донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.08.2007 р.                                                                          справа №12/30

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Акулової  Н.В.

суддів
Дзюби  О.М. , Шевкової  Т.А.

за участю
представників сторін:

від позивача:
Сагарда О.І. (за дов. №37 від 03.08.07р.)

від відповідача:
Петров Г.В. (за дов. №1-104 від 22.01.07р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства "Торезантрацит" м.Торез Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
27.04.2007 року

у справі
№12/30 (суддя Склярук О.І.)

за позовом
Державного підприємства "Торгівельно-виробниче підприємство по обслуговуванню шахтарів" м.Торез Донецької області

до

Державного підприємства "Торезантрацит" м.Торез Донецької області

про
стягнення 85607грн.61коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Торгівельно-виробниче підприємство по обслуговуванню шахтарів" м.Торез Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом  до Державного підприємства "Торезантрацит" м.Торез Донецької області про стягнення суми боргу 85607грн.61коп. (т.1 а.с.5).

Рішенням від 27.04.2007 року господарський суд Донецької області (суддя Склярук О.І.) частково задовольнив позов, стягнути з Державного підприємства “Торезантрацит” заборгованість у сумі 23941грн.26коп., відмовив в задоволені інших позовних вимог.

Рішення мотивовано тим, що

1) 16.07.1999р. між Торговельно-виробничим комплексом ДХК “Торезантрацит” та ДВАТ УПТС (на цей час його правонаступником є відповідач) підписано договір, згідно якого позивач брав на себе зобов'язання здійснювати ДВАТ через їдальню-магазин послуги по організації гарячого харчування працівників; 23.07.1999р. сторони підписали додаткову угоду та виклали п.3.1 договору в редакції: “Підприємство проводить розрахунки за видані продукти харчування, гарячі блюда та тормозки, а також промислові товари через магазин, шляхом оплати на рахунковий рахунок”; договір діяв до 31.12.1999р., якщо жодна із сторін за 10 днів до закінчення строку його дії не заявить про його розірвання, він пролонгується на наступний рік; доказів припинення договору у 1999р., 2000р. та 2001р., суду не надано; згідно розрахунку у 2001р. було поставлено  продуктів харчування на суму 38690грн.04коп.; з розрахунку та копії рахунків вбачається, що до 01.01.2004р. трирічні строки позовної давності по стягненню цієї заборгованості не сплили; зобов'язання за договором відповідач порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 38690грн.04коп.; трирічні строки позовної давності по цій заборгованості сплили у 2004р., до порушення справи у суді; позивач не довів суду, що строк позовної давності пропущено з поважних причин; суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в сумі 38690грн.04коп.

2) 16.07.1999р. між Торговельно-виробничим комплексом ДХК “Торезантрацит” та ДВАТ Автобаза ДХК “Торезантрацит” (правонаступником якого є відповідач)   підписано договір, згідно якого ТПК брало на себе зобов'язання здійснювати ДВАТ через їдальню-магазин послуги по організації гарячого харчування робочих; 23.07.1999р. сторони підписали додаткову угоду до договору та  виклали п.3.1 договору в редакції: “Підприємство проводить розрахунки за видані продукти харчування,  гарячі блюда та тормозки, а також промислові товари через магазин  шляхом оплати на рахунковий рахунок позивача”; договір діяв до 31.12.1999р., якщо жодна із сторін за 10 днів до закінчення строку його дії не заявить про його розірвання, він пролонгується на наступний рік; доказів припинення договору у 1999р., 2000р., 2002р. суду не надано; позивач надав акти звірки, копії рахунків, які виписувалися відповідачу; згідно розрахунку позивача за вказаним договором він надав продуктів на суму:  у 1999 році –14388грн.98коп., у 2000р. - 34173грн.47коп.,  всього на суму 48562грн.45коп.; у 2002р., позивач з посиланням на рахунки надав послуг на суму 14858грн.70коп.; рахунки на суму 445грн.31коп., 577грн.50коп., 181грн.67коп., 1120грн.46коп., 294грн.22коп., 381грн.68коп., 552грн.10.коп. було виписано за поставлене пальне, яке не є продуктами харчування і не могло поставлятися за договором на який посилається позивач; позивачем необгрунтовано до складу заборгованості за договором, було включено заборгованість за відпущене пальне на суму 3107грн.03коп.; відповідачем сплачено 26.08.2005р. 45631грн.30коп.; не сплаченими залишилися заборгованість за 1999-2000р.р. у сумі 2931грн.15коп.; строк позовної давності за вказаною заборгованістю сплив  у 2002 та 2003р.р.; суд відмовляє позивачу в задоволені клопотання щодо поновлення строку позовної давності; позивач також не довів суду, що ним пропущено строк позовної давності з поважних причин; суд відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині;

