ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

18.04.07                                                                                           Справа  № 02-2/6-081

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого-судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В. та Кузя В.Л. у м.Львові,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт" № 25 від 26.02.2007 року (вх. № 233 від 28.02.2007 року)

на ухвалу господарського суду Тернопільської  області від 16.02.2006 року

у справі №  02-2/6-081

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт", м. Тернопіль

до Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1, м. Тернопіль

про скасування постанови Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 від 30.01.2007 року про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт".

за участю представників сторін: не з‘явились.

Ухвалою судді господарського суду Тернопільської області Шумського І.П. від 16.02.2007 року у справі № 02-2/6-81 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт" до Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт".

При винесенні даної ухвали місцевий суд виходив з того, що оскарження дій виконавчої служби, що є предметом поданого позову, може бути здійснено в порядку ст. 121-2 ГПК України.

Не погоджуючись з данною ухвалою місцевого суду, ТОВ “СтарСофт” оскаржило її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі від 26.02.2007 року (вх. № 233 від 28.02.2007 року) ТОВ “СтарСофт” вважає, що ухвала господарського суду Тернопільської області від 16.02.2007 року у справі № 02-2/6-081 прийнята з порушенням норм процесуального права. Зокрема, апелянт вважає, що спір щодо скасування постанови ДВС є публічно-правовим і підлягає розгляду в господарському суді за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Апелянт просить ухвалу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2007 року у справі № 02-2/6-081 скасувати і направити позовну заяву на розгляд до господарського суду Тернопільської області.

В судове засідання сторони явку представників не забезпечили, однак апеляційний суд враховуючи положення ст. 196 КАС України, клопотання апелянта (вх. № 3850 від 16.04.2007 року), вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд в даному судовому засіданні оскаржуваної ухвали.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення другої сторони, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

14.02.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СтарСофт" звернулась з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт", зареєструвавши відповідну позовну заяву в господарському суді Тернопільської області (вх. № 0679).

Ухвалою судді господарського суду Закарпатської області Шумського І.П. від 16.02.2007 року у справі № 02-2/6-81 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт" до Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт".

Львівський апеляційний господарський суд погоджується з таким висновком судді місцевого господарського суду, оскільки вважає, що дана ухвала є законною та обгрунтованою.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст.ст. 115, 116 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили є обов‘язковими для виконання на всій території України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Так, відповідно до ст. 1 КАС України кодекс адміністративного судочинства України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно до абзацу першого цього пункту. Після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29 - 32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 181 КАС України (ч. 1), яка врегульовує особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В даному випадку такий інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби встановлено Господарським процесуальним кодексом України, зокрема ст. 121-2 даного Закону. При цьому апеляційним судом також враховано, що відповідно до ст. 4 “Про державну виконавчу службу”, ст. 2 Закону України “Про виконавче провадження” примусове виконання рішень господарських судів здійснюють державні виконавці Державної виконавчої служби Міністерства юстиції та його управлінь, а тому скарги на дії чи бездіяльність державних виконавців Державної виконавчої служби, зокрема й щодо прийняття постанов в процесі здійснення виконавчого провадження розглядаються господарськими судами відповідно до вимог ст. 121-2 ГК України.

Зокрема ст. 121-2 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

В даному випадку, як вбачається апеляційним судом ТОВ “СтарСофт” оскаржено дії Державної виконавчої служби у м. Тернополі № 1 щодо арешту коштів даного Товариства здійсненого постановою від 30.01.2007 року та про її скасування, і такі дії вчинені у виконавчому провадженні по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області № 8/120-1547 від 20.06.2006 року.

За наведеного, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу судді господарського суду Тернопільської області Шумського І.П. від 16.02.2007 року у справі № 02-2/6-81 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 94,  п.1 ч. 1 ст. 157, ст. 158, 181, 184, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 206 КАС України, господарський суд ,-

У Х В АЛ И В :

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СтарСофт" залишити без задоволення.

2.          Ухвалу судді господарського суду Тернопільської області Шумського І.П. від 16.02.2007 року у справі № 02-2/6-81 залишити без змін

3.          Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

4. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.  Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана протягом одного місяця з дня складання ухвали в повному обсязі. Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

5.    Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Головуючий- суддя                                                                     М.І.Городечна

Судді                                                                                               М.В.Юркевич

В.Л.Кузь