ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" серпня 2007 р.

Справа  № 30/187-07-5803

За позивом:
Військового прокурора Болградського гарнізону
в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби
України , Військової частини 1499 Державної прикордонної служби України

До відповідача: Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1

Про   зобов'язання вчинити певні дії

Суддя
Рога Н.В.

Представники:

Від прокуратури:
Козирєв М.В.- згідно довіреності від 25.07.2007р.

Від позивача :
Адміністрація- Пшенична О.А.- довіреність №4153 від 23.07.2007р. вч 1499-
Пшенична О.А.- довіреність №411 від 10.01.2007р.

Від відповідача: ОСОБА_1.-
згідно паспорту;

Суть спору:  Військовий прокурор Болградського
гарнізону  в інтересах держави в особі
Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини 1499
Державної прикордонної служби України звернувся до суду  із позовом до Фізичної особи -підприємця  (далі-Підприємець) ОСОБА_1. про розірвання
договору оренди державного майна від 01.06.2000р. між Вч 1499 та Підприємцем
ОСОБА_1. та про  зобов'язання відповідача
повернути вч 1499 Державної прикордонної служби України нерухоме майно -
приміщення матроської чайної , площею 54,6 кв.м, яке знаходиться за адресою:
Одеська обл. , м. Ізмаїл, АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи військовий
прокурор Болградського гарнізону надав до суду уточнення позовних вимог, згідно
яких вимагає лише зобов'язати відповідача повернути вч 1499 Державної
прикордонної служби України нерухоме майно - приміщення матроської чайної,
площею 54,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл,
АДРЕСА_1.

Представник прокуратури позов
підтримує , наполягає на його задоволенні.

Позивач - вч 1499 позов підтримує
з мотиві, викладених у доводах та міркуваннях.

Представник позивача -
Адміністрації  Державної прикордонної
служби України  позов підтримує.

Відповідач  проти позову заперечує, посилаючись на
належне виконання умов договору.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та
прокуратури, суд встановив:

Згідно Свідоцтва про право
власності №НОМЕР_1. АДРЕСА_2 в цілому є державною власністю  та віднесено до сфери управління
Адміністрації Державної прикордонної служби України.

01 червня 2000 р. між військовою
частиною 9799  (Орендодавець) та
Підприємцем ОСОБА_1. (Орендар) був укладений договір про сумісну
діяльність,  згідно якого у випадку
оренди майнового комплексу Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове
платне володіння та користування майновий комплекс державного підприємства -
матроська чайна площею 31,1 кв.м.  Термін
дії договору, згідно п.10.1. становить 5 років. У той же день сторони підписали
Акт прийому-передачі не житлових приміщень.

01 травня 2003р.  військова частина 1499 (Ізмаїльський загін
морської охорони), як правонаступник військової частини 9799,  та підприємець ОСОБА_1. підписали Угоду
№НОМЕР_2, якою зазначили, що до приведення договору оренди державного майна від
01.06.2000р. до вимог чинного законодавства, взаємовідносини сторін регулюються
умовами договору оренди від 01.06.2000р., встановили новий розмір орендної
плати та порядок її оплати. Пунктом 3 цієї Угоди сторони встановили, що Угоду
укладено строком на 7 місяців - до 01.07.2003р. включно. При цьому, строк дії
даної Угоди не може перевищувати (в разі її продовження) термін дії договору
оренди державного майна від 01.06.2000р.

31 липня 2003р. Вч 1499 та   підприємець ОСОБА_1. підписали Угоду
№НОМЕР_3, якою продовжили дію Угоди від 01.05.2003р. до 31.12.2003р.

01 січня 2004р. Ізмаїльський загін
морської охорони  та підприємець ОСОБА_1.
підписали Угоду №НОМЕР_4, якою продовжили дію Угоди від 01.05.2003р. до
01.07.2004р.  Угодою №НОМЕР_5. Ізмаїльський
загін морської охорони  та підприємець
ОСОБА_1. продовжили дію Угоди №НОМЕР_6.
та зазначили, що Угода набуває чинності з 01.01.2005р. та діє до
31.12.2005р.

01 березня 2006р. . Ізмаїльський
загін морської охорони  та підприємець
ОСОБА_1. підписали Угоду , якою продовжили дію Угоди №НОМЕР_2  від 01.05.2003р. до 31.12.2006р. та внесли
зміни стосовно розміру орендної плати. Угодою №НОМЕР_7.  продовжено дію Угоди №НОМЕР_2  від 01.05.2003р. до прийняття остаточного
рішення Департаменту забезпечення Державної прикордонної служби України щодо
надання дозволу на переукладення договору оренди військового  майна, загальною площею 54,6 кв.м,
розташованого за адресою: м. Ізмаїл, АДРЕСА_1
для подальшого продовження орендних відносин з підприємцем ОСОБА_1.

