СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

21.06.2007

Справа №2-26/7195-2007А

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

21.06.2007 р.                        м. Сімферополь                    Справа № 2-26/7195-2007А

10 годин 15 хвилин

Суддя Господарського суду АР Крим
Проніна О.Л. за участю секретаря судового засідання Комєдєва В.В. розглянув у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом - ДПІ у м. Сімферополі
(НОМЕР_1, м. Сімферополь, вул. М. Залки, 1/9)

До відповідача - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (НОМЕР_1, АДРЕСА_1)

Про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Головуючий суддя ПронінаО.Л,

Секретар Комєдєв В.В..

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Щербіна Д.С. довір.
у справі

Від відповідача - не з'явився

Сутність спору: позивач ДПІ у м. Сімферополі, звернулася до
Господарського Суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до
відповідача, фізичної особи -  підприємця
ОСОБА_1, просить припинити підприємницьку діяльність фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, зареєстрованого Рішенням Виконавчого комітету Центральної районної
ради м. Сімферополя 28.01.2000 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до вимог пункту 3 статті 110 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» № 2555-12 від 07.07.1992 р. державна податкова інспекція
здійснює контроль за своєчасністю подачі платниками податків бухгалтерських
звітів, податкових декларацій, документів фінансової звітності і інших
документів, зв'язаних з численням податків, зборів і інших платежів.

Всупереч вимогам статті пункту 2
статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 2555-12
від 07.07.1992 р. відповідач не надавав в податкову інспекцію податкових
декларацій, документів фінансової звітності.

Відповідач  явку свого представника в судове засідання не
забезпечив таким чином не скориставшись наданим йому процесуальним правом на
безпосередню участь у судовому процесі та доведені суду своїх міркувань та
заперечень по суті спору.

Відповідно до ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України та п.2-1 Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України
фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Розглянувши  матеріали справи, вивчивши надані докази, суд
-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Виконавчого комітету Центральної районної ради м. Сімферополя
28.01.2000 року.  зареєстровано фізичну
особу - підприємця ОСОБА_1, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, ідентифікаційний номер
суб'єкта підприємницької діяльності в державному реєстрі фізичних осіб -
платників та інших обов'язкових платежів НОМЕР_2.

Відповідно з довідкою  ДПІ у м. Сімферополі НОМЕР_3 від 05.04.2007
року відповідач з 01.01.2006 року не представляє в органи податкової служби
податкові накладні декларації, фінансову звітність.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними
цільовими фондами» № 2181-III від 21.12.2000р. платники податків повинні
представляти до органів ДПІ звітність з періодичністю, встановленою нормами
діючого законодавства.

Згідно зі ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб
і фізичних осіб - підприємців» № 755 від 15.05.2003р., однією з підстав для
ухвалення судом рішення про припинення підприємницької діяльності  фізичної особи - підприємця є ненадання
протягом року органам ДПІ податкових декларацій, документів фінансової
звітності.

Відповідно до ст. 7 Господарського
Кодексу України, відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією
України, Господарським Кодексом України, Законами України, нормативно-правовими
актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими
актами інших органів державної влади та органів міського самоврядування, а
також іншими нормативними актами.

Відповідно зі ст. ст. 238, 239 Господарського
Кодексу України від 16.01.2003 г. № 436-IV, до суб'єктів господарювання за
порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності, можуть бути застосована адміністративно-господарська санкція -
скасування державної реєстрації та ліквідації суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 247 Господарського
Кодексу України від 16.01.2003 г. № 436-IV, при здійсненні суб'єктом
господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до
нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді
скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації.

При таких обставинах, позовна заява
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.17,  18, 70, 76, 86, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями), суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позовну заяву задовольнити.

2.
Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
зареєстрованого Виконавчого комітету Центральної районної ради м. Сімферополя
28.01.2000 року  (НОМЕР_1, АДРЕСА_1);
відомостей про розрахункові рахунки не має, індетифікаційний код № НОМЕР_2)

Відповідно до ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна
О.Л.