ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.07                                                                                           Справа№ 4/2284-21/325

За позовною заявою: Міжрегіональної науково-виробничої асоціації підприємств “Авіокон проект”, м. Львів

до відповідача: Приватного науково-виробничого підприємства «Фанел», м. Львів

про стягнення  2005,52 грн.

суддя Н.Судова-Хомюк

Представники:

від позивача:     н/з

від відповідача: Сороговець Є.М. - представник

Представнику відповідача роз’яснено його права та обов’язки, передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Суть спору: Позов заявлено Міжрегіональною науково-виробничою асоціацією підприємств “Авіокон проект” до Приватного науково-виробничого підприємства «Фанел»про стягнення 2005,52 грн.

Для об’єктивного та всестороннього вирішення спору по суті, розгляд справи відкладався ухвалами суду.

Представник позивача у судове засідання не з’явився.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовну заперечує.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Заслухавши представника відповідача та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив.

03.10.2005 року Господарським судом Львівської області було прийнято рішення у справі №4/2036-10/205 про стягнення з ПНВП “Фанел” на користь МНВАП “Авіокон Проект” 26764,40 грн. основного боргу, 131,60 грн. 3% річних, 856 грн. інфляційних втрат, 277, 52 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.08.2006 року у справі №4/2036-10/205 ДВС у Галицькому районі м.Львова зобов’язано виконати вказане рішення суду у строки, встановлені ст.25 ЗУ “Про виконавче провадження”.

Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач не погасив існуючу заборгованість у повному обсязі, а оскільки 3% річних у зв’язку із несвоєчасною оплатою основного боргу були нараховані в межах справи №4/2036-10/205 лише станом на 31.07.2005 року, а інфляційні втрати –станом на 30.05.2005 року, а зобов’язання по сплаті основного боргу не припинилися, то починаючи з серпня 2005 року та червня 2005 року відповідно, у відповідача виникли нові зобов’язання по сплаті 3% річних та інфляційних втрат за новий період по даний час.

Суд вважає таке твердження позивача безпідставним, з огляду на наступне:

На момент винесення спірного судового рішення ,заборгованість відповідача становила 26764,40 грн. основного боргу, наказ на виконання даного рішення був виданий господарським судом 14.10.2006р..Стороною відповідача 07.10.2005р. платіжним дорученням №2685 перераховано  МНВАП “Авіокон Проект” 15000 грн..З матеріалів справи вбачається, що лише 27.02.2006р.позивачем надіслана заява на адресу ДВС у Галицькому районі м.Львова про виконання рішення суду за №4/2036-10/205 разом з оригіналом наказу. В подальшому відповідачем проводилася добровільна оплата заборгованості в розмірі 1000,00 грн. що підтверджується платіжним дорученням №3190 від 05.04.2006р..

З листа позивача в особі директора Чанкова О.В. від 30.06.2006 року на адресу начальника ДВС у Галицькому районі м.Львова вбачається, що станом на 30.06.2006 року заборгованість ПНВП «Фанел»складає 12147,52 грн. (дана сума включає суму основного боргу, 3% річних, інфляційні втрати, державне мито, послуги на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Дана сума 12147,52 грн. повністю перерахована на адресу ДВС у Галицькому районі м.Львова згідно платіжної вимоги №690/7305 від 06.07.2006 року. 06.07.2006 року постановою виконавчої служби Галицького району м.Львова виконавче провадження закінчено. Наведений розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних не відображає реальний характер проплат ,а тому не може бути підставою для покладення відповідальності на сторону відповідача.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги  є безпідставними та  не підлягають до  задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.509,526,625,638,639 ЦК України та ст.ст.4, 33,34,35,44,49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                             Судова-Хомюк Н.М.