РІШЕННЯ

"13" липня 2007 р.
Справа № 12/103-2085 (8/119-1546)

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Скрипчук О.С.

розглянув справу

за позовом: Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.М.Ф,», м. Тернопіль

про: стягнення пені в сумі 2180 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Чорномаз Н.Є. –начальник загального відділу, довіреність №01156 від 27.01.2006р.

відповідача: Авдєєнко В.В. –представник, довіреність

Суть справи:

Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України м. Тернопіль, надалі позивач, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Р.М.Ф.", м. Тернопіль, надалі відповідач, про стягнення пені в сумі 2180 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на розрахунок суми позову, копію рішення адміністративної колегії від 24 лютого 2004 року територіального відділення №6 у справі № 229 - НК, повідомлення про вручення рішення № 950 від 26 лютого 2004 року, ухвалу Вищого Адміністративного Суду України від 07 лютого 2006 року у справі № 35/06.

У поданому відзиві на позов від 13.06.2007р. товариство позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що з відповідним позовом позивач звернувся до суду лише 31.03.06р. тобто з пропуском визначеного законодавством строку, що є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, подав заперечення на відзив від 20.06.07р. №01-906/10-3, в якому зазначає, що згідно ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення. Відповідно до ст. 12 ГПК України справи за заявами органами Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам, таким чином спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами ГПК України. Пеня за прострочку сплати штрафу нарахована згідно ч. 2 ст. 31 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" поза межами господарських відносин та не є адміністративно-господарськими санкціями у визначенні ст. 238 Господарського кодексу України. Закон України "Про захист від недобросовісної конкуренції" або інші нормативно правові акти не встановлюють граничних строків для примусового стягнення штрафів за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та пені за прострочення сплати штрафу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з огляду на наступне.

24 лютого 2004 року Адміністративною колегією Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №6, яким визнано дії ТОВ «Р.М.Ф.»по використанню упаковки із зображенням «Зайчиків»порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що визначене статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді неправомірного використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого знаку для товарів і послуг, упаковки товарів, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб’єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання. Відповідно до статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»накладено за вчинене порушення штраф у розмірі 2000 грн.

Сума штрафу в розмірі 2000 грн. була сплачена товариством згідно платіжного доручення №1541 від 27.07.2004р.

Так, відповідно до статті 31 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі одного відсотка від суми штрафу. У разі відмови від сплати  штрафу Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення стягують штраф та пеню у судовому порядку.

Відповідно до розрахунку суми позову за прострочення оплати розміру штрафу з 09.04.2004р. по 26.07.2004р. (109 днів) позивачем нарахована пеня в сумі 2180 грн.

Розрахунок пені відповідачем не заперечується.

Також, зазначає, що з врахуванням статей 17, 104 Кодексу Адміністративного судочинства України даний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, що спростовується наступним.

Як вбачається із матеріалів справи правовідносини виникли між Тернопільським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України та ТОВ «Р.М.Ф.»у зв’язку із застосування до останнього відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»у вигляді неправомірного використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого знаку для товарів і послуг, упаковки товарів, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб’єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання не відносяться до господарських правовідносин.

Пеня за прострочення сплати штрафу не є адміністративно-господарською санкцією в розумінні статті 238 Господарського кодексу України, а примусове стягнення в судовому порядку штрафу та пені не є актами застосування адміністративно-господарських санкцій органами Антимонопольного комітету. Пеня в сумі 2180 грн. нарахована на підставі частини 2 статті 31 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»поза межами господарських правовідносин. Також, Закони України «Про захист від економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції»та інші нормативні акти не встановлюють граний строків для примусового стягнення в судовому порядку штрафу, накладеного рішенням органів Антимонопольного комітету України.

Разом з тим, згідно частини 2 статті 4 Кодексу Адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з положень інформаційного листа Вищого Господарського Суду України від 13.04.2007р. №01-8/229 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства»згідно частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідно до припису якої заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду. З огляду на зміст наведених норм, а також статті 32 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" справи зі спорів про оскарження рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами Господарського процесуального кодексу України. Це стосується й розгляду справ за позовами органів Антимонопольного комітету України про стягнення з суб'єктів господарювання сум штрафів та пені у зв'язку з порушенням конкурентного законодавства, оскільки таке стягнення здійснюється згідно саме з рішеннями відповідних органів, прийнятими на підставі приписів названих Законів України. Водночас і пунктом 3 частини першої статті 12 Господарського кодексу України встановлено, що справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції, підвідомчі господарським судам.

За таких обставин, позивач правомірно, за наявності законних підстав звернувся до господарського суду про стягнення з ТОВ «Р.М.Ф.»пені в сумі 2180 грн., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України.

Відповідно до ст. 32 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 49 ГПК України державне мито та судові витрати покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 83-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Р.М.Ф.», вул. Стуса,1, м. Тернопіль, код 22602774, р/р 251 в ТОФ АКБ «Укрсоцбанк»м. Тернопіль, МФО 338017:

-- 2180 грн. пені на користь Державного бюджету України на рахунок №002 в ГУДКУ у Тернопільській області, одержувач Держбюджет м. Тернопіль 21081100, код 23588119, МФО 838012;

-- на користь Державного бюджету України 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.        Видати накази.

Суддя                                                                      О.С. Скрипчук