ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.07 р.                                                                               Справа № 32/113

Господарський суд Донецької області у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Жеребченко О.М. - довіреність від 19.03.07р.

від відповідача: Труфанова Л.В. - довіреність від 03.05.07р.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії „Ягуар” м. Донецьк

до відповідача: Комунального підприємства „Донецький екологічний інвестиційний проект” м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 210666,84грн.

В судовому засіданні оголошена

перерва з 09:20год. 17.05.07р. до

14:00год 17.05.07р.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія „Ягуар” м. Донецьк, 23.04.07р. звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства „Донецький екологічний інвестиційний проект” м. Донецьк про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, пені в сумі  210666,84грн.

В обґрунтування  позовних вимог позивач посилається на договори безпроцентного займу від 17.12.03р., від 18.02.04р., додаткові угоди від 01.04.04р., від 29.12.04р. до договору безпроцентного займу від 17.12.03р., додаткові угоди від 01.07.04р., № 2 від 31.12.04р. до договору безпроцентного займу від 18.02.04р., договори позики грошових коштів № 2 від 15.02.05р., № 5 від 23.02.05р., № 15 від 15.04.05р., № 21 від 18.05.05р., № 24 від 10.06.05р., № 27 від 13.07.05р., № 33 від 08.08.05р., № 39 від 19.09.05р., № 45 від 11.10.05р., № 46 від 08.11.05р., № 4 від 17.01.06р., платіжні доручення № 150 від 18.12.03р., № 23 від 18.02.04р., № 16 від 15.02.05р., № 31 від 24.02.05р., № 57 від 18.04.05р., № 212 від 18.05.05р., № 238 від 13.06.05р., № 247 від 14.07.05р., № 268 від 09.08.05р., № 299 від 20.09.05р., № 319 від 12.10.05р., № 330 від 08.11.05р., № 358 від 07.12.05р., № 4 від 18.01.06р., № 27 від 17.02.06р., № 63 від 20.03.06р., № 90 від 20.04.06р., № 100 від 17.05.06р., № 119 від 09.06.06р., № 143 від 17.07.06р., № 149 від 03.08.06р., № 206 від 10.10.06р., № 220 від 13.11.06р., № 238 від 27.11.06р., № 239 від 29.11.06р., № 261 від 28.12.06р., виписку з банківського рахунку за 08.09.06р., лист від 16.06.05р. № 013.

Відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі 177859,36грн. (основний борг в сумі 175960грн., відсотки в сумі 1899,36грн.), вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заперечуючи проти частини позовних вимог, вказував на те, що: 1) позивачем нарахована пеня за рік всупереч вимогам ст. 232 ГК України; 2) суму інфляції не визнає, оскільки позики надавались позивачем під відсотки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що між позивачем та відповідачем були укладені договори безпроцентного займу від 17.12.03р., від 18.02.04р., за якими позивач  зобов’язувався надати відповідачу безпроцентний позик для здійснення відповідачем його господарської діяльності. Свої зобов’язання за договорами позивач виконав, що підтверджується належним чином засвідченими копіями платіжних доручень № 150 від 18.12.03р., № 23 від 18.02.04р.

Відповідно до п. 5.1 договорів безпроцентного займу від 17.12.03р., від 18.02.04р. (з урахуванням додаткових угод) позики були надані на строк до 30.06.05р.

Також, між позивачем та відповідачем були укладені договори позики грошових коштів № 2 від 15.02.05р., № 5 від 23.02.05р., № 15 від 15.04.05р., № 21 від 18.05.05р., № 24 від 10.06.05р., № 27 від 13.07.05р., № 33 від 08.08.05р., № 39 від 19.09.05р., № 45 від 11.10.05р., № 46 від 08.11.05р., № 4 від 17.01.06р., за якими позивач  зобов’язувався передати у власність відповідача грошові кошти, а відповідач зобов’язувався в установлений цими договорами строк повернути позивачу таку ж суму грошових коштів, а також сплатити позивачу проценти в розмірі та порядку, встановлених цими договорами.

Свої зобов’язання за договорами позивач виконав, що підтверджується належним чином засвідченими копіями платіжних доручень № 16 від 15.02.05р., № 31 від 24.02.05р., № 57 від 18.04.05р., № 212 від 18.05.05р., № 238 від 13.06.05р. (з урахуванням листом від 16.06.05р. № 013), № 247 від 14.07.05р., № 268 від 09.08.05р., № 299 від 20.09.05р., № 319 від 12.10.05р., № 330 від 08.11.05р., № 358 від 07.12.05р., № 4 від 18.01.06р., № 27 від 17.02.06р.,  № 63 від 20.03.06р., № 90 від 20.04.06р., № 100 від 17.05.06р., № 119 від 09.06.06р., № 143 від 17.07.06р., № 149 від 03.08.06р., № 206 від 10.10.06р., № 220 від 13.11.06р., № 238 від 27.11.06р., № 239 від 29.11.06р., № 261 від 28.12.06р., випискою з банківського рахунку за 08.09.06р.

