ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2007 р.
м.Чернівці
Справа № 2/112

За позовом Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення
адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів -4316,56грн.

Головуючий суддя Скрипничук І.В.

при секретарі Добровольській А.Я.

Представники:

Від позивача -ОСОБА_2 -представник
за довіреністю НОМЕР_1 від 12.03.2007р.

Від відповідача -ОСОБА_3
-представник за довіреністю від 09.07.2007р.; ОСОБА_1 -приватний підприємець

СУТЬ СПОРУ:          Чернівецьке
обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з позовом до
ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_2) АДРЕСА_1 про стягнення 4316,56грн.
адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів у 2006 році.

Відповідач вимоги позивача
заперечує посилаючись на те, що позивач не є суб'єктом владних повноважень
згідно п.7 ст. 3 та ст. 104 КАС України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 19 Закону
України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від
21.03.1991р. № 875-ХІІ із змінами, внесеними Законом України (далі Закон) для
підприємств (об'єднань), установ, організацій, фізичних осіб, які
використовують найману працю встановлюється норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4 відсотків від
середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 чоловік -у кількості одного робочого місця.

Суб'єкт господарювання в силу вимог
зазначеного закону зобов'язаний самостійно розрахувати норматив кількості місць
для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу і забезпечують
працевлаштування інвалідів в порядку, визначеному цим Законом.

За порушення вимог ст. 19 Закону
підприємства (об'єднання), установи, організації, фізичних осіб, які
використовують найману працю, в силу ст. 20 Закону України “Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні” та Постанови КМУ № 70 “Про
реалізацію статей 19,20 Закону України “Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні” самостійно сплачують адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві за кожне робоче місце призначене для працевлаштування
інвалідів, не зайняте інвалідом, а також пеню у розмірі 120% річних облікової
ставки НБУ, нараховану на повну суму недоїмки за весь її строк.

На підставі поданої підприємцем
звітності форми 10-ПІ “про зайнятість та працевлаштування інвалідів”
середньооблікова чисельність штатних працюючих в 2006 році на підприємстві
інвалідів становила 1 чоловік, в той час коли встановлений норматив складав 2
чоловіки. Таким чином, відповідач зобов'язаний був самостійно сплатити до
15.04.2007р. на рахунок облвідділення Фонду адміністративно-господарські
санкції у розмірі 4234грн. дана сума підтверджується розрахунком заборгованості
по сплаті адміністративно-господарських санкцій відповідно до поданого
підприємством звіту форми 10-ПІ.

Згідно абзацу 5 ст. 19 Закону
виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною
першою ст. 19 Закону, вважається працевлаштування підприємством, установою,
організацією, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для
яких це місце роботи є основним.

Вимоги Закону відповідачем не
виконано, адміністративно-господарські санкції не перераховано.

Щодо посилань відповідача на те, що
позивач не являється суб'єктом владних повноважень, то вони (посилання) є
безпідставними.

Відповідно до пункту 1 Положення
про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434, Фонд соціального захисту
інвалідів є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці
та підпорядковується йому.

Згідно з пунктом 9 цього ж
Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці
утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його
працівників.

За змістом статті 20 Закону України
“Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” саме Фонду соціального
захисту інвалідів надано право на стягнення адміністративно-господарських
санкцій за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для
забезпечення працевлаштування інвалідів.

Пункт 4 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України визначає, що до компетенції
адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом.

З огляду на викладене, керуючись
ст.ст. 86, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, п.2 Прикінцевих та перехідних
положень КАС України, с у д -

П О С Т А Н О
В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, (ідент. код НОМЕР_2, р/р 182, МФО 356419
Сокирянське відділення № 6801 Ощадбанку) на користь Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального захисту інвалідів м.Чернівці,
вул.Червоноармійська, 87-Г (р/р 0002 у відділенні державного
казначейства м.Чернівці, банк отримувача: ОУДК в Чернівецькій області, МФО
856135, код 23246436) 4234грн. адміністративно-господарських санкцій, 82,56грн.
пені.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк
встановлений КАС України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи у
апеляційній інстанції та залишенні даної постанови у силі.

Відповідно до ст. 185, ч.1-3, 5 ст.
186 Кодексу адміністративного судо-чинства України сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю
або частково шляхом подання апеляційної заяви або апеляційної скарги, які
подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржувану постанову.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу -з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
І.В. Скрипничук