ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

09.07.07                                                                                           Справа  № 4/510-26/113

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ “ТехАвто-плюс” без дати та без номера

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.04.2007 р.

у справі № 4/510-26/113

за позовом ТзОВ “Галмолторг”, м.Львів

до ТзОВ “ТехАвто-плюс”, м.Львів

про стягнення 30 000 грн. передоплати за договором купівлі-продажу

За участю представників сторін:

від позивача –не з”явився;

від відповідача - не з”явився

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.04.2007 р. у справі № 4/510-26/113 (суддя Деркач Ю.Б.) позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 30 000 грн. передоплати за підставністю й обгрунтованістю.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 15 000 грн., з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що листом від 23.01.2007 р. відповідачем повідомлено позивача щодо невиконання ним зобов”язань, у зв”язку з чим і у відповідача не виникло зобов”язань по поставці автомобілів, проте даний лист залишено позивачем без відповіді; позивачем приховано від господарського суду факт повернення суми в розмірі 15 000 грн. передоплати (платіжне доручення № 181).

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчить повернення поштового повідомлення з підписом про отримання ухвали (поштове повідомлення про вручення знаходиться в матеріалах справи).

5 липня 2007 року до Львівського апеляційного господарського суду поступило клопотання від позивача про відкладення перегляду справи в зв”язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання через перебування його в нетривалій відпустці за сімейними обставинами (вх. № 6368).

Розглянувши подане клопотання, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки явка повноважних представників сторін ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.06.2007 р. була визнана необов”язковою, а на власний розсуд, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, то за таких обставин колегія суддів вважає за доцільне переглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.07.2006 р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 064-06, відповідно до п.1.1 якого продавець (відповідач) передає у власність покупцю (позивачу) автомобілі в асортименті, кількості та за цінами згідно з додатком № 2, що є невід”ємною частиною даного договору, а останній приймає їх і сплачує за них певну грошову суму (а.с.7-8).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що покупець (позивач) сплачує продавцю (відповідачу) 65 880 грн. протягом 2 банківських днів після підписання даного договору. Згідно з п.2.5 договору решта вартості (263 520 грн.) покупець (позивач) зобов”язався сплатити продавцю (відповідачу) протягом 3 банківських днів після передачі необхідних документів для постановки на облік у ДАІ.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 23.04.2007 р. у справі № 4/510-26/113 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “ТехАвто-плюс” - без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) та ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки між сторонами існувала усна домовленість про здійснення передоплати вартості автомобілів певними частинами, пов”язана з мотивацією відповідача, а саме: оплата проводиться по мірі надходження автомобілів на склад відповідача, про що  ТзОВ “Галмолторг” зазначило в позовній заяві, то позивач сплатив відповідачу передоплату на загальну суму 30 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.10-15).

Як суду першої, так і суду апеляційної інстанції відповідач не спростував існування між сторонами усної домовленості про розмір сплати позивачем передоплати.

Крім того, як слушно зауважив суд першої інстанції, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач скористався своїм правом, передбаченим п.10.2 договору, а саме: у разі, якщо покупець (позивач) не перераховує кошти згідно з п.2.4 даного договору, то продавець (відповідач) може розірвати договір в односторонньому порядку.

Таким чином, позивач свої зобов”язання перед відповідачем за договором щодо сплати передоплати виконав.

Відповідно до п.3.2 договору відповідач зобов”язався поставити позивачу автотехніку протягом 10 банківських днів з моменту отримання оплати.

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов”язань перед позивачем за договором щодо поставки автотехніки.

Згідно з ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 04.01.2007 р. позивач направив на адресу відповідача вимогу (вих. № 04/01-12) про розірвання договору та повернення передоплати в сумі 30 000 грн., яка останнім залишена без відповіді (а.с.16). Доказ про надсилання такої вимоги міститься в матеріалах справи (а.с.17).

Покликання апелянта на той факт, що позивачем приховано від господарського суду факт повернення суми в розмірі 15 000 грн. передоплати (платіжні доручення: № 181 від 15.03.2007 р. на суму 3 000 грн., № 189 від 23.03.2007 р. на суму 2 000 грн., № 191 від 28.03.2007 р. на суму 10 000 грн. долучені тільки в суді апеляційної інстанції до матеріалів апеляційної скарги), колегією суддів не беруться до уваги, оскільки в порушення ст.33 ГПК України відповідач не подав суду першої інстанції доказів оплати в сумі 15 000 грн. Обов”язок доказування і подання доказів згідно з ст.33 ГПК України покладається на сторін, а не на суд. На останнього покладається обов”язок оцінити достатність доказового матеріалу та в межах цього поданого матеріалу прийняти відповідне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.101 ГПК України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. ТзОВ “ТехАвто-плюс” не наведено жодних обгрунтувань неможливості подання таких додаткових доказів місцевому господарському суду з причин, що не залежали від нього.

Як прослідковується з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, рішення суду прийнято 23.04.2007 р., а останній платіж здійснений відповідачем 28.03.2007 р., тобто останній мав можливість повідомити господарський суд про здійснення такої оплати в сумі 15 000 грн.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено помилки при винесенні оскаржуваного рішення та в даному випадку правильно застосовано норми процесуального права.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, що в даному випадку відповідачем зроблено не було.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 23.04.2007 р. у справі № 4/510-26/113 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “ТехАвто-плюс” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                                   М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                      Г.Т.Кордюк