ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.07р.

Справа № 18/175-07 (31/146)

За позовом  Дніпропетровської міської ради

м.Дніпропетровськ

до   Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Спрут іК"

м.Дніпропетровськ

про стягнення 40 233,22 грн., розірвання договору та повернення земельної ділянки

Суддя  Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Бірюк Л.В. - дов. № 4/11-53 від 26.01.2007 р.

від відповідача:        Смола С. В. - дов. № 35 від 27.11.2006 р.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська  міська рада звернулась до господарського  суду з позовом, в якому просить:

- стягнути  з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Спрут і К" заборгованості по орендній платі за договором оренди № 2843 від 28.12.2002 р. основного боргу у розмірі  37507,45 грн. та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати у розмірі  - 2 725,77 грн., загальну суму боргу - 40 233,22 грн.

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 28.12.2002 р., зареєстрований у книзі записів  державної реєстрації договорів оренди землі за № 2843 від 29.01.2003 р. та повернути земельну ділянку розпоряднику  Дніпропетровській  міській раді.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2006 р. у справі №31/146 задоволені позовні вимоги щодо розірвання договору, договір оренди земельної ділянки від 28.12.2002 р., укладений Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Спрут і К" розірваний, стягнуті відповідні судові витрати. В частині стягнення боргу по орендній платі в розмірі 37 507, 45 грн. в позові відмовлено. В частині стягнення 2725, 77 гри. пені позов залишений без розгляду (т.2, а. с.20-22).

За апеляційною скаргою ТОВ фірми "Спрут і К" судове рішення у справі № 31/146 переглянуте в апеляційному порядку і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2006 р. скасоване в частині задоволення позову щодо розірвання спірного договору з прийняттям нового рішення про відмову в позові. В частині відмови в позові щодо стягнення боргу в розмірі 37 507,45 грн. судове рішення також скасоване з припиненням провадження у справі в цій частині у зв'язку з відсутністю предмету спору. В решті судове рішення залишене без змін (т.3, а. с.40-42).

Дніпропетровська міська рада звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просила постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2006 р. скасувати, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2007 р. залишити без змін. Скаржник зазначав, що судом апеляційної інстанції не в повній мірі досліджені обставини справи щодо систематичної несплати відповідачем орендних платежів.

08.02.2007 р. Вищим  господарським судом України прийнято постанову, якою  рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2007 р. у справі № 31/146 в частині задоволення позову про розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.12.2002 р. та повернення земельної ділянки позивачеві та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2006 р. у цій же справі в частині відмови у позові про розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.12.2002 р. та повернення земельної ділянки позивачеві скасовано, справу скеровано на новий розгляд до  господарського суду Дніпропетровської області. Решту постанови залишено без змін.

Таким чином, у даному провадженні розглядаються  позовні вимоги щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.12.2002 р., зареєстрованого у книзі записів  державної реєстрації договорів оренди землі за № 2843 від 29.01.2003 р. та щодо повернення земельної ділянки розпоряднику - Дніпропетровській  міській раді.

Вказані позовні вимоги обґрунтовані посиланням на систематичну несплату відповідачем орендних платежів, що відповідно до положень Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про плату за землю", Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору.

Вищий господарський суд України в постанові від 08.02.2007 р. зазначив, що судами попередніх інстанцій не досліджувались обставини щодо систематичної несплати орендної плати за землю, яка відповідно до приписів ч.5 ст.17 Закону України "Про плату за землю" вважається такою, якщо платник не сплачує орендні платежів протягом півроку.

Відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що підстави для розірвання договору відсутні, оскільки орендні платежі ним сплачувались, хоча і не систематично, але розрив між платежами за оренду землі не перевищував 6 місяців.

За згодою сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2002 р.  між Дніпропетровського міською радою (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Спрут і К" (Орендарем) укладений договір оренди земельних ділянок площами 0,4279 га, 0,1659 га, 0,0311 га, що знаходяться за адресою: м.Дніпропетровськ, АНД район, вул.Калинова, 14, для фактичного розміщення комплексу Калинівського ринку. Термін дії договору встановлений до 19.09.2007 року.

Підставою для укладення спірного договору було рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.09.2002 року  у  справі   №2-2725/2002. Даним рішенням     районного  суду встановлено, що Товариством на законних підставах на орендованих земельних ділянках був зведений комплекс Калинівського ринку та влаштована автостоянка.

Пунктом 3.2 договору оренди визначений порядок внесення та розмір орендної плати, відповідно до якого орендна плата за користування земельними ділянками сплачується в грошовій формі в розмірі земельного податку, вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно до 15 числа наступного місяця і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року.

Із матеріалів справи вбачається, що товариство належним чином не виконувало своїх зобов'язань щодо сплати орендної плати згідно з умовами договору, а коли сплачувало, то у платіжних дорученнях не завжди вказувало, за який саме період здійснюється оплата за оренду землі, тому позивач помісячно па свій розсуд розносив орендну плату у особовому рахунку. На час розгляду справи судами відповідач повністю сплатив суму основного боргу.

Позивач звернувся з вимогою про розірвання договору оренди, яка мотивована систематичним порушенням відповідачем зобов'язань щодо своєчасного внесення орендної плати за договором.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею  2 Закону України "Про плату за землю" встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно ст.21   Закону  України  "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Статтею  611 ЦК України визначено, що  правовим наслідком порушення зобов'язання, є зокрема розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом.

Одним із основних обов'язків орендаря відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" є своєчасне внесення орендної плати.

Відповідно до статті 32 зазначеного Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими актами України.

За змістом ч.5 ст.17 Закону України "Про плату за землю" несплата виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками.

Згідно пункту "д" статті 141 Земельного кодексу України систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

На підставі вкладеного, суд вважає, що відсутні підстави для розірвання  вищевказаного договору оренди, оскільки позивачем не надані докази систематичної  несплати відповідачем орендних платежів, тобто протягом шести місяців. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з особистого рахунку договору (т.1, а. с.20), відповідачем кожного місяця здійснювались орендні платежі, але не в повному обсязі. Несплата  орендних платежів, менше ніж шість місяців, не є систематичною,  а тому не являється підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

На підставі Закону України "Про плату за землю",  керуючись ст.ст.49,  82-85 ГПК України, господарський   суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 06.07.2007 р.