ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-4/025
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"21" травня 2007 р.  18:47                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

судді Остапової К.А.,

при секретарі судового засідання –Філонович Є.Д.

розглянувши у судовому засіданні  адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя (вул.Пролетарська,24, місто Севастополь,99014)

до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “ПВ” (вул.Героїв Сталінграду,52, місто Севастополь, 99014)

про стягнення суми заборгованості перед бюджетом в розмірі 4072,75 грн.,

За участю представників:

позивач - Новікова І.В., старший державний податковий інспектор юридичного відділу, довіреність № 15/10-011/2006 від 25.04.2006;

відповідач - Колесніков Б.Д., представник, довіреність б/н від 26.02.2007,

Суть спору:

Державна податкова інспекція у Гагарінському районі м. Севастополя звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма ПВ” про стягнення 4072,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма ПВ” не сплачена сума штрафної санкції, що застосована рішенням ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя від 13.07.2005 № /0 на підставі акту перевірки від 03.07.2005 № 001039/11300, яким встановлені порушення відповідачем пункту 13 статті 3 Закону України  "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідач в ході підготовчого провадження та судового розгляду справи наполягав на тому, що в задоволенні позову належить відмовити, оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення штрафних санкцій в сумі 4072,75 грн., встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 06.06.2007 відкрито провадження у справі, призначене попереднє судове засідання на 27.02.2007.

Ухвалою від 27.02.2007 суд закінчив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду на 27.03.2007.

В ході судового розгляду справи відповідач надав суду відзив на позов, в якому він висловився про безпідставність посилання податкового органу на норми Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” при винесенні рішень про застосування фінансових санкцій.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 24.04.2007, до 15.05.2007, до 21.05.2007.

Хід судового процесу фіксувався за допомогою технічних засобів.

Згідно зі статтею  10 Закону України «Про судоустрій»від 7  лютого 2002  року, статтею  15 Кодексу адміністративного судочинства України і за клопотанням представників сторін, вони давали пояснення по справі на російській мові.

Відповідно до статті  130 Кодексу адміністративного судочинства України перед початком слухання справи представникам сторін була вручена пам'ятка про права і обов'язки сторін.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін,  суд

в с т а н о в и в:

03.07.2005 Державною податковою інспекцією у Гагарінському районі міста Севастополя (далі –ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя) здійснена перевірка відповідача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

В ході перевірки встановлено порушення пункту 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 01.06.2000 N 1776-III, яке виразилось у невідповідності на 814,55 грн. суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаної у денному “Х”- звіті, про що складений Акт № 11300/10/23-325.

Рішенням ДПІ у Гагарінському  районі м. Севастополі від 13.07.2005 №/0 до ТОВ “Фірма “ПВ” застосовані штрафні (фінансові) санкції, згідно зі ст.22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

В цьому рішенні позивач із посиланням на статтю 25 вказаного Закону, п. 16 ст. 2 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005  рік” від 23.12.2004 № 2285-IV зазначив граничні строки уплати суми штрафної санкції –10 днів.

Це рішення направлено відповідачеві, та отримано ним 20.07.2005, що підтверджується поштовим повідомленням (арк. справи 56).

26.07.2005 до ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя надійшла скарга ТОВ “Фірма “ПВ” вхідний № 206/12 на рішення ДПІ від 13.07.2005 № /0.

Рішенням ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя від 19.09.2005 №16126/10/10-034 за результатами розгляду скарги рішення ДПІ від 13.07.2005 №/0 залишено без змін.

В судовому порядку рішення про застосування штрафних санкцій відповідачем оскаржено не було.

19.09.2005 позивач виніс рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій до відповідача в сумі 4072,75 грн. № /1.

Це рішення направлено відповідачеві, та отримано ним 08.10.2005, що підтверджується поштовим повідомленням (арк. справи 58).

Державна податкова адміністрація у м. Севастополі, керуючись ст. 12 Закону України “Про державну податкову службу” та п.п. 1 п. 9 Положення про порядок подачі та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України № 82 від 02.03.2001, рішенням від 24.11.2005 № 4039/7/25-060 про результати розгляду скарги ТОВ “Фірма “ПВ” рішення ДПІ від 13.07.2005 № /0 залишила без змін.

24.11.2005 ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя винесено рішення про застосування штрафних фінансових санкцій до ТОВ “Фірма “ПВ” в сумі 4072,75 грн. №/2. Рішення отримано відповідачем 05.12.2005, що підтверджується поштовим повідомленням (арк. справи 60).

Державна податкова адміністрація України, керуючись ст. 12 Закону України “Про державну податкову службу” та п.п. 1 п. 9 Положення про порядок подачі та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України № 82 від 02.03.2001, рішенням від 19.01.2006 № 806/725-0415 про результати розгляду скарги ТОВ “Фірма “ПВ” рішення ДПІ від 13.07.2005 № /0 залишила без змін.

19.01.2006 ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя винесено рішення про застосування штрафних фінансових санкцій до ТОВ “Фірма “ПВ” в сумі 4072,75 грн. №/3. Рішення отримано відповідачем 07.02.2006, що підтверджується поштовим повідомленням (арк. справи 62).

Штрафні санкції ТОВ “Фірма “ПВ” не сплачені, у зв’язку з чим 05.02.2007 ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 4072,75 грн.

Суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів входить розгляд спорів за зверненням суб'єктів владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Податкові органі при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення податкового боргу діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень, а тому  справи за участю податкових органів, пов’язані із здійсненням ними владних повноважень, підлягають розглядові місцевими та апеляційними господарськими судами в порядку, встановленому КАС України.

