ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

09.08.2007                                                                Справа №  4/258-ПН-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі  Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області

до приватного підприємства „Агрофірма „ГАВАН” с. Богданівка Каховського району Херсонської області

про визнання права власності   стягнення 17 798грн.89 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –сільський голова Вдовенко І.Л., уповноважена  особа Смаль С.М.

від відповідача – директор  Мелконян Г.М., адвокат Авер’янова С.Б.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом про визнання за ним права власності  на внутрішньогосподарську меліоративну систему, а саме: зрошувальну мережу 29,7 км та дощувальну техніку типу ДМ „Фрегат” в кількості 33 штуки, ДФ -120 „Дніпро” в кількості 1 штука. Крім  цього, він  просить  відшкодувати заборгованість як орендну плату за використання дощувальної техніки в сумі  17 798грн.89 коп.

В позовній заяві зазначено, що розпорядженням голови районної державної адміністрації від 22.09.2003 року № 593 було створено комісію для обстеження об’єкта передачі внутрішньогосподарської меліоративної мережі та поливної техніки, яка належала КСП „Богданівське” і передається Костогризівській сільській раді. 20.11.2003 року згідно актів інвентаризації зрошувальних земель та акта приймання-передачі сільській раді було передано внутрішньогосподарську меліоративну мережу та поливну техніку. За посилання  позивача, з  2004 року меліоративна система та частина дощувальних машин використовувалась відповідачем без належного оформлення права використання. При нарахуванні заборгованості за використання дощувальної техніки з 01.06.2004 року  в сумі  17 798грн.89 коп. позивач виходив із розрахунку 1 % від вартості дощувальних машин, яка згідно акту дооцінки основних засобів від 23.04.2004 року оцінена ним у розмірі 20% від середньої вартості цін заводу виробника.

Ухвалою від 24.07.2007 року розгляд справи судом відкладався на 07.08.2007 року. Суд зобов’язував позивача надати додаткові докази по справі в обґрунтування позовних вимог.

Справа розглядалася з  перервою, яка  оголошувалася в засіданні суду  07.08.2007року  за клопотанням  представників позивача.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надавши свої доводи та пояснення. Крім  цього, позивачем додатково надані копії розпорядження голови Каховської районної державної адміністрації від 22.09.2003 року № 593 про затвердження комісії по передачі у комунальну власність внутрішньогосподарських меліоративних систем, довідки з архівного відділу райдержадміністрації про відсутність документів про балансову вартість дощувальних машин і підземної внутрішньогосподарської мережі КСП „Богданівське”.

Позивач в додатковому поясненні до позову, як на підставу виникнення його прав на внутрішньогосподарську меліоративну систему і дощувальну техніку, посилається на  ч.4 ст.11  ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов’язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Позивач вважає, що правовою підставою для виникнення права власності на внутрішньогосподарську меліоративну систему і дощувальну техніку є Постанова КМУ від 13.08.2003 року № 1253 „ Про затвердження Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об’єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників” та розпорядження голови Каховської районної державної адміністрації від 22.09.2003 р. № 593, яким було затверджено комісію по передачі у комунальну власність внутрішньогосподарських меліоративних систем.

У своєму відзиві на позов відповідач посилається на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, зазначаючи, що позивачем не надано рішення районної ради про передачу внутрішньогосподарської меліоративної систему у спільну власність територіальних громад. Акти інвентаризації зрошувальних систем від 20.11.2003 року та приймання-передачі не можуть бути належними доказами  по справі, оскільки не відповідають вимогам  Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об’єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, затвердженого Постановою КМУ від 13.08.2003 р. № 1253, оцінка об’єктів передачі зроблена позивачем з порушенням п.5 Порядку.

Крім того, відповідач вважає себе законним власником дощувальної техніки ДМ „Фрегат” ДФ-120 в кількості 27 штук, яку придбала за договором купівлі-продажу 6-06/5 від 05.06.2006 року у приватного підприємства „Науково-виробничий центр „Циклон”, тому не  визнає  позовних  вимог щодо стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного:

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003року № 1253 затверджений Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об‘єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників (далі –Порядок).

Відповідно до п.п. «б»п.2 Порядку об‘єктами передачі згідно з цим Порядком є внутрішньогосподарські меліоративні системи –внутрішньогосподарська меліоративна мережа з об‘єктами інженерної інфраструктури, що не підлягали паюванню в процесі реформування колективних сільськогосподарських підприємств. Згідно п.3 Порядку рішення про передачу внутрішньогосподарської меліоративної системи, які передаються у спільну власність територіальних громад, приймається районною, якщо об‘єкт знаходиться в межах території району, або обласною радою, якщо об‘єкт знаходиться в межах території двох і більше районів.

Позивачем не надано до матеріалів позову рішення відповідної ради про передачу внутрішньогосподарської меліоративної мережі у комунальну власність сільської  громади. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, такого рішення ні районною ні обласною радою не приймалося, оскільки  було  розпорядження  райдержадміністрації. Посилання позивача на розпорядження голови Каховської районної державної адміністрації від 22.09.2003року № 593,  як на підставу прийняття внутрішньогосподарської меліоративної системи у власність територіальної громади Костогризівської сільської ради, не може бути  доказом права власності,  оскільки цим розпорядженням лише була затверджена комісія по передачі у комунальну власність внутрішньогосподарських меліоративних систем у відповідності до п.5 Постанови. До  того ж  відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх  посадові особи зобов'язані діяти  лише на підставі, в межах  повноважень  та у спосіб, що  передбачені Конституцією та законами  України.  Постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003року № 1253 встановлено, що  підставою  прийняття внутрішньогосподарської меліоративної системи у власність територіальної громади  сільської  ради є саме рішення  відповідної  ради, а не  районної державної  адміністрації, тому  розпорядження №593 від 22.09.2003року не  може бути  підставою  прийняття  спірного  майна у власність позивача.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що внутрішньогосподарська меліоративна система знаходилася на балансі КСП «Богданівське»на момент  її  передачі. Надані позивачем акти приймання-передачі від 20.11.2003 р. не відповідають вимогам, що встановлені вищевказаним Порядком стосовно оформлення акту приймання-передачі. До актів не додані витяг з бухгалтерського балансу підприємства, яке передає об’єкти, складеного на останню звітну дату, дані інвентарізації на день реорганізації КСП, технічна документація тощо, як  це  передбачено  пунктом 8 Порядку.

Крім того, суд зазначає, що Порядком, затвердженим Постановою КМУ від 13 серпня 2003року № 1253, визначається механізм безоплатної передачі у комунальну власність саме внутрішньогосподарської меліоративної системи, про  що  прямо вказано  в п.п. «б»п.2 Порядку. Цим Порядком, на який позивач посилається як  на підставу виникнення у нього  права власності і на дощувальні машини,  не передбачено передачі у комунальну власність дощувальної техніки. Поняття меліоративної системи визначено статтею 1 Закону України „Про меліорацію земель” від 14 січня 2000року, відповідно до якої меліоративна система —технологічно цілісна інженерна інфраструктура, що включає в себе такі окремі об’єкти, як меліоративна мережа каналів, трубопроводів (зрошувальних, осушувальних, осушувально-зволожувальних, колекторно-дренажних) з гідротехнічними спорудами і насосними станціями, захисні дамби, спостережна мережа, дороги і споруди на них, взаємодію яких забезпечує управління водним, тепловим, повітряним і поживним режимом грунтів на меліорованих землях. Дощувальні машини не включені до поняття меліоративної системи, вони не є її невід‘ємною (складовою) частиною, оскільки  можуть експлуатуватися на інших зрошувальних системах шляхом демонтування та переведення на інший об‘єкт, тому і  порядок виникнення права власності на них  не  може регулюватися Постановою  Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003року № 1253.

Крім  того, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики України від 11 червня 2004 року № 221 «Про затвердження  Правил державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньобудівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів»дощувальні машини  підлягають державній реєстрації в органах державного технічного нагляду.  Доказів такої  реєстрації  позивач суду також  не  надав.

Не підтверджується належними доказами  і посилання відповідача на неправомірність  утримання техніки  відповідачам, оскільки  відповідачем  надані докази придбання ним дощувальної техніки –ДФ «Фрегат»ДФ-120 в кількості 27 штук у приватного підприємства „Науково-виробничий центр „Циклон»на підставі договору куплі-продажу 6-06/5 від 05 червня 2006 року та додатку №1 до договору купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу №6-06/5 від 05 червня 2006 року ніким не оспорений і не визнаний недійсним, тому згідно зі статтею 204 ЦК України цей договір свідчить про правомірність придбання дощувальної техніки відповідачем, тому він  має  право володіти, користуватися та розпоряджатися нею  на свій розсуд.

Відповідно до  статті 392 ЦК України, на яку позивач посилається, як  на підставу позовних  вимог, власник  майна може пред’явити  позов про  визнання  його  права власності, якщо  це  право  оспорюється або не  визнається іншою  особою, а також  у разі втрати  документа, який засвідчує  його  право  власності.  Умовою задоволення позову  про  визнання права власності  на майно є наявність  у позивача доказів, що  підтверджують  його  право  власності на майно.

Відповідно до  статті 33 ГПК України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на які вона посилається як  на підставу позовних  вимог і заперечень. При цьому відповідно до  статті 34 ГПК України господарський суд  приймає  тільки  ті докази, які мають  значення для справи. Обставини  справи, які відповідно  до  законодавства повинні бути  підтвердженні  певними  засобами  доказування, не  можуть  підтверджуватися  іншими  засобами  доказування.

Позивачем таких  доказів суду не  надано, а  його  посилання на те, що  він  набув право  власності на підставі  Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003року № 1253 безпідставне з  огляду на  належність  і допустимість  доказів, оскільки  дотримання затвердженого зазначеною Постановою Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об‘єктів, в тому числі внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств,   позивачем  суду не надано, про  що  зазначалося вище.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги  про  визнання права власності задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів  в підтвердження  права власності.

Відповідно не підлягають  задоволенню позовні вимоги про  стягнення  з відповідача 17 798грн.89 коп., як  орендної  плати,  оскільки  відповідач є  власником майна дощувальних  машин  на підставі правочину, презумпція правомірності якого  встановлена статтею  204 ЦК України, а  значить  він  має  право  володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном на свій розсуд. Не  довівши своє  право власності на  спірне  майно, позивач не  має  права і вимагати за нього  будь-якої  плати, в тому числі і орендної.

На  підставі вищевикладеного  позовні вимоги  в цілому задоволенню не  підлягають.

Судові витрати відповідно до  статті 49 ГПК України відносяться на позивача.

В засіданні за згодою представників сторін оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

Керуючись  ст.44,49,77,82,85 Господарського Процесуального Кодексу України, суд. –

в и р і ш и в:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                          З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно

до ст. 84 ГПК України 13.08.2007року.