3) 08.12.1999р. між Торговельно-виробничим комплексом ДХК “Торезантрацит” та ДВАТ “Центральні електромеханічні майстерні” (правонаступником якого є відповідач) було підписано договір, згідно якого ТПК брало на себе зобов'язання здійснювати ДВАТ через їдальню-магазин послуги по організації гарячого харчування робочих; згідно додаткової угоди до договору, сторони змінили порядок розрахунків, визначивши оплату грошовими коштами; договір діяв до 31.12.2000р., якщо жодна із сторін за 10 днів до закінчення строку його дії не заявить про його розірвання, він пролонгується на наступний рік; в обгрунтування наявності боргу позивач надав акти звірки, копії рахунків; згідно розрахунку,  заборгованості за 2001р. складає 1759грн.40коп., за 2002р. 11387грн.85коп. - всього на суму 13043грн.27коп.; згідно розрахунку суду сума боргу складає 13147грн.25коп.; строк позовної давності не сплив до 01.01.2004р.; відповідачем вчинено дії які свідчать про визнання ним основного боргу, судом до уваги приймаються, так як в актах звірки заборгованості йде посилання, що заборгованість склалася за продукти харчування; суд задовольнив позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача  заборгованості  на суму 13043грн.25коп.;

4) 16.07.1999р. між  Торговельно-виробничим комплексом ДХК “Торезантрацит” та ДВАТ Шахта ім.К.І.Кісельова (правонаступником якої є відповідач) підписано договір, згідно якого ТПК брало на себе зобов'язання здійснювати ДВАТ через їдальню-магазин послуги по організації гарячого харчування робочих; згідно п.3.1 договору підприємства проводить розрахунки за видані в рахунок заборгованості продукти харчування, гарячі блюда та тормозки, а також промислові товари через магазин шляхом  оплати на рахунковий рахунок; договір діяв до 31.12.1999р., якщо жодна із сторін за 10 днів до закінчення строку його дії не заявить про його розірвання, він пролонгується на наступний рік; доказів припинення договору у 1999р., 2000р., 2001р. суду не надано; позивач надав акти звірки, копії рахунків; суд задовольнив клопотання позивача  про поновлення строку позовної давності щодо стягнення заборгованості; відокремлений підрозділ “Шахта ім.Кісельова” визнала наявність заборгованості на суму 10898грн.01коп., тому позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 10898грн 01коп.;           5) 25.12.2001р. між Державним підприємством “Торговельно-виробниче підприємство по обслуговуванню шахтарів та ДВАТ шу “Волинське” (правонаступником якого є відповідач) підписано договір, згідно якого ТПК брало на себе зобов'язання здійснювати ДВАТ через їдальню-магазин послуги по організації гарячого харчування робочих; згідно п.3.1 договору підприємства проводить розрахунки за видані в рахунок заборгованості продукти харчування , гарячі блюда та тормозки, а також промислові товари через магазин шляхом  оплати на рахунковий рахунок протягом 5-ти банківських днів; вказаний договір діяв до 01.01.2003р., якщо жодна із сторін за 10 днів до закінчення строку його дії не заявить про його розірвання, він пролонгується на наступний рік; додатковою угодою до договору від 03.01.2003р. сторони подовжили його дію до 01.01.2004р.; позивач надав  акти звірки та копію рахунків; позивачем  надано послуг  у 2002 році на суму 6360грн.86коп., які лишилися не сплаченими; трирічний строк позовної давності по стягненню вищевказаної заборгованості сплив до порушення справи в суді; згідно акту звірки станом на 01.03.2005р., шахтоуправління Волинське визнало заборгованість лише у сумі 4933грн.58коп., без посилання що вона виникла на підставі договору, позивач при розрахунку заборгованості надав рахунки, які лишилися не сплаченими на суму 6360грн.86коп.; в акті представник позивача зазначив наявність заборгованості лише у сумі 4933грн.58коп.; доказів пропущення строку позовної давності з поважних причин, суду не надано; суд в задоволені позовних вимог відмовив у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Державне підприємство "Торезантрацит" м.Торез Донецької області в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області, оскільки рішення необґрунтоване і порушує норми матеріального права.

У судовому засіданні скаржник уточнив апеляційні вимоги та просить частково скасувати рішення в частині стягнення 13043грн.27коп. та 10898грн.01коп. (частини 3, 4 рішення).

Апеляційна скарга мотивована тим, що відновлення строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за продукти харчування в сумі 13043грн.27коп. неправомірне, оскільки сума заборгованості утворилася до 01.01.04р. (строк позовної давності сплинув); акт звірки не є доказом наявності заборгованості за продукти харчування, а є тільки документом, згідно якого бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, наявність або відсутність зобов'язань сторін підтверджується первинними документами; неправомірне відновлення строку позовної давності щодо заборгованості за продукти харчування в сумі 10898грн.01коп. оскільки суд, відновлюючи строк позовної давності та приймаючи до обліку визнану претензію Відокремленого підрозділу «Шахта ім.К.І.Кісельова»ДП «Торезантрацит», не взяв до уваги той факт, що відповідь на претензію була підписаний не юридичною особою; позивачем не були надані оригінали документів, що свідчать про наявність заборгованості на суму 10898грн.01коп.

Державне підприємство "Торгівельно-виробниче підприємство по обслуговуванню шахтарів" м.Торез Донецької області просить рішення господарського суду по справі №12/30 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки строк позовної давності переривається здійсненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, такою дією є підписання акту звірки; листом №5-100 від 18.05.05р. відповідач підтверджує наявність заборгованості відповідача у сумі 13043грн.27коп.; посилання відповідача на те, що листи, підписані керівниками не юридичної особи не можуть бути прийняті до уваги і не відповідає дійсності, тому що до 01.04.2006р. керівники всіх структурних і відокремлених підрозділів мали доручення на право підписання договорів та інших дії, у тому числі підписання відповідей на претензії й позови; крім листів на суму 10898грн.01коп. у справі є копія ухвали від 15.01.03р. господарського суду Донецької області, яким ДП «Торгово-виробниче підприємство по обслуговуванню шахтарів»було включено й затверджене в реєстрі конкурсних кредиторів на суму 82085грн.36коп. у справі №15/293б про банкрутство ДО АТ «Шахта ім.Кісельова», що є підтвердженням наявності заборгованості; посилання відповідача на те, що не були представлені первинні документи, не відповідає дійсності, тому що в матеріалах справи є копії  накладних і рахунків, а в засідання суду були представлені оригінали документів для огляду.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.1999р. між Торговельно-виробничим комплексом ДХК “Торезантрацит” та ДВАТ “Центральні електромеханічні майстерні”, правонаступником якого є відповідач, підписано договір на послуги по організації гарячого харчування робочих через їдальню-магазин; сторони змінили порядок розрахунків, визнавши оплату грошовими коштами; заборгованість за 2001р. складає 1759грн.40коп.; за 2002р. –11387грн.85коп. Всього на суму 13043грн.27коп. (т.1 а.с.28).

16.07.1999р. між Торговельно-виробничим комплексом ДХК “Торезантрацит” та ДВАТ Шахта ім.К.І.Кісельова, правонаступником якої є відповідач,          підписано договір на послуги по організації гарячого харчування робочих; порядок розрахунків передбачено шляхом оплати на розрахунковий рахунок (п.3.1 договору); заборгованість за 2000р. –складає 8886грн.86коп.; за 2001р. –2011грн.18коп. Всього на суму 10898грн.01коп.

Відповідно до частини другої пункту 4 прикінцевих та перехідних положень, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем відповідачу надіслана була претензія №6/05 від 05.04.2005р. на суму 13043грн.27коп., яку відповідач визнав (т.1 а.с.31).

Претензія від 30.03.2005р. №3/05 на суму 10898грн.01коп., яку відповідач визнав (т.1 а.с.48).

Крім того, в акті звірки станом на 01.03.2007р. (т.1 а.с.106), відповідач підтверджує заборгованість з посиланням на рахунки.

Стаття 264 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку.

Ствердження скаржника, що відповідь надана відокремленим підрозділом, який не мав права підписувати та надавати відповіді на претензії, судовою колегією не приймається до уваги, оскільки відповідно до ст.33 ГПК України скаржником не надані докази та посилання на відповідні пункти Статуту та Положення підприємств.

Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст.267 Цивільного Кодексу України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Згідно частини 5 статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позов в цій частині.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Посилання скаржника, що акт звірки не є доказом наявності заборгованості, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки це залежить від змісту самого акту. Наявність чи відсутність будь-яких зобов’язань сторін підтверджується також рахунками.

Як вбачається з акту звірки станом на 01.03.2007р., відповідач підтверджує отримання рахунків на суми 13043грн.27коп. та 10898грн.01коп. (т.1 а.с.106).

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для  скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 53, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити строк на подання апеляційної скарги.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.04.2007 року у справі №12/30 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Торезантрацит" м.Торез Донецької області - без задоволення.

Головуючий          Н.В.  Акулова

Судді:          О.М.  Дзюба

Т.А.  Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3-у справу

4-ГСДО

5-ДАГС