ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 р.
№ 5/55

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Панової І.Ю.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну  скаргу

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лелеківське"

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду  від 29 січня 2007 року

у справі
№ 5/55 господарського суду Кіровоградської області

за позовом
Приватного підприємства "Аріна"

до
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Обознівське,
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лелеківське"

про
стягнення 142920,0 грн.,

за участю ДВС у Кіровоградському районі м. Кіровоград

за участю представників сторін: не з'явились;

встановив:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 25.03.2004 позов задоволено повністю: з СТОВ “Обознівське” на користь ПП “Аріна” стягнуто 58 300 грн. збитків, 5 240 грн. на повернення попередньої оплати, 14 575 грн. пені, всього –78 295 грн. і 757, 48 грн. витрат з державного мита та 62, 54 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; з СТОВ “Лелеківське” на користь ПП “Аріна” стягнуто 51 700 грн. збитків, 12 925 грн. пені, всього –64 625 грн., 671, 72 грн. витрат з державного мита та 55, 46 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.2004 зазначене рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

05.07.2004 на виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 25.03.2004 видано відповідні накази.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 27.09.2005 заяву ПП “Аріна” про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Кіровоградської області прийнято до розгляду;

заяву названого підприємства про вжиття заходів до забезпечення виконання задоволено, накладено арешт на майно, а саме –врожай соняшника, що засіяний на полі площею 110, 1 га на території Обознівської сільради і належить на праві власності СТОВ “Лелеківське”. В частині зобов’язання ДВС забезпечити охорону майна  заяву відхилено.

Ухвалами господарського суду Кіровоградської області від 06.10.2005 у задоволенні заяви ПП “Аріна” про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду зі справи № 5/55 відмовлено.

Заяву названого підприємства про скасування заходів, вжитих згідно з ухвалою господарського суду від 27.09.2005 шляхом накладення арешту на майно, задоволено.

Заяву ПП “Аріна” про видачу дублікату наказу господарського суду від 05.07.2004 зі справи № 5/55 задоволено: видано дублікат відповідного наказу.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 10.11.2006р. (суддя Хилько Ю.І.) у задоволенні заяви відділу ДВС про зміну способу і порядку виконання дублікату наказу господарського суду від 07.10.2005 зі справи № 5/55 відмовлено.

У задоволенні скарги СТОВ “Лелеківське” на дії виконавчої служби зі справи № 5/55 відмовлено.

У задоволенні скарги ПП "Аріна" на бездіяльність органу державної виконавчої служби відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.01.2007р. (колегія суддів у складі( Лисенко О.М. –головуючий, Головко В.Г., Чоха Л.В.) ухвалу господарського суду  Кіровоградської області залишена без змін.

До Вищого господарського суду України з касаційною скаргою звернулося СТОВ "Лелеківське", яке просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду скасувати, задовольнити його скаргу та зобов'язати ДВС у Кіровоградському районі повернути кошти. В обґрунтування посилається на неповне з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, що привело до неправильного застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю –доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, в провадженні органу виконавчої служби знаходився  дублікат наказу від 05.07.2004 р. по справі № 5/55, виданий на виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 25.03.2004 року та ухвали господарського суду Кіровоградської області від 06.10.2005 року.

26.08.2004 р. СТОВ "Лелеківське" листом № 56 повідомило Відділ державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції отримав лист СТОВ “Лелеківське” про призначення ліквідаційної комісії 30.08.04.

Відповідно до ч. 2 ст.  65 Закону України “Про виконавче провадження” у випадку ліквідації боржника –юридичної особи, в тому числі внаслідок визнання боржника банкрутом, виконавчий документ передається до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку. У разі направлення виконавчого документа до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Виконавча служба, не припинивши виконавче провадження, не направила дублікат наказу до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого СТОВ “Лелеківське” для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення, чим порушила вимоги  ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, СТОВ “Лелеківське” 04.10.05 у добровільному порядку  перерахував на рахунок Відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції 68401,0 грн., що  підтверджується копією квитанції від 04.10.05 № 64 на суму 68401,0 грн., довідкою Відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції від 06.10.05 № 33866 та копією листа СТОВ “Лелеківське” від 04.10.05 № 61.

Враховуючи те, що відповідач добровільно виконав рішення суду та перерахував на рахунок ВДВС Кіровоградського районного управління юстиції 68401 грн. в рахунок погашення боргу та судових витрат, які у січні 2006 року Державною виконавчою службою були перераховані на рахунок стягувача, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку, що вимоги СТОВ “Лелеківське” про зобов'язання повернення коштів Відділом державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції задоволенню не підлягають.

Інша доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань відповідача надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 111-7 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята  постанова відповідає  нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лелеківське" залишити без задоволення.

Постанову   Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29 січня 2007 року у справі № 5/55 залишити без змін.

Головуючий                                                                 М.І. Хандурін

Судді                                                                                    І.Ю. Панова

О.С.Удовиченко