ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"23" березня 2007 р.

Справа № 13/5-117

16 год. 20 хв.

м. Тернопіль

Господарський
суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового
засідання

Розглянув справу

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору
і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України в
Тернопільській області, вул. Грушевського, 8/304, м. Тернопіль, 46000

За участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_2 -договір про надання юридичних
послуг № б/н від 02.02.2007р.

відповідача:          Савка Р.В. -доручення №122/10/21-0235
від 01.02.2007р.

Суть справи:

про
скасування рішення про застосування фінансових санкцій НОМЕР_1

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що матеріалами перевірки встановлено факт реалізації
алкогольних та тютюнових виробів без наявності ліцензій та продаж сигарет з
перевищенням максимальних цін.

В розпочатому судовому засіданні
представникам сторін роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51
в порядку ст. 130 КАС України.

В засіданні оголошувались перерви
до 16.02.2007р.,  02.03.2007р.,
16.03.2007р. та до 23.03.2007р. в зв'язку з необхідністю допитати в якості
свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за клопотанням позивача, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 за клопотанням відповідача, ОСОБА_10 за ініціативою
суду та для надання можливості сторонам подати додаткові обґрунтування,
заперечення та докази.

За ініціативою суду засідання
проводились з технічною фіксацією процесу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, допитавши свідків ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 суд встановив:

- відповідачем на підставі акта
перевіркиНОМЕР_2 прийняте рішення НОМЕР_1, про застосування до позивача 4400
грн. фінансових санкцій за торгівлю алкогольними та тютюновими виробами без
ліцензій та торгівлю тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних.

Позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи зі слідуючого:

- згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справ про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень,
обов'язок доказування правомірності свого рішення лежить на відповідачі, якщо
він заперечує проти позову, що на думку суду відповідач не довів;

- для застосування подібних санкцій
орган владних повноважень повинен належним чином зафіксувати і підтвердити
документальними доказами факт торгівлі підакцизними товарами. Разом з тим, при
наявності пояснення бармена кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2  від 22.12.2006р. про те, що алкоголь і
сигарети не продавались, відповідачем подано рукописний текст, без підпису і
дати де вказано перелік продуктів харчування та напитків (риба, салат з капусти,
чай, хліб, коньяк, вино, честер), який не підтверджує факту закупки саме
перевіряючими цієї продукції і саме 22.12.2006р. під час перевірки. Крім того,
свідки з боку позивача (ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4) посвідчили, що перевіряючі
нічого не замовляли і на столі, за яким вони сиділи, продуктів харчування та
напитків не було, а свідки з боку відповідача (ОСОБА_8, ОСОБА_9) вказували на
асортимент замовлених продуктів, який по кількості відрізняється від
асортименту, вказаному у рукописному тексті представленому відповідачем.

Слід зазначити, що перевіряючими
при вказанні в акті перевірки моделі РРО і його номера, не перевірялись
контрольні стрічки на предмет встановлення торгівлі підакцизними товарами
взагалі і не встановлювався факт знаходження в кафе підакцизних товарів.

Таким чином з огляду на викладене,
суд вважає сумнівним факт закупки перевіряючими продуктів та напитків у
позивача і не доведеним факт торгівлі підакцизними товарами.

- невказання в наказі НОМЕР_3 хоч
би однієї з підстав перелічених у ст. 11-1 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні” для проведення позапланової перевірки,
неознайомлення позивача під розписку з направленнями на перевірку, невписання в
журнал перевірок проведення самої перевірки є безумовно порушенням законодавства,
але не може спростовувати можливе встановлення правопорушення з боку суб'єкта
підприємницької діяльності, а являється підставою для недопуску перевіряючих до
перевірки відповідно до ст.11-2 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні”.

З огляду на вищевикладене,
відповідач правомірність оскаржуваного рішення не довів, а тому позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 86,
160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення Регіонального
управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України в Тернопільській області
НОМЕР_1 про застосування до Приватного підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про
апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в
повному обсязі 28 березня 2007 р.  до адміністративного суду апеляційної
інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя