ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.07.2007
Справа №2-11/5144-2007А

За позовом – Первомайської районної санітарно-епідеміологічної станції, (смт.Первомайське. вул..Леніна, 43)

До відповідача – Державної інспекції з контролю за цінами в АРК, (м.Сімферополь, вул..Павленко. 20)

Про визнання недійсним рішення

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Лисюк О.Д.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача  – Кідіменко Н.І., дов. у справі

Молочко Ю.О., дов. у справі

Від відповідача – Окул Н.Л., дов. у справі

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про визнання протиправними дій органів Державної інспекції по цінам по застосуванню економічних санкцій у вигляді вилучення грошових коштів та сплати штрафів; відмінити акт перевірки, а також визнати недійсним рішення про застосування економічних та штрафних санкцій.

Позивач змінив позовни вимоги, просить суд визнати недійсним рішення №62 від 27.12.2006 р. Державної інспекції з контроля за цінами в АРК до Первомайської районной СЕС про застосування економічних санкцій в сумі 146 грн. та штрафних санкцій в сумі 292 грн.

Відповідач в своєму відзиві не згоден з позовними вимогами, за мотивами, викладеними у відзиві, просить суд в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 31.05.2007 р. суд, за клопотанням сторін по справі, перейшов до судового розгляду справи.

Судове засідання слуханням відкладалося, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст..150 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд –

встановив :

22.11.2006 р. Державної інспекцієї з контролю за цінами в АРК, (м.Сімферополь, вул..Павленко. 20) проведена перевірка правильності застосування тарифів на роботи (послуги) щодо Первомайської районної санітарно-епідеміологічної станції, (смт.Первомайське. вул..Леніна, 43), про що складений відповідний акт №0807 від 22.11.2006 р.

Проведеною перевіркою встановлено наступне.

Перевіркою договорів, банківських виписок за період з грудня 2005 р. по 22.11.2006 р. встановлено : оплата послуг (робіт), що надаються Установою, здійснюється клієнтами через установи банків на р/с 0068 код ЗКПО 02007325, МФО 824026 УГК в АРК м. Сімферополь.

При формуванні плати Установа керувалася тарифами, граничний розмір яких встановлений Постановою КМУ від 27.08.2003 р. №1531.

Наказом №27-адм. від 25.05.2006 р. Головного державного санітарного лікаря Установи з 25.05.2006 р. вводяться нови тарифи (прейскуранти) на роботи (послуги), затверджени Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2006 р. №662 «Про внесення змін та доповнень до Постанови КМУ від 27.08.2003 р. №1351». Фактично Установа керується даними тарифами тільки з 30.05.2006 р. Тоді як Постанова Кабінету Міністрів України від 11.05.2006 р. №662 «Про внесення змін і доповнень до Постанови КМУ від 27.08.2003 р. №1351» діє з моменту її ухвалення, тобто з 11.05.2006 р.

У період з 11.05.2006 р. по 30.05.2006 р. при формуванні плати за роботи (послуги), що надаються, в результаті перевищення гранично встановлених тарифів від 2,43 грн. до 38.19 грн. - робота (послуга) Установою необгрунтовано нарахована і фактично отримана сума в розмірі 145,73 грн.

На підставі вказаного акта перевірки, Державної інспекцієї з контролю за цінами в АРК, (м.Сімферополь, вул..Павленко. 20) винесено рішення №62 від 27.12.2006 р. про застосування до Первомайської районної санітарно-епідеміологічної станції, (смт.Первомайське. вул..Леніна, 43) економічних санкцій в сумі 146 грн. та штрафних санкцій в сумі 292 грн. за порушення державної дісципліни цін.

Позивач - Первомайська районна санітарно-епідеміологічна станція, (смт.Первомайське. вул..Леніна, 43) звернулась до відповідача – Державної інспекції з контролю за цінами в АРК, (м.Сімферополь, вул..Павленко. 20), відповідно до уточнених позовних вимог (а.с.48), про визнання недійсним рішення №62 від 27.12.2006 р. Державної інспекції з контроля за цінами в АРК до Первомайської районной СЕС про застосування економічних санкцій в сумі 146 грн. та штрафних санкцій в сумі 292 грн.

Позовни вимоги підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Статтєю 6 Закону України «Про ціни та ціноутворення» передбачено застосування державних фінансових і регульованих цін і тарифів.

Згідно зі ст..8 Закону України «Про ціни та ціноутворення» державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення державних фінансових цін (тарифів), граничних рівнів цін (тарифів), введених Кабінетом Міністрів України.

Міністерство охорони здоров’я не уповноважено основним Законом України провадити цінову політику, реалізовувати встановлення та застосування цін і тарифів, тобто здійснювати дії, згідно з п.3 ст.116 Конституції України, які покладені Урядом України на Кабінет Міністрів України.

За змістом ст..35 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» оплата послуг у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя здійснюється за тарифами та прейскурантами, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем не доведено суду, що Кабінетом Міністрів України включений податок на додану вартість безпосередньо в суму тарифів за послуги, що надаються позивачем.

Понад з цим, Верховною Радою України не уповноважено Міністерство охорони здоров’я України надавати які-небудь тлумачення з питання встановлення та застосування тарифів на платні послуги, які надаються закладами санітарно-епідеміологічної служби.

Виходячи з вищевикладеного, посилання відповідача на лист-роз’яснення Міністерства охорони здоров’я та інше, судом не може враховуватися як обґрунтування наведених доводів, бо представлені відповідачем матеріали не є джерелами права та не мають обов’язкового характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003 р. №1351 визначені тарифи на послуги санітарно-епідеміологічної служби, які, безумовно, є фіксованими, тобто врегульовані на державному рівні.

Понад з цим, чинним законодавством України, у тому числі ст..3 Закону України «Про податок на додану вартість», визначено, що продаж товарів (робіт, послуг) є об’єктом оподаткування, а оподаткуванню підлягає будь-яка ціна.

У разі, коли ціна на товари (роботи, послуги)  підлягають державному регулюванню, звичайною вважається ціна, що встановлена відповідно з принципами такого регулювання.

Таким чином, тарифи на послуги (роботи), що виконуються та надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003 р. №1351, за своєю природою є звичайною ціною цих послуг, яка встановлена уповноваженим Урядом – органом державної влади, в межах механізму державного регулювання цін.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори. Принципи побудови системи оподаткування в Україні, види податків і зборів (обов’язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов’язки і відповідальність платників визначаються Законом України «Про систему оподаткування», яким передбачено, що ставки, механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів) і пільги щодо оподаткування можуть встановлюватись або змінюватись тільки законами про оподаткування (ч.3 ст.1 Закону).

Платники податку на додану вартість, об’єкти. База та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій тощо визначаються Законом України «Про податок на додану вартість».

Пунктом 4.1 Закону України «Про податок на додану вартість» обумовлена база оподаткування операцій з наданих послуг … не нижче за звичайної ціни, з урахуванням обов’язкових платежів, відповідно з встановленими нормами Закону України з питання оподаткування.

Ставка податку на додану вартість – 20% бази оподаткування, визначеної ст..4 Закону України «Про податок на додану вартість», та додається до ціни послуг (робіт)Ю що визначено п.п.6.1.1 Закону України «Про податок на додану вартість».

З оглядом на викладене, податок на додану вартість зі ставкою 20% бази оподаткування (наданих платних послуг) мають додаватися до ціни – тарифів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003 р. №1351.

Слід зазначити, що суд не погоджується з висновками Державної інспекції з контроля за цінами в АРК, викладеними в акті перевірки, щодо настання моменту дії Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2006 р. №662 «Про внесення змін і доповнень до Постанови КМУ від 27.08.2003 р. №1351» у зв’язку з тім, що вказана Постанова Кабінету Міністрів України, яка набула чинності 11.05.2006 р., опублікована в офіційних виданнях 31.05.2006 р., а саме : в газеті «Урядовий кур’єр» 31.05.2006 р. №100 та в Офіцийному віснику України 31.05.2006 №20. Тобто позивач міг дізнатися про зміни, які внесени до Постанови КМУ від 27.08.2003 р. №1351 лише з 31.05.2006 р.

Таким чином, Державною інспекцією з контролю за цінами в АРК, (м.Сімферополь, вул..Павленко. 20) в акті перевірки від 22.11.2006 р. №0807 помилково визначено, що позивачем нарахована націнка у розмірі 20%, оскільки стягнути 20% від суми тарифів за надані платні послуги є податком, а не націнкою, а твердження відповідача що податок двічі включений (стягнутий) до зазначеного тарифу, суперечить чинному законодавству з питання оподаткування, та є необґрунтованим.

З цього вбачається, що при справлянні плати за надання послуг у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного блапогополуччя розмір цієї плати збільшується на суму податку на додану вартість, а тому відсутні передбачені законом підстави для застосування до позивача економічних санкцій за порушення дисципліни ціноутворення.

Отже за таких підстав, рішення Державної інспекцієї з контролю за цінами в АРК, (м.Сімферополь, вул..Павленко. 20) №62 від 27.12.2006 р. про застосування до Первомайської районної санітарно-епідеміологічної станції, (смт.Первомайське. вул..Леніна, 43) економічних санкцій в сумі 146 грн. та штрафних санкцій в сумі 292 грн. за порушення державної дісципліни цін, підлягає визнанню нечинним.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 02.07.2007 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним рішення Державної інспекцієї з контролю за цінами в АРК, (м.Сімферополь, вул..Павленко. 20) №62 від 27.12.2006 р. про застосування до Первомайської районної санітарно-епідеміологічної станції, (смт.Первомайське. вул..Леніна, 43) економічних санкцій в сумі 146 грн. та штрафних санкцій в сумі 292 грн. за порушення державної дісципліни цін.

Постанова складена та підписана 17.07.2007 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.