ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"27" квітня 2007 р.
Справа № 15/067-07

Господарський суд Київської області
у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши справу

За позовом          підприємства
з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства “Мейер унд
Мейер Інтернасіональ Спедітойре, АТ”, м. Київ

до           суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, Київська обл., Броварський р-н, с. Скибин

про           стягнення 66496,43 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. від
24.11.2006 р.);

від відповідача: не з'явився, про
час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

Підприємство з іноземними
інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства “Мейер унд Мейер Інтернасіональ
Спедітойре, АТ” (далі-позивач) звернулося до господарського суду Київської
області з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(далі-відповідач) про стягнення 66496,43 грн., з яких 55696,16 грн. -коштів
отриманих без достатньої правової підстави з урахуванням індексу інфляції та
10800,27 грн. -процентів за користування чужими грошовими коштами.

Вимоги позивача обґрунтовані тим,
що відповідачем не повернуті позивачу грошові кошти у сумі 55054,50 грн.
перераховані позивачем відповідачу для здійснення перевезень за договором
НОМЕР_1. У зв'язку з тим, що грошові кошти у сумі 55054,50 грн. не повернені
відповідачем позивачу, позивачем нараховано відповідачу 641,66 грн. інфляційних
втрат та 10800,27 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами з
посиланням на ст.ст. 536, 1048 та 1057 Цивільного кодексу України. Всього сума
позову становить 66496,43 грн.

Представник позивача в судових
засіданнях 06.04.2007 р. та 27.04.2007 р. підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судові засідання
06.04.2007 р. та 27.04.2007 р. не з'явився, хоча про час і місце судових
засідань був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив,
відзив на позов суду не надіслав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в
разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи
не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2004 р. між суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1
та  підприємством з іноземними
інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства “Мейер унд Мейер
Інтернасіональ Спедітойре, АТ” був укладений договір НОМЕР_1 на автомобільні
перевезення, відповідно до умов якого підприємство з іноземними інвестиціями у
формі закритого акціонерного товариства “Мейер унд Мейер Інтернасіональ
Спедітойре, АТ” (Експедитор) гарантує забезпечення завантаження автомобіля
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (Перевізника), а Перевізник
гарантує забезпечення перевезення вантажу. Згідно з умовами п. 3.1.6.
зазначеного Договору перевізник зобов'язується додержуватися строків доставки
вантажу, які відмічені у замовленні. Маршрут перевезення та інші додаткові
умови обумовлені окремо в доданих замовленнях.

Пунктом 3.2.4. Договору  НОМЕР_1. встановлено, що строк дії
зазначеного договору до 31.12.2004 р.

Відповідно до умов п. 4.1. Договору
НОМЕР_1. замовник (Експедитор) зобов'язаний оплатити фрахт за перевезення,
обумовлений в доданому замовлені протягом 14 банківських днів з моменту
виставлення рахунку та надання оригіналів ЦМР.

На виконання умов Договору НОМЕР_1.
позивачем  згідно з платіжними
дорученнями НОМЕР_2. на суму 13100,00 грн., НОМЕР_3. на суму 1200 грн., НОМЕР_4
на суму 8307,00 грн., НОМЕР_5 на суму 3840,00 грн., НОМЕР_6. на суму 11500,00
грн., НОМЕР_7 на суму 5000,00 грн., НОМЕР_8 на суму 9800,00 грн., НОМЕР_9 на
суму 9400,00 грн., НОМЕР_10 на суму 9400,00 грн., НОМЕР_11 на суму 11500,00
грн., НОМЕР_12 на суму 9400,00 грн., НОМЕР_13 на суму 600,00 грн., НОМЕР_14 на
суму 7000 грн., НОМЕР_15 на суму 1500,00 грн.
перераховано відповідачу 101547,00 грн. та сплачено відповідачу згідно з
прибутковим касовим ордером НОМЕР_16. 6450,00 грн. Також, 27.08.2004 р.
відповідачем від позивача отримано 2000 дол. США, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією розписки відповідача, що за курсом НБУ станом на
27.08.2004 р. становило 10624,00 грн. Всього позивачем перераховано відповідачу
118621,00 грн.

Відповідачем у період з 16.07.2004
р. по 30.11.2004 р., на підставі замовлень позивача, надані позивачу
автотранспортні послуги на суму 63566,50 грн., що підтверджується укладеними
між позивачем та відповідачем актами виконаних робіт (послуг) від 16.07.2004 р.
на суму 13100,00 грн., від 25.08.2004 р. на суму 10240,00 грн., від 16.09.2004
р. на суму 13142,00 грн., від 04.10.2004 р. на суму 11412,00 грн., від
01.11.2004 р. на суму 12472,50 грн., від 30.11.2004 р. на суму 1300,00 грн. та
від 30.11.2004 р. на суму 1900,00 грн.

Оскільки умовами договору НОМЕР_1.
не передбачено здійснення позивачем передплати, та замовлення на перевезення на
суму 55054,50 грн. позивачем відповідачу не виставлялись, то за таких
обставин  відповідач без достатніх
правових підстав набув грошові кошти у сумі 55054,50 грн. (118621,00-63566,50).

28.07.2006 р. позивачем на адресу
відповідача була надіслана претензія НОМЕР_21, з вимогою повернути 61502,73
грн., з яких 55329,77 грн. -коштів перерахованих позивачем відповідачу з
урахуванням індексу інфляції та 6172,96 грн. процентів за користування чужими
грошовими коштами.

Відповідач відповіді на претензію
не надав, коштів перерахованих позивачем не повернув.

Отже, на даний час відповідач
безпідставно володіє грошовими коштами у сумі 55054,50 грн.
(118621,00-63566,50).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212
Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути це
майно. Особа зобов`язана повернути  майно
і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, оскільки  грошові кошти у сумі 55054,50 грн. набуті
відповідачем без достатніх правових підстав, то вимога позивача про стягнення
з  суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 55054,50 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути
з відповідача 641,66 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Отже, зазначеною статтею
передбачена сплата боржником суми боргу з урахуванням індексу інфляції у разі
невиконання боржником грошового зобов'язання,
тоді як кошти у сумі 55054,50 грн. не є боргом відповідача, який виник
внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов'язання. Таким чином, вимога
позивача про стягнення з відповідача 641,66 грн. інфляційних втрат задоволенню
не підлягає.

Крім того, позивач просить стягнути
з відповідача 10800,27 грн. процентів за користування грошовими коштами
посилаючись на ст.ст. 536, 1057 та 1048 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 536
Цивільного кодексу України розмір процентів за користування чужими грошовими
коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Звертаючись з вимогою про стягнення
процентів у сумі 10800,27 грн. позивач посилається на ст. 1057 Цивільного
кодексу України, якою встановлено, що попередня оплата є комерційним кредитом
та на ст. 1048 Цивільного кодексу України, якою передбачено визначення розміру
процентів, які позикодавець має право одержати від позичальника за договором
позики, на рівні облікової ставки Національного Банку України. Проте,
враховуючи, що умовами договору НОМЕР_1. не передбачене здійснення позивачем
відповідачу попередньої оплати та кошти у сумі 55054,50 грн. не є попередньою
оплатою за договором, а є коштами отриманими без достатньої правової підстави,
крім того відповідач не є позичальником відповідно до ст. 1048 Цивільного
кодексу України, то зазначена позовна вимога з підстав викладених у позові  задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до
статей 44, 49 ГПК України покладаються судом на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 44 ГПК України
судові витрати складаються з державного мита, сум що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат
пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження,
оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач просить суд покласти на
відповідача витрати на оплату послуг адвоката ОСОБА_2 (свідоцтво про право на
заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_17, видане на підставі рішення Київської
обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури НОМЕР_18) у сумі 5000
грн. 19.01.2007 р. між  позивачем
(Замовник) та адвокатом ОСОБА_2 (Виконавець) був укладений договір на надання
адвокатських послуг. Відповідно до умов зазначеного договору Виконавець
зобов'язується здійснити від імені та за рахунок Замовника юридичні дії по
представництву інтересів Замовника в господарських судах України в
господарському спорі з приватним підприємцем ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів в сумі 66496,43 грн. з урахуванням індексу інфляції, а також процентів
за користування грошовими коштами.

В судових засіданнях була присутня
адвокат ОСОБА_2

Відповідно до п. 3.1. Договору від
19.01.2007 р. оплата послуг Виконавця здійснюється частинами. Перша частина у
розмірі 5000 грн. перераховується Замовником Виконавцю протягом 5 днів з дати
підписання цього Договору.

За юридичні послуги, позивач
платіжним дорученням НОМЕР_19 сплатив адвокату 5000 грн. з призначенням платежу
“Попередня оплата за надання юридичних послуг згідно з договором від 19.01.2007
р.”.

Приймаючи до уваги, що статус
особи, яка представляла інтереси позивача при розгляді даної справи, відповідає
вимогам ст. 2 Закону України «Про адвокатуру»та враховуючи, що витрати на
оплату послуг адвоката є співрозмірними враховуючи суму позову, на підставі
викладеного та відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати на оплату послуг
адвоката покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних
вимог.

Враховуючи викладене, керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями
44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_20) на
користь підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного
товариства “Мейер унд Мейер Інтернасіональ Спедітойре, АТ” (01011, м. Київ,
Печерський узвіз, 15, кв. 61, код 20006855) 55054,50 грн. (п'ятдесят
п'ять тисяч п'ятдесят  чотири грн.
50коп.) набутих без достатніх правових підстав, 550,55 грн. (п'ятсот
п'ятдесят грн. 55коп.) витрат по сплаті державного мита, 97,70 грн.
(дев'яносто сім грн. 70коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та 4139,66 грн. (чотири тисячи сто тридцять
дев'ять грн. 66коп.) витрат на оплату послуг адвоката.

2. В іншій частині позову
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя

Рішення підписано 04.05.2007 р.