ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.
Справа № 6/102-07-2444

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого Жекова В.І.

суддів Картере В.І., Пироговського В.Т.

секретар судового засідання Буравльова О.М.

За участю представників сторін

від позивача –Клочкова І.С.

від відповідача –Сєднєв Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства „Одеський морський торговельний порт”

на рішення господарського суду Одеської області

від 23 травня 2007р.

у справі № 6/102-07-2444

за позовом  Державного підприємства „Одеський морський торговельний порт”

до Одеської регіональної служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті

про стягнення 42735,17грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.06.2007р., яка надіслана сторонам у справі 21.06.2007р., розгляд апеляційної скарги було призначено на 03.07.2007 р., тобто сторони були повідомлені належним чином про час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Присутнім у засіданні суду представникам сторін роз’яснені їх процесуальні права та обов’язки.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 03.07.2007р. за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

23.03.2007р. Державне підприємство „Одеський морський торговельний порт” звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Одеської регіональної служби ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті  про стягнення 42735,17грн. боргу за надані послуги  відповідно до вимог договору № КД-1 / КД -8453 від 30.12.2005р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23 травня  2007 р. (суддя Демешин О.А.) позов задоволено повністю.

Приймаючи рішення у справі господарський суд виходив із того, що послуги ДП надані у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити. При цьому, скаржник посилається на те, що надані йому послуги є незаконними, вважає договір про надання послуг незаконним, а відтак безпідставними вимоги про сплату боргу.

В усних поясненнях представник позивача з доводами скаржника не погоджується, вважає рішення суду таким, що прийнято відповідно до обставин справи, просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, проаналізувавши правильність застосування судом норм процесуального та матеріального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного:

30.12.2005р. між ДП „Одеський морський торговельний порт” та Одеською регіональною службою державного ветеринарного санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті було укладено Договір про надання послуг № КД-1/КД-8453 відповідно до якого позивач зобов'язався надавати відповідачу послуги по користуванню системою вентиляції, електромережами, паркінгом для автомобілів, прибиранню приміщень та інше, а відповідач зобов'язався сплачувати за надані послуги в розмірі 105,99грн. щодобово без ПДВ.

За умовами п.3.1 договору Одеська регіональна служба зобов’язалась щомісячно перераховувати передплати на рахунок виконавця 3815,53грн. у т.ч. ПДВ 635,92грн. в строк не більше  перших 10 –ти банківських днів за місяць, що оплачується.

За умовами п.3.2 договору вартість наданих замовнику послуг визначається згідно тарифів, затверджених начальником ДП „Одеський морський торгівельний порт” та складає 105,99 грн. за кожну добу надання послуг без урахування ПДВ.

Пунктом 3.3 договору сторони встановили, що рахунки за надання послуг виставляються виконавцем після оформлення акту здавання –приймання наданих послуг, який підписується повноважними  представниками сторін протягом 3 ( трьох) робочих днів після закінчення календарного місяця.

Замовник проводить остаточні розрахунки з виконавцем відповідно до вимог п. 3.4 договору з урахуванням п.3.1 договору протягом 5 –ти банківських днів з моменту отримання замовником рахунку.

Також сторони встановили, що цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді.

З наявних у справі матеріалів та пояснень представників сторін вбачається, що наведений договір не є розірваним та не визнано в судовому порядку недійсним.

За період з 30.12.2005р. по 30.11.2006р. портом надавились послуги регіональній службі у повному обсязі відповідно умов договору № КД -1/ КД -8453, що не оспорюється службою.

Не виконання регіональною службою п. 6.2 договору зумовило звернення порту до регіональної служби з листом № 040-1187 від 15.12.2006р. в якому останній просив виконати умови договору та підписати  акт здавання –приймання наданих послуг.

Не виконання  вимог п.п. 3.1- 3.4 договору зумовило звернення порту до господарського суду із відповідним позовом, який господарським судом задоволено повністю.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновками наведеними в оскаржуваному судовому рішенні, оскільки відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, зобов’язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботи, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Отже, наявні у справі матеріали свідчать, що не виконання збоку регіональної служби умов договору, а саме п.п. 3.1- 3.4 та приписів ЦК України, позбавило ДП отримати у досудовому порядку встановлену договором оплату за надані послуги, а відтак оскаржуване судове рішення є цілком обґрунтованим.

Що стосується посилань скаржника на відсутність правових підстав оплати за надані послуги по договору № КД- 1 / КД - 8453 у зв’язку з пов’язаністю між собою договору  № КД-1/ КД- 8453 та договору № КД -7978, то судова колегія такі доводи до уваги не приймає, оскільки наведені договори відрізняються за предметом договору, мають різну мету, цілі та правові наслідки. Крім того наведені договори не містять посилань, на те, що якщо виконується один договір інший договір не повинен виконуватись, а відтак наведене свідчить про обов’язковість виконання зобов’язань встановлених договором № КД-1 / КД –8453 сторонами які його ухвалили.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія зазначає, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, а тому підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.77,85,99,101-105 ГПК України, колегія

Постановила:

Рішення господарському суду Одеської області від 23 травня  2007 р. зі справи №6/102-07-2444 - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий, суддя
Жеков В.І.

Судді:
Картере В.І.

Пироговський В.Т.