ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12.07.07                                                                                           Справа№ 2/813-18/175А

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                              Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                    Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянуши справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області

до
Українського науково-дослідного і проектно-конструкторського центру рідких добрив

про
стягнення суми заборгованості

з участю представників:

від позивача – [...] –заступник начальника (довіреність за №5244/06 від 18.06.2007 року);

від відповідача – не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з Українського науково-дослідного і проектно-конструкторського центру рідких добрив 10764 грн. 76 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 10764 грн. 76 коп. заборгованості підтверджується поданим відповідачем звітами за лютий –квітень 2007 року і рішенням №247 від 08.05.2007 року. Також, позовна заява мотивована нормами Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року (з наступними змінами та доповненнями), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальникими та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав з наведених вище міркувань, просить їх задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, не повідомив суд про причини такої неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду спору, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення за №1854013, а тому справа розглядається у відповідності до вимог ч.6 ст.71 КАС України на основі наявних доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне пенсійне  страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Як вбачається з Розрахунків суми страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування відповідачем обрано загальну систему оподаткування.

Пунктом 4 частини 2 статті 17 цього ж Закону передбачено, що страхувальник зобов'язаний  подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

В матеріалах справи наявні Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування, в рядках 8 яких визначено загальну суму страхових внесків, зокрема, за лютий 2007 року  -  3063 грн. 81 коп., за березень 2007 року 2756 грн. 68 коп., а також  за квітень 2007 року –2459 грн. 12 коп..

Згідно п.6 ст.20 згаданого Закону,  страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч.3 ст.106 згаданого Закону, позивачеві були надіслані вимоги про сплату боргу, зокрема:

-          вимога про сплату боргу  №Ю-238 від 07.05.2007 року на суму 2756 грн. 68 коп., одержана відповідачем 08.05.2007 року;

-          вимога про сплату боргу  №Ю-291 від 05.06.2007 року на суму 27237 грн. 66 коп., одержана відповідачем 07.06.2007 року;

-          вимога про сплату боргу  №Ю-166 від 04.04.2007 року на суму 3063 грн. 81 коп., одержана відповідачем 05.04.2007 року.

Окрім того, у відповідності до вимог ч.8 та ч.9 ст.106 згаданого Закону, на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

А тому, рішенням за №247 від 08.05.2007 року до відповідача було застосовано штраф в розмірі 1782 грн. 81 коп. та нараховано пеню у розмірі 702 грн. 34 коп. за несвоєчасну сплату страхових внесків.

Відповідачем не подано доказів в спростування вимог позивача, зокрема, доказів в підтвердження сплати суми заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

А тому, станом на час розгляду справи в господарському суді, заборгованість відповідача в сумі 10764 грн. 76 коп. залишається непогашеною та згідно ст.106 цього ж Закону вважається простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

У відповідності до вимог ст.106 згаданого Закону, орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

За наведених обставин, господарський суд вважає що позов підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Українського науково-дослідного і проектно-конструкторського центру рідких добрив, який знаходиться за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Гайдамацька, 16 () на користь Управління Пенсійного Фонду України у Пустомитівському районі Львівської області, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Пустомити, вул. Шевченка,13 () 10764 грн. 76 коп.  заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування та фінансових санкцій.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя