ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.07.07р.

Справа № 9/114-07

За позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю „Новомосковська швейна фабрика

"ПАН", м.Новомосковськ Дніпропетровської області

до   Житлово-будівельного кооператива"Северний", м.Новомосковськ

Дніпропетровської області

про стягнення 12382 грн. 41 коп.

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача - Новиков С.Ю. - ю/к, довіреність від 12.06.07р.

Відвідповідача - Бандура Т.М. - в.о. голови кооперативу.

СУТЬ СПОРУ:

КП „Новомосковська швейна фабрика "ПАН" звернулося у травні 2007 року із позовом до ЖБК "Северний", в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 12382,41 грн. заборгованості, у тому числі: 10459 грн. основного боргу за поставлену теплову енергію та 1923,41 грн. пені. Обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних Відповідачем зобов’язань за договором від 01.11.01р.

Ухвалою господарського суду від 19.06.07р. КП „Новомосковська швейна фабрика "ПАН" було замінено на його правонаступника, яким є ТОВ „Ново московська швейна фабрика „ПАН”.

Заявою від 19.06.07р. Позивач повідомив про часткове погашення заборгованості Відповідачем у сумі 900 грн., в зв’язку із чим просить суд стягнути з Відповідача на свою користь суму 9559 грн. основного боргу та 1923,41 грн. пені, а всього –11482,41 грн.

Відповідач позов визнає у сумі 9559 грн. основного боргу. Проти стягнення пені у сумі 1923,41 грн. заперечує, посилаючись на виникнення суми основного боргу внаслідок несплати фізичними особами –членами кооперативу за використану теплову енергію.

В судовому засіданні 03.07.07р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Між Колективним підприємством “Новомосковська швейна фабрика “ПАН”, правонаступником якого на час розгляду справи є Товариство з обмеженою відповідальністю „Новомосковська швейна фабрика "ПАН" (далі –Позивач) та Житлово-будівельним кооперативом “Северний” (далі –Відповідач) був укладений договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2001р., відповідно до умов якого Позивач зобов’язався постачати теплову енергію Відповідачу, а останній зі свої сторони зобов’язався сплатити за надані послуги.

Згідно п.10.4 вказаного Договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією із сторін.

Відповідно до умов п. п. 6.1-6.5 вищевказаного договору, остаточний розрахунок за спожиту теплову протягом календарного місяця теплову енергію здійснюється не пізніш 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача по оплаті поставленої теплової енергії у березні становить суму 6598,93 грн. та  4360,07 грн. за лютий, на загальну суму 10959,00 грн.

З урахуванням часткового погашення Відповідачем 17.04.07р. заборгованості у сумі  500,00 грн., основний борг станом на 25.04.07р. становив 10459, 00 грн.

На підставі п. 7.2.1. вищевказаного договору, Відповідач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію –у вигляді пені в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, при цьому Позивач має право припинити подачу теплоенергії.

У зв’язку із несвоєчасними розрахунками Відповідача за надані послуги, Позивач, на підставі п. 7.2.1 договору та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, нарахував Відповідачу додатково до суми основного боргу суму 1923,41 грн. пені за лютий 2006р. – з 16.03.06р. по 25.04.07р. (за 406 днів) та за березень –з 16.04. 06р. по 25.04.07р. (за 375 днів).

Після пред’явлення Позивачем позову до суду (22.05.07р.) Відповідач добровільно здійснив часткове погашення заборгованості на суму 900 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 2 від 25.04.07р., яке є в матеріалах справи.

Отже, станом на 01.06.07р. заборгованість Відповідача за поставлену теплову енергію становить суму 9559 грн.

Відповідач доказів погашення залишку заборгованості і пені на час розгляду справи суду не надав.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони є суб’єктами господарювання, тому згідно до положень ст. ст. 4, 173-175 і 193 Господарського кодексу України, до прав і обов’язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов’язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до положень ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов’язаний оплатити прийняту енергію.

Статтею 530 ч.1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у це строк (термін).

Відповідно до приписів ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. ст. 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, зокрема, шляхом застосування пені за прострочення виконання грошових зобов’язань.

Нарахування пені у розмірі 1923,41 грн. здійснене Позивачем за період з 16.03.06р. по 25.04.07р., тобто після набрання чинності Господарським кодексом України (з 01.01.2004р.).

Умовами вищевказаного договору (пункт 7.2.1), який був укладений до набрання чинності Господарським кодексом України, сторони встановили відповідальність відповідача у вигляді обов’язку сплатити пеню в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення і цей же вид відповідальності передбачений, як штрафна санкція, яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов’язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

Порушення відповідачем виконання своїх зобов’язань (пункт 6.5 договору) перед Позивачем зі сплати суми основного боргу, що утворився за період з 01.02.06р. по 31.03.06р., було допущено у 2006 році, тобто після набрання чинності Господарським кодексом України.

Виходячи із вищевказаних приписів законодавства, допущених Відповідачем порушень своїх господарських зобов’язань і умов договору, в якому не встановлений певний строк для нарахування пені (пункт 7.2.1), суд вважає, що до нарахування Позивачем пені мають бути застосовані правила встановлені ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Таким чином, розмір належної до стягнення з Відповідача пені становить 924,44 грн., яка має бути нарахована за лютий 2006 року з 16.03.06р. по 16.09.06р. (за 182 дні) та за берещень 2006 року з 16.04.06р. по 16.10.06р (за 182 дні), виходячи із наступного розрахунку

3860,07грн.х9,5%х2/100%х85дн./365дн.=170,79 грн.

3860,07грн.х8,5%х2/100%х97дн./365дн.=174,39 грн.

6598,93грн.х9,5%х2/100%х55дн./365дн.=188,93 грн.

6598,93грн.х8,5%х2/100%х127дн./365дн.=390,33 грн.

В силу ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Відповідач не належним чином виконав свої майново-господарські зобов’язання перед Позивачем щодо своєчасної оплати поставленої на його замовлення теплової енергії, чим порушив умови укладеного із Позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача суми 9559 грн. основного боргу і 924,44 грн. пені обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог на суму 900 грн. між сторонами відсутній предмет спору у зв’язку із добровільним погашенням Відповідачем цієї заборгованості після пред’явлення позову до суду, тому провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, згідно приписів п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооператива "Северний" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Новомосковська швейна фабрика "ПАН" суму 9559 грн.  основного боргу, 924 грн. 44 коп. пені, 113 грн. 83 коп. витрат по сплаті держмита, 108 грн. 47 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині позовних вимог у сумі 900 грн. провадження у справі припинити.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобед

Рішення підписано – 09.07.07р.