Листом від 11.04.2007р.
Адміністрація Державної прикордонної служби України повернула начальнику
Ізмаїльського загону морської охорони
без погодження проект договору щодо передачі в оренду приміщень, що
розташовані за адресою: м. Ізмаїл, АДРЕСА_1, так як майно за адресою: м.
Ізмаїл, АДРЕСА_1 не може бути об'єктом оренди.

Листом від 26.04.2007р. Вч 1499
повідомила підприємця ОСОБА_1. про повернення без погодження Департаментом
забезпечення Державної прикордонної служби України проекту договору щодо
передачі в оренду приміщення загальною площею 54,6 кв.м, розташованого за
адресою: м. Ізмаїл, АДРЕСА_1 у зв'язку з внесенням змін до ст.4 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” , відповідно до якої не можуть
бути об'єктом оренди  об'єкти державної
власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації
відповідно до ч.2 ст.5 Закону України „Про приватизацію державного майна”. До
зазначених об'єктів віднесено також майно Державної прикордонної служби
України.  На підставі зазначено
підприємцю ОСОБА_1. запропоновано звільнити об'єкт оренди у строк до
15.05.2007р.

Листом від 03.05.2007р. підприємець
ОСОБА_1. просила відстрочити строк звільнення об'єкту оренди до присяги
особовим складом у зв'язку із необхідністю реалізації товару спеціального
військового асортименту, що був закуплений. Листом від 22.05.2007р. підприємець
ОСОБА_1. просила відстрочити строк звільнення об'єкту оренди до 01 липня
2007р.

Військовий прокурор Болградського
гарнізону вважає, що строк дії Договору про
сумісну діяльність від  01 червня
2000 р., що був укладений між військовою частиною 9799  (Орендодавець) та Підприємцем ОСОБА_1.
(Орендар) закінчився, тому Орендар повинен повернути об'єкт оренди
Орендодавцю  на підставі п.5 Договору .
Таким чином, військовий прокурор вважає, що своїми діями підприємець ОСОБА_1.
порушує інтереси держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Вч 1499, безпідставно користується державної власністю, що стало
підставою для звернення до суду за захистом та зобов'язання відповідача
повернути вч 1499 Державної прикордонної служби України нерухоме майно -
приміщення матроської чайної , площею 54,6 кв.м, яке знаходиться за адресою:
Одеська обл.., м. Ізмаїл, АДРЕСА_1.

Представник Адміністрації Державної
прикордонної служби України повністю підтримує позов військового прокурора.

Військова частина 1499 також
повністю підтримує позов та просить його задовольнити, посилаючись на п.2 ст.26
та п.1 ст.27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” ,
відповідно до яких договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який
його було укладено, а після припинення договору оренди орендар зобов'язаний
повернути об'єкт оренди орендарю.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на належне виконання умов договору оренди , здійснення капітального
ремонту та реконструкції об'єкту оренди, в результаті чого його площа
збільшилася з 31,1 кв.м до 54, 6 кв.м. Відповідач також зазначив, що вважає
договір оренди продовженим на підставі ст.17 закону України „Про оренду
державного та комунального майна”.

Розглянувши матеріали справи, суд
доходить до такого висновку :

Стаття 2 ГПК України надає право
господарському суду і водночас зобов'язує його порушити справу за позовною
заявою юридичної особи  чи прокурора (або
його заступника), які звертаються до суду в інтересах держави.  Прокурор самостійно визначає і обґрунтовує, в
чому проявляється інтерес держави  і в
чому існує загроза її інтересам.

У якості порушення інтересів
держави прокурор зазначив , що використання відповідачем  державного нерухомого майна без належних на
то правових підстав свідчить про неефективність його використання, посягає на
дотримання  державного правопорядку,
послаблює політику України як правової держави та свідчить про порушення її
інтересів.

Згідно ст.41 Конституції України
право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права  чи обмежений у його здійсненні .
Ця ж норма міститься у ст.321 Цивільного кодексу  України.

Крім того, відповідно до ст.387
Цивільного кодексу України власник
має  право витребувати своє майно
від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави  заволоділа ним.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно  Свідоцтва про право власності
№НОМЕР_1. АДРЕСА_2 в цілому є державною власністю  та віднесено до сфери управління
Адміністрації Державної прикордонної служби України. На даний час зазначене
свідоцтво є чинним, не скасовано.

Відповідно ч. 2 ст.319 Цивільного
кодексу України лише власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно ст.400 Цивільного кодексу
України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі,
яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або
закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання
недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право
пред'явити позов про витребування цього майна.

Крім того, на правовідносини, що
виникли між Вч 1499 та підприємцем ОСОБА_1. розповсюджується дія Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”, згідно ст.26 якого
договір оренди припиняється в разі закінчення строку , на який його було
укладено.  Угодою №НОМЕР_7.  продовжено дію Угоди №НОМЕР_2  від 01.05.2003р. до прийняття остаточного
рішення Департаменту забезпечення Державної прикордонної служби України щодо
надання дозволу на переукладення договору оренди військового  майна , загальною площею 54,6 кв.м,
розташованого за адресою: м. Ізмаїл, АДРЕСА_1
для подальшого продовження орендних відносин з підприємцем ОСОБА_1.
Отже, сторони визначили момент припинення орендних відносин.  Згідно матеріалів справи, листом від
11.04.2007р. Адміністрація Державної прикордонної служби України повернула
начальнику Ізмаїльського загону морської охорони  без погодження проект договору щодо передачі
в оренду приміщень, що розташовані за адресою: м. Ізмаїл, АДРЕСА_1, так як
майно за адресою: м. Ізмаїл, АДРЕСА_1 не може бути об'єктом оренди. Листом від
26.04.2007р. Вч 1499 повідомила підприємця ОСОБА_1. про повернення без
погодження Департаментом забезпечення Державної прикордонної служби України
проекту договору щодо передачі в оренду приміщення загальною площею 54,6 кв.м,
розташованого за адресою: м. Ізмаїл, АДРЕСА_1 у зв'язку з внесенням змін до
ст.4 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” , відповідно
до якої не можуть бути об'єктом оренди
об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не
підлягають приватизації відповідно до ч.2 ст.5 Закону України „Про приватизацію
державного майна”. До зазначених об'єктів віднесено також майно Державної
прикордонної служби України. Отже, момент припинення договірних відносин настав
і Орендар погодився з цим, про що свідчать листи підприємця ОСОБА_1. про відстрочення
звільнення приміщення.

За умовами розділу 5 Договору про
сумісну діяльність від 01.06.2000р.
Орендар зобов'язався у випадку припинення договору оренди повернути
Орендодавцеві орендоване майно в належному стані з урахуванням фактичного зносу.
Відповідно до ст.27 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” у разі закінчення строку дії договору та відмови від його продовження
орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди.

За таких обставин, правомірною є
вимога військового прокурора  щодо
зобов'язання відповідача повернути вч 1499 Державної прикордонної служби
України нерухоме майно - приміщення матроської чайної , площею 54,6 кв.м, яке
знаходиться за адресою: Одеська обл.., м. Ізмаїл, АДРЕСА_1.

Що стосується посилань відповідача
на належне виконання умов договору оренди, здійснення капітального ремонту та
реконструкції об'єкту оренди, то з цього приводу слід зазначити, що належне
виконання умов договору оренди є обов'язком
орендаря, адже, у іншому випадку, договір оренди може бути розірваний на
вимогу Орендодавця. Що стосується здійснених орендарем поліпшень об'єкту
оренди,  то це питання регулюється ч.2
ст.27  Закону України „Про оренду
державного та комунального майна”  .

Судові витрати по сплаті державного
мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти
на відповідача відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44,49,  82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовну заяву військового прокурора
Болградського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної
прикордонної служби України, Військової частини 1499 -   задовольнити.

2.          Зобов'язати  Фізичну особу -підприємця ОСОБА_1 (Одеська обл..,
м. Ізмаїл, АДРЕСА_2, кодНОМЕР_8) повернути військовій частині  1499 Державної прикордонної служби України
(Одеська обл.., м. Їзмаїл, АДРЕСА_1, код 23311381)  нерухоме майно - приміщення матроської
чайної, площею 54,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: Одеська обл.., м. Ізмаїл,
АДРЕСА_1.

3.          Стягнути з
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (Одеська обл.., м. Ізмаїл, АДРЕСА_2,
кодНОМЕР_8) на користь державного бюджету р/р 0008, одержувач ГУДКУ в
Одеській області, , банк одержувача ГУДКУ в Одеській
області, МФО 828011, код бюджетної класифікації
22090200) витрати по сплаті державного мита у сумі 85 грн.

4.          Стягнути з
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (Одеська обл.., м. Ізмаїл, АДРЕСА_2,
кодНОМЕР_8) на користь ДП «Судовий інформаційний центр»(р/р 000,
одержувач ГУДКУ в Одеській області, , банк одержувача ГУДКУ
в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації  22050000) витрати на ІТЗ судового процесу в
розмірі 118 гривень

Рішення набирає законної сили
протягом 10-денного строку з дня його підписання.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення
підписане 16 серпня  2007р.

Суддя