Про засновування реєстраторів розрахункових операції в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.06.1995 р. № 265/95 - ВР (далі – Закон), які містилися в тому, що позивач реалізовував путівки на санаторно-курортне лікування та відпочинок за готівку на суму 752339,99 грн., які були оприбутковані в касу без використання РРО. За дане порушення відповідач рішенням від 09.10.2006 р. р.  № /0 застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції в сумі 3361699,95 грн. на підставі п. 1 ст. 3 та п. 1 ст. 9 Закону. Однак позивач вважає рішення ДПІ протиправним та просить його скасувати з підстав, що підприємство позивача не відноситься до сфери торгівлі, ні до сфери громадського харчування, а тому на підставі п. 1 ст. 9 Закону при реалізації санаторно-курортних путівок мало право не використовувати  касовий апарат, а оформлювати касові ордера  та видавати відповідні квитанції.

Відповідач у відзиві від 05.04.2007 р. № 675/9/10 – 014 з вимогами позивача не згоден і просить у його задоволенні відмовити з підстав, що позивач є посередником при наданні послуг санаторно-курортного лікування та відпочинку, тобто здійснює продаж туристичного продукту якій належить іншім туристичним підприємствам, а тому, на підставі п. 1 ст. 3 Закону при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів.

Дослідивши представлені докази, суд встановив:

Державною податковою інспекцією в м. Алушта проведена планова виїзна комплексна документальна перевірка позивача - Державного підприємства МО України «Укрвійськурорт», за наслідками якої складений акт від 03.10.2006 р. № 1440/23/306392237 про результати перевірки за період з 01.07.2005 р. по 30.06.2006 р. (а.с. 7 – 9).

Даним актом зафіксовано, що позивач при продажу путівок на санітарно-курортне лікування та відпочинок до санаторіїв за готівкові кошти оприбуткувало в касу підприємства з оформленням прибуткових касових ордерів, зареєстрований у встановленому порядку РРО «Кроха» при здійсненні розрахункових операцій за готівкові кошти не використовувалися, документи встановленої форми не виписувалися. Згідно прибуткових касових ордерів та журналів – ордерів по розрахунку 301 за період з 1 липня 2005 р. по 30 червня 2006 р. в касу підприємства оприбутковані готівкові кошти за здійснені розрахункові операції при продажу путівок на санаторне-курортне лікування та відпочинок в розмірі 752339,99 грн.

За результатом акта перевірки, на підставі п. 1 ст. 3 та п. 1 ст. 9 Закону рішенням від 09.10.2006 р. № /0 ДПІ в м. Алушта застосовані до Державного підприємства МО України «Укрвійськурорт» штрафні санкції в сумі 3761699,95 грн. (752339,99 грн. х 5) за не проведення розрахункових операції через РРО.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 3 Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону РРО та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами усіх форм власності, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Порядок приймання готівки в касу визначається пунктом 3.3. Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні яка затверджена Постановою Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 зареєстрованої Міністерством юстиції України 13.01.2005 р. № 40/10320, де зазначено, що приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція за підписом головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Факт прийняття готівки в касу підприємства та оформлення належним чином прибуткових касових ордерів на суму 752339,9 грн. не заперечується сторонами та зафіксовано в акті перевірки.

На підтвердження належного оформлення готівки, яка приймалася в касі підприємства, позивачем представлено запис касової книги та прибиткові касові ордери та квитанції (а.с. 37 – 66).

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивач є посередником при наданні послуг санаторно-курортного лікування та туризму, здійснює продаж туристичного продукту, який належать іншим туристичним підприємствам, а тому на нього не розповсюджується дія п. 1 ст. 9 Закону з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» від 18.11.2003 р. № 1282 учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є, зокрема, туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи,створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на турагентську діяльність.

Нормою частини 1 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

Позивач – Держане підприємство «Укрвоенторг» є підприємством Міністерства оборони України і не відноситься ні до сфери торгівлі, ні до сфери громадського харчування. В матеріали справи позивачем представлена ліцензія серія АА № 780676 (а.с. 36) яка надає позивач право займатися туристичною діяльністю.

Також слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими коштами» від 21.12.2000 р. № 2181-III положення цього Закону розповсюджується лише на штрафні санкції, які застосовуються до платника податків у зв’язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Оскільки штрафні санкції застосовані до позивача на за порушення правил оподаткування, у відповідача не було законних підстав для визначення їх як податкового зобов’язання з розповсюдженням на нього вимог Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими коштами» про граничний термін сплати і положень про прядок несплати.

З приведених підстав, суд вважає, що ДПІ безпідставно застосувала до позивача штрафні санкції в сумі 3761699,95 грн., а тому спірне рішення ДПІ в м. Алушта про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 09.10.2006 р. № /0 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 21.06.2007 р., постанова складена та підписана суддею 27.06.2007 р.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158 – 161, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Адміністративний позов Державного підприємства МО України «Укрвійськурорт», військове містечко № 3, будівля 115, смт. Партеніт, м. Алушта задовольнити.

2.          Визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції в м. Алушта від 09.10.2006 р. № /0 про застосування до Державного підприємства МО України «Укрвійськурорт» штрафних (фінансових) санкції в сумі 3761699,95 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (рр 0002, одержувач – державний бюджет м. Сімферополь, код платежу 22090200, ЕГРПОУ 34740405, в банку – ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026) на користь Державного підприємства Міністерства борони України «Укрвійськурорт», військове містечко № 3, будівля 115, смт. Партеніт, м. Алушта (р/р 9801 філія АБ «Південний» м. Сімферополь, МФО 384652, ОКПО 30639237) судовий збір в сумі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.