ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"26" червня 2007 р.
Справа № 5/184-07

Суддя Господарського суду Київської
області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Комунального підприємства
“Білоцерківтепломережа”, м. Біла Церква

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Біла Церква

про

стягнення  2372,08 грн.

за участю представників:

позивача:

Колесник Т. А. -дов. від
23.01.2007 р. № 102

відповідача:

не з'явились, про час і місце
судового засідання повідомлені належним чином.

суть спору:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Комунального підприємства
“Білоцерківтепломережа” (далі -Позивач) до суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_1 (далі -Відповідач) про стягнення 2372,08 грн., з
яких                    1914,23 грн. -
основний борг, 162,84 грн. - пеня, 228,39 грн. - інфляційні втрати та  66,62 грн. - три відсотки річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо здійснення розрахунку за
договором на постачання та споживання теплової енергії  № НОМЕР_1 від 01.03.2005 року.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 14.05.2007 року
та від 07.06.2007 року, в судове засідання двічі не з'явився, відзиву на
позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе
здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності
представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

встановив:

Між комунальним підприємством „Білоцерківпломережа”
(теплопостачальна організація) та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною
особою - ОСОБА_1 (споживач) 01.03.2005р. було укладено договір на постачання та
споживання теплової енергії № НОМЕР_1 (надалі -Договір), відповідно до умов якого
теплопостачальна організація взяла на себе зобов'язання постачати споживачеві
теплову енергію, а споживач зобов'язався оплачувати спожиту теплову енергію.

Розрахунки за пеплову енергію, що
споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до тарифів для споживачів
2 групи (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 5.3 Договору,
розрахунки споживачем виконуються в термін до 10-го числа наступного місяця на
підставі рахунків-фактур, які направляються споживачеві теплопостачальною
організацією.

На виконання умов договору позивач
поставив споживачу теплову енергію на суму 1643,50 грн., що підтверджується
актами приймання-передачі теплової енергії від 22.12.2005 р. на суму 1006,50
грн., від 22.02.2006 р. на суму 269,88 грн., від 21.03.2006 р. на суму 269,61 грн.,
від 27.04.2006 р. на суму 97,51 грн., зазначені акти підписані повноважними
представниками сторін та скраплені печатками копії актів знаходяться в
матеріалах справи.

Позивач для оплати наданих послуг
по Договору виставив відповідачу рахунки -фактури, копії яких знаходяться в
матеріалах справи. Однак, відповідач в порушення своїх договірних зобов'язань
за поставлену теплову енергію не розрахувався.

Разом з тим доказів постачання
теплової енергії на суму 270,73 грн. позивач до суду не надав. Акти приймання
-передачі теплової енергії за січень 2006 р. на суму 269,88 грн. та за травень
2006 р. на суму 0,85 грн. на які посилається позивач в позовній заяві як на
докази, які підтверджують постачання останнім теплової енергії в матеріалах
справи відсутні.

Таким чином, на день розгляду
справи за відповідачем рахується заборгованість на суму 1643,50 грн., яка
підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, доказів сплати зазначеної
заборгованості відповідач суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526
Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині стягнення
заборгованість в сумі 1643,50 грн. підтверджуються матеріалами справи, є
доведеними, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В
решті позовних вимог в зазначеній частині суд відмовляє в зв'язку з їх
недоведеністю.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання,
повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та
трьох процентів річних. За розрахунком позивача інфляційні втрати складають
228,39 грн., три проценти річних складають 66,62 грн.

Разом з тим відповідно до
правильного арифметичного розрахунку який був зроблений судом, стягненню
підлягають інфляційні збитки в розмірі 200,04 грн., три проценти річних в
розмірі 54,97 грн.

Інфляційні збитки та три проценти річних
нараховані судом на суму боргу який підтверджений наявними у справі доказами -
(задоволеної суми боргу).

Крім того, позивач на підставі п.
5.2 Договору просить стягнути з відповідача за несвоєчасне виконання
зобов'язання пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої
суми, що за розрахунком позивача складає 162,84 грн.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен
день прострочення виконання.

Відповідно до розрахунку який був
зроблений судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в
розмірі 139,81 грн.

Витрати по сплаті державного мита
відповідно до статті 49 ГПК України та
витрати на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу
відповідно до ст. 44 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених
вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа”
(09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мережна, 3, )
1643 (одну тисячу шістсот сорок три) грн. 50 коп. - заборгованості, 200 (двісті)
грн. 04 коп. - інфляційних збитків, 54 (п'ятдесят чотири) грн. 97 коп. - три
проценти річних,  139 (сто тридцять
дев'ять) грн. 81 коп. - пені, 87 (вісімдесят сім) грн. 65 коп. витрат по сплаті
державного мита та 101(сто одна) грн. 40 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з
дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному або касаційному порядку.

Дата підписання рішення
16.07.2007р.

Суддя