Відповідно до п. 5.1 договорів позики були надані на строк до 31.12.05р.

Всього відповідачу було перераховано позики на суму 175960,00грн., повернення якої у визначений договорами строк, відповідачем здійснено не було.

Тобто, свої зобов’язання за договорами, як про це заявлено позивачем,  відповідач,  всупереч ст. ст.  1049, 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст.  193, 198 ГК України, належним чином  не виконав. Внаслідок цього,  утворилась заборгованість в розмірі 175960,00грн., факт чого позивач підтверджує наданими документами, та не заперечується відповідачем.

З урахуванням обставин справи та наданих  доказів, вимоги позивача в  частині стягнення 175960,00грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення відсотків за договорами позики грошових коштів № 2 від 15.02.05р., № 5 від 23.02.05р., № 15 від 15.04.05р., № 21 від 18.05.05р., № 24 від 10.06.05р., № 27 від 13.07.05р., № 33 від 08.08.05р., № 39 від 19.09.05р., № 45 від 11.10.05р., № 46 від 08.11.05р., № 4 від 17.01.06р. в сумі 1899,36грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6.1 договорів за користування позикою, що надається за договорами, відповідач повинен був сплатити позивачу 5% річних від суми позики.

Проте, свої зобов’язання за договорами, як про це заявлено позивачем,  відповідач,  всупереч ст. ст.  1048, 525, 526 ЦК України, ст.ст.  193, 198 ГК України, належним чином  не виконав. Внаслідок цього,  утворилась заборгованість за відсотками в розмірі 1899,36грн., факт чого позивач підтверджує наданими документами, та не заперечується відповідачем.

З урахуванням викладеного та наданих  доказів, вимоги позивача в  частині стягнення відсотків в суму 1899,36грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відносно вимог позивач щодо стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням індексу інфляції в сумі 12924,37грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, така відповідальність була передбачена також п. 8.1 договорів.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 12924,37грн. за прострочку виконання грошових зобов’язань підлягають задоволенню.

Відносно вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 19883,11грн., суд виходить з наступного.

Пунктом 7.2 договорів безпроцентного займу від 17.12.03р., від 18.02.04р. передбачено, що за порушення строків перерахування грошових коштів винна сторона несе відповідальність у вигляді неустойки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки.

Пунктом 8.1 договорів позики грошових коштів № 2 від 15.02.05р., № 5 від 23.02.05р., № 15 від 15.04.05р., № 21 від 18.05.05р., № 24 від 10.06.05р., № 27 від 13.07.05р., № 33 від 08.08.05р., № 39 від 19.09.05р., № 45 від 11.10.05р., № 46 від 08.11.05р., № 4 від 17.01.06р. встановлено, що у разі порушення відповідачем строку поверхня суми позики він зобов’язаний сплатити позивачу суму позики з урахуванням    пені   в   розмірі подвійної   облікової   ставки           Національного банку України від простроченої суми за кожний день прострочення повернення позики.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи наявність порушень з боку відповідача за договорами, положень ст.ст.610, 611 ЦК України, ст. 232 ГК України вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені є правомірними та  підлягають  задоволенню частково сумі  11764,08грн.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.ст. 193, 198, 232 ГК України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 22, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії „Ягуар” м. Донецьк до Комунального підприємства „Донецький екологічний інвестиційний проект” м. Донецьк про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, пені в сумі  210666,84грн.

Стягнути з Комунального підприємства „Донецький екологічний інвестиційний проект” м. Донецьк (83023, м. Донецьк, вул. Ходаковського, 5, , п/р у Донбаській філії ВАТ „Родовід Банк”, код банку 394512) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії „Ягуар” м. Донецьк (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 58Б, , п/р у Донбаській філії ВАТ „Родовід Банк”, код банку 394512) заборгованість в сумі 177859,36грн., індекс інфляції в сумі 12924,37грн., пеню в сумі 11764,08грн., витрати з державного мита в сумі  2025,47грн. та 113,45грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Повний текст рішення підписаний 18.05.07р.

Рішення набирає законної сили  29.05.07р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд  згідно розділу XII ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя