СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.07                                                                                 Справа № 11/133н(5/264н)

Господарський суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі Мелеховій О.С.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Селянського фермерського господарства “Ніка”, смт. Білокуракіне Луганської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" в особі Північної філії, м. Луганськ

про визнання відсутності права

в присутності представників сторін:

від позивача –  Логвиненко Т.Г., дов. б/н від 12.05.2007

від відповідача –Заїка В.К., дов. № 33 від 04.01.2007

в с т а н о в и в:

Суть спору:  позивачем заявлено вимогу про визнання відсутності у відповідача права  на вимогу з СФГ «Ніка»суми у розмірі 2115 грн. 53 коп., нарахованої на підставі акту  №601063 від 22.02.2006, та визнання відсутності у відповідача права на припинення  постачання електроенергії позивачу.

Позов мотивований  неправомірним нарахуванням позивачеві відповідачем  2115 грн. 53 коп. внаслідок виявленого працівниками позивача під час перевірки порушення Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (у редакції Постанови НКРЕ № 910 від 17.10.2005) (далі за текстом –Правила) та неправомірним припиненням відповідачем постачання електричної енергії. За доводами позивача вимоги Правил ним порушені не були, тому відповідач не мав права на донарахування плати за електричну енергію та відповідно на припинення постачання електроенергії.

14.08.2006 рішенням господарського суду Луганської області у даній справі  позовні вимоги задоволені повністю.

14.11.2006 постановою судової колегії Луганського апеляційного господарського суду   зазначене вище рішення місцевого господарського суду було скасоване, провадження у справі припинене.

Постановою судової колегії Вищого господарського суду України від 19.02.2007  судові рішення господарських судів першої та апеляційної інстанцій були скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

У своїй постанові суд касаційної інстанції зазначив, що, виходячи зі змісту резолютивної частини рішення  суду першої інстанції, спір фактично залишився невирішеним, оскільки постановлена на підставі ст.ст. 86, 89 Господарського процесуального кодексу України  ухвала про виправлення описки у резолютивній частині рішення за своїм змістом не носила характер виправлення або роз»яснення рішення.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалася перерва з 14.05.2007 до 18.05.2007.

Представником позивача позовні вимоги підтримані у повному обсязі.

Відповідачем наданий письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти позову відповідач заперечив, посилаючись на те, що після проведення позивачем 22.02.2006 у відповідності з вимогами  Правил перевірки дотримання позивачем вимог Правил та умов укладеного сторонами договору та складення відповідного акту представник позивача на засідання комісії  не з»явився, в акті перевірки зазначив про свою незгоду з нарахованою сумою, однак інших зауважень не зробив. За таких обставин відповідач вважає, що акт перевірки ним складений правильно, у відповідності з вимогами чинного законодавства та  позивачеві обґрунтовано донараховано 2115 грн. 53 коп. плати за електричну енергію. Також відповідач у відзиві посилається на те, що чинним законодавством, а саме ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 16 Цивільного кодексу України, не передбачене право позивача вимагати відновлення надання позивачу послуг з постачання електричної енергії.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та  оцінивши надані докази у їх сукупності, суд  дійшов висновку, що вимоги  позивача  є обґрунтованими та підлягають задоволенню з врахуванням таких обставин.

21.01.2005 між позивачем та відповідачем у справі був укладений договір на постачання електричної енергії № 248 (далі Договір) за яким позивач (Постачальник) зобов’язався постачати електричну енергію відповідачу (Споживачу), а останній, в свою чергу, сплачувати одержану електроенергію за обумовленими тарифами в строки, передбачені у договорі.

У відповідності з п. 9.1 Правил 22.02.2006 представниками позивача була здійснена перевірка дотримання відповідачем вимог Правил та умов Договору. В ході даної перевірки представниками відповідача було встановлено, що на ділянці, яка перевірялася позивачем, не працював прилад обліку електричної енергії (не обертався диск лічильника електричної енергії).

За результатами перевірки 22.02.2006 був складений Акт № 601063  про порушення споживачем (відповідачем у справі) “Правил Користування електричною енергією” (далі –Акт),  в якому факт зупинки диску лічильника представники сторін засвідчили своїми підписами. В акті було зроблене посилання на факт порушення позивачем у справі вимог п. 6.40 Правил.

Згідно з  п. 6.42 Правил на підставі акту уповноваженими представниками постачальника електричної енергії  (енергопередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та сума завданих споживачем збитків, споживачеві виписуються додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Споживач має бути повідомлений  про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

На підставі “Методики обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої внаслідок порушення споживачем –юридичною особою “Правил користування електричною енергією”, затвердженої постановою НКРЕ України № 1197 від 05.12.2001 позивачем було зроблено нарахування відповідачу плати за електричну енергію в сумі  2115 грн. 53 коп., що складає основну суму заборгованості. На зазначену суму позивачеві відповідачем було пред»явлено рахунок № 513 від 27.02.2006, який позивачем у  справі оплачений не був.

17.03.2006 за несплату зазначеної заборгованості відповідач припинив постачання позивачу електричної енергії.  Прилад обліку електричної енергії був демонтований і до теперішнього часу знаходиться у відповідача.

Докази дотримання умов Правил стосовно строку повідомлення споживача про час засіданні комісії відповідачем не надані.

Недотримання відповідачем вимог п. 6.42 Правил свідчить  про відсутність безумовних підстав для оплати позивачем вказаного вище рахунку, а також для припинення постачання електричної енергії за договором.

Відповідно до п.п. 4.9, 4.10 Правил відповідальність за технічний стан, збереження, цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб покладається на їх власника або організацію, на території (в приміщенні) якої вони встановлені за відповідним договором.

В Акті відповідачем зазначено, що позивачем у справі як споживачем порушено п. 6.40 Правил.

Зазначений пункт Правил містить вичерпний перелік обставин, які свідчать про порушення Правил, а саме: “Пошкодження пломб електропередавальної організації, або за умови збереження цілісності пломб держповірки та електропередавальної організації пошкодження розрахункових приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу приладу обліку тощо) встановлення перемички, шунтуючої коло струму лічильника, використання різного роду пристроїв з метою зменшення показів приладу обліку, несанкціонованого втручання у параметри багатофункціональних лічильників, порушення цілісності ізоляції вторинних кіп трансформаторів струму чи напруги, знеструмлення кіл струму або кіл напруги приладів обліку, самовільного встановлення споживачем трансформаторів струму чи напруги, коефіцієнти трансформації яких не відповідають указаним на паспорті (табличці) трансформатора та/або вказаним у договорі про постачання, інші дії, або бездіяльність споживача з метою зниження значень показів засобів обліку”.

Зупинка диска лічильника з причини його несправності у цей перелік не входить.  Також в ході судового розгляду відповідачем не доведено факту наявності вини позивача (у вигляді дій чи бездіяльності) в тому, що лічильник не працював. Яке саме порушення, перелічене  п. 6.40 Правил,  було  виявлене в ході перевірки, в Акті відповідачем взагалі не було зазначено.

В ході судового розгляду судом було встановлено, що зупинка диска лічильника сталася через його несправність, при цьому цілісність пломб на лічильнику порушена не була, механічних ушкоджень також виявлено не було. Таким чином, ознак умисного втручання у роботу лічильника зі сторони позивача виявлено не було, а відтак і відсутня вина відповідача в неналежній роботі лічильника.

За таких обставин, оцінюючи надані сторонами докази, суд доходить висновку, що прилад обліку необхідно було замінити або відремонтувати, а обсяг спожитої під час заміни або ремонту лічильника енергії проводити у відповідності до п. 6.20 Правил за згодою сторін  шляхом розрахування постачальником електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду до порушення розрахункового обліку або наступного після відновлення розрахункового обліку періоду.

Викладені обставини відповідачем не враховані при складані Акту, а також під час нарахування суми недорахованої електроенергії і подальшому відключенні позивача від електропостачання.

Стосовно заперечень відповідача на позов щодо невідповідності вимог позивача  способам захисту порушеного права, передбаченим чинним законодавством України, суд встановив таке.

Згідно приписів ч.2  ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб»єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб»єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

У відповідності з ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України  способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право, а також відновлення становища, яке існувало до порушення.

Таким чином, посилання відповідача на  відсутність нормативного обґрунтування  вимог позивача стосовно визнання відсутнім права на донарахування сум та поновлення постачання електричної енергії є безпідставними та не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Посилання відповідача у  справі на  правову позицію Верховного Суду України, яка знайшла відображення у відповідних постановах, стосовно того, що суд повинен відмовити в позові, якщо предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, судом не може бути прийнято до уваги, оскільки спосіб захисту порушеного права обраний позивачем у відповідності з зазначеними вище приписами Господарського та Цивільного кодексів України, що не суперечить  висновкам Верховного Суду України.

Таким чином, із врахуванням фактичних обставин справи, доводів та заперечень сторін суд вважає, що у відповідача відсутнє право на донарахування та стягнення суми недорахованої електричної енергії у розмірі 2115 грн. 53 коп. на підставі акту             № 601603 від 22.02.2006, складеного за результатами перевірки дотримання позивачем Правил, і, як наслідок, відсутнє право на припинення енергопостачання за несплату цієї суми.

З урахуванням викладеного  позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати державного мита, а також на  інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити  у повному обсязі.

2. Визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" в особі Північної філії права на вимогу про стягнення з позивача суми у розмірі 2115 грн. 53 коп., нарахованої на підставі акту № 601063 від 22.02.2006.

3. Визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" в особі Північної філії права на припинення постачання електричної енергії  селянському фермерському господарству "Ніка" за невиплату суми у розмірі 2115 грн. 53 коп.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання”в особі Північної філії, м. Щастя Луганської області, вул. Гагаріна, 1, код 26204059, на користь селянського фермерського господарства “Ніка”, смт. Білокуракіне Луганської області, провул. Піонерський, 17, код 25360060,  витрати зі сплати  державного мита в розмірі 85 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн., видати наказ позивачу.

У судовому засіданні за згодою сторін у відповідності зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 23.05.2007.

Суддя                                                                                           М.О. Москаленко