Як вже було зазначено, перевіряючими в ході перевірки ТОВ “Фірма “ПВ” встановлено порушення пункту 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", відповідно до якого суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до статті 22 вказаного Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Відповідно до статті 25 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (в редакції Закону України № 1776-Ш від 1 червня 2000 року, зі змінами) ) далі –Закон) суми фінансових  санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб’єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України  в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Однак, дію цієї статті Закону було зупинено на 2005 рік Законом України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”.

З 1 вересня 2005 року  судовий захист прав та інтересів позивача регулює  Кодекс адміністративного судочинства України (пункт 4 частини 1 статті 17).

Пункт 2 статті 99 вказаного Кодексу  передбачає для звернення  до адміністративного суду за захистом прав, свобод  та законних інтересів особи  річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа узнала чи зобов’язана була узнати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про порушення прав (не отримання бюджетом штрафних санкцій) податковий орган знав одразу після закінчення строку для добровільної сплати штрафних санкцій.

Враховуючі зупинення дії статті 25 Закону  на 2005 рік, десятиденний строк, встановлений цією статтею починає бігти з 01.01.2006 та закінчується відповідно 10.01.2006.

Але з позовом податковий орган звернувся до суду 05.02.2007, тобто після закінчення річного строку звернення до адміністративного суду.

Заяви чи клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом позивач суду не надав, а тому у суду не було підстав для вирішення питання про те, чи  така причина пропуску строку є поважною.

Відповідно до пункту 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

В судовому та попередньому засіданні відповідач, як на підставу для відмови у задоволенні позову, посилався на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Суд не може погодитись з доводами позивача, що ним не пропущений строк звернення до суду, оскільки початок перебігу строку звернення до суду позивач пов’язує з моментом винесення відносно відповідача останнього рішення від 19.01.2006 №/3 з наступних підстав.

В пункті 2.7 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказ Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року N 253, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N567/5758 (далі –Порядок), рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - це рішення керівника податкового органу (його заступника) щодо виявленого порушення (крім порушення правил оподаткування), яке приймається відповідно до законодавчих актів, якими надано право податковим органам застосовувати штрафні (фінансові) санкції. В пунктах 2.5 Порядку визначено, що податкове повідомлення –це  письмове повідомлення податкового органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену податковим органом у випадках, передбачених законодавством.

Штрафні санкції за порушення Закону "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не відносяться до обов’язкових платежів в розумінні Закону України “Про систему оподаткування”, а тому застосування та стягнення штрафних санкцій за порушення правил торгівлі не можуть здійснюватись відповідно до Закону України “Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Як вже зазначено, ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя після розгляду скарг ТОВ “Фірма “ПВ”  направило на адресу відповідача рішення про застосування штрафних санкцій № /1, № /2 та № /3, зазначивши в цих рішеннях, що сума штрафу підлягає сплаті протягом 10-ти календарних днів, що випливають за вдень апеляційного узгодження  на бюджетний рахунок одержувача відповідно до п.п.5.3.1 п.п. 5.3 статті 5 Закону України “Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

В розділі 4 Порядку визначений порядок надіслання (вручення) податковим органами платникам податків податкових повідомлень.

Так, відповідно до п.п. 4.3, якщо за результатами розгляду скарги платника податків нарахована сума податкового зобов'язання збільшується, а на суму такого збільшення надсилається окреме податкове повідомлення, то в номері такого податкового повідомлення через дріб також проставляється номер скарги, за результатом розгляду якої відбулося таке збільшення. Наприклад, якщо за результатами розгляду другої скарги платника податків згідно з попереднім прикладом сума нарахованого податкового зобов'язання збільшується, то додатково такому платнику податків направляється податкове повідомлення з іншим порядковим номером, при цьому через дріб також проставляється цифра 2.

Порядок складання та надіслання рішень про застосування штрафних санкцій визначений у пункті 7 Порядку. Номер рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій складається з таких частин: порядковий номер у межах відділу, який склав рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, - перші 6 цифр номера; номер відділу, який склав рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, - наступні 4 цифри номера.

Таким чином, надіслання на адресу суб'єкта господарювання за результатами розгляду скарги рішення про застосування фінансових санкцій із зазначенням номеру скарги вказаним Порядком не передбачено.

Крім того, суд вважає, що звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій, в разі відмови суб’єкта господарювання від їх сплати у добровільному порядку, повинно бути в межах строків, встановлених законом.

Аналогічну позицію викладено у постанові Вищого адміністративного суду України від 15.03.2007 по справі № 2-10/91742004.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.  Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Штрафи, що передбачені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", підпадають під законодавче визначення адміністративно-господарських санкцій та є такими за своєю юридичною суттю.

Згідно зі статтею 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" Товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма “ПВ” було виявлено 03.07.2005 (дата складання акту перевірки). Рішення про застосування штрафних санкцій № /0 прийнято ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя 13.07.2005, а позов про стягнення з ТОВ “Фірма “ПВ” цих фінансових санкцій був поданий 05.02.2007, тобто за межами строку, встановленого  статтею 250 Господарського кодексу України.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги ДПІ у Гагарінському районі м.Севастополі задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Примирники постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                          К.А. Остапова

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

29.05.2007

Розсилка:

1.  позивач –ДПІ  Гагарінському районі м. Севастополя (99014, м. Севастополь, вул. Пролетарська, 24)

2. відповідач –ТОВ „Фірма ПВ” (м. Севастополь, вул. Косарева, б. 14 кв. 9;  м. Севастополь, вул. Героїв Сталінграда, 52)

3.справа.

4. наряд.