СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.07                                                                                 Справа № 16/402

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю “Плано”, м. Лисичанськ, Луганської області

до  Приватного підприємства “Ремонтно –механічний завод”, м. Лисичанськ, Луганської області

про  стягнення 9000 грн. 00 коп.

при секретарі судового засідання Монастирському Д.Д.

за участю представників сторін:

від позивача –Ажипо Е.О., дов. від 23.04.07. №15;

від відповідача –Шустов М.М., дов. від 09.07.07. №164,

Кірсанов І.М., дов. від 09.07.07. №163,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору:  заявлена вимога про стягнення боргу в сумі 9000грн. за договором на поставку продукції від 20.10.06. №20/10-06, укладеному сторонами по справі.

Відзивом від 13.06.07. №141 відповідач проти позову заперечує і вказує, що поставлена продукція вартістю 10780грн. була некомплектна, і в своєму відзиві відповідач запропонував позивачу забрати це обладнання.

Між сторонами по справі укладено договір поставки від 20.10.06. №20/10-06, на підставі якого постачальник (позивач) зобов’язався передати у власність продукцію покупцю (відповідачу) товар по ціні, в асортименті та у кількості, визначених у накладній (а.с.16). Відповідач зобов’язався приймати і оплачувати товар  протягом 30 банківських днів з дня поставки товару (пункт 3.1 вказаного договору).

За соєю правовою природою вказаний договір є договором поставки і відповідає нормам правового інституту поставки Господарського кодексу України, стаття 265.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу товар за вказаним договором, що підтверджено видатковими накладними (а.с.13) на суму 54557,77грн.

Відповідач отримав цей товар, що підтверджено довіреностями на отримання ТМЦ від відповідача (а.с.12).

В порушення умов договору відповідач не розрахувався за отриману продукцію у повному обсязі, сплативши тільки 45557,77грн., у зв’язку з чим за ним утворився борг у сумі 9000грн. за вказаним договором, який позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідач заперечив про вимог з підстав, вказаних вище.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників позивача, оцінивши надані ним докази своїх вимог до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.174, 193, 265 ГК України відповідач зобов’язаний виконувати належним чином і у відповідності до умов укладеної з позивачем угоди –договору поставки від 20.10.06. №2010-06 –свої обов’язки за договором по оплаті отриманого від позивача товару.

Відповідач отримав від позивача продукцію, але не розрахувався в повній мірі з позивачем у встановлений договором строк, чим порушив своє зобов’язання за договором перед позивачем і вимоги закону –ст.ст.193, 265 ГК України. У зв’язку  з невиконанням відповідачем договірних обов’язків, що призвело до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, позивач звернувся за захистом своїх інтересів до суду з даним позовом.

Факт поставки продукції позивачем відповідачу за договором поставки від 20.10.06. №2010-06 і заборгованість в сумі 9000грн. відповідача на користь позивача підтверджена документально і доведена належними доказами, доданими позивачем до справи. Таким чином, з відповідача слід стягнути борг в сумі  9000грн.

За таких обставин,  і з урахуванням вимог ст.526,629 ЦК України, якими встановлено обов’язок відповідача виконувати умови укладеного з позивачем договору належним чином і у відповідності до умов цього договору, позов в часті стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 20.10.06. №2010-06 у сумі 9000 грн. слід задовольнити.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Таким чином, відповідач повинен був довести суду обставини, вказані в своєму відзиві, про дотримання встановленого законом порядку щодо приймання технічної продукції по якості та комплектності. Доводи представника відповідача, викладені в відзиві, не доведені суду належним чином, не додано жодного доказу викладених в цьому листі обставин, в матеріалах справи відсутні докази, визначені представником відповідача в письмових запереченнях.

За таких підстав, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки з його неправомірних дій позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом і понести судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст.174,193,265 ГК України, ст.ст.526,629 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,34,43,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства “Ремонтно –механічний завод”, м. Лисичанськ, Луганської області, вул. «Павлика Морозова», 58, ід. код 32792446 на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Плано”, м. Лисичанськ, Луганської області, вул. «Генерала Потапенка», 271, ід. код 32060338 борг в сумі 9000грн., витрати на держмито у сумі 102грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн. Видати наказ.

Рішення підписане 16.07.07.

Суддя                                                                                 Р.М. Шеліхіна