ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

04 вересня 2007 р.           Справа 6/287-07

за позовом:Вінницького обласного комунального підприємства теплових мереж "Вінницятеплокомуненерго", м.Вінниця

до:Державного підприємства Міністерства оборони України "Вінницьке інженерно-будівельне управління", м. Вінниця

про стягнення 9412,18 грн.

Головуючий суддя     Говор Н.Д.

При секретарі судового засідання Мовчан Г.

Представники

позивача :       О.Варламов  ( дор. від  7.04.07)

відповідача :       С.Лукіянчук ( дор. від  23.08.2007)

Місце розгляду справи  : приміщення суду к.1107

У судовому засіданні оголошувалась  перерва  до 04.09.2007  р.

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про    стягнення  9412  грн.  18 коп.     заборгованості за надані за договором №26 від 12.12.2003 р. послуги  з теплопостачання за період березень  2005р.

Відповідач у відзиві від 04.09.2007 р.  проти позову заперечує з тих підстав, що користувався теплопостачанням до завершення у будинку будівельних робіт. Також повідомив, що 28.02.2005 р. надіслав позивачу листа , яким просив договір вважати розірваним з 04.03.2005 в зв’язку передачею будинку на обслуговування ЖЕКу №25.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд установив, що  сторони уклали договір № 26 від 12.12.2003   на  постачання і споживання теплової енергії, згідно з умовами якого позивач зобов’язався поставляти відповідачу теплову енергію , а відповідач оплатити її відповідно до умов договору.

Договір виконувався обома сторонами до березня 2005 р.

28.02.2005 р. відповідач надіслав позивачу листа № 119 , яким повідомив, що будинок по вул. Ф.Кона - Плеханова зданий в експлуатацію і з 24.02.2005 проводиться заселення будинку мешканцями. Просив вважати договір №26  розірваним з 04.03.2005р.

28.03.05 позивач надіслав відповідачу відповідь, у якій відмовився розірвати договір у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 650 ЦК України зміна або розірвання договору  допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 188 ГК України

1. Зміна    та    розірвання    господарських   договорів   в односторонньому порядку не  допускаються,  якщо інше не передбачено законом або договором.

2. Сторона  договору,  яка  вважає  за  необхідне змінити або розірвати договір,  повинна надіслати  пропозиції  про  це  другій стороні за договором.

3. Сторона  договору,  яка  одержала  пропозицію про зміну чи розірвання  договору,  у  двадцятиденний  строк  після   одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

4. У   разі   якщо   сторони  не  досягли  згоди  щодо  зміни (розірвання)  договору  або  у  разі   неодержання   відповіді   у встановлений   строк   з   урахуванням   часу   поштового   обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

5. Якщо  судовим  рішенням  договір  змінено  або  розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним  рішенням,  якщо  іншого   строку   набрання   чинності   не встановлено за рішенням суду.

Отже відповідачем не дотримано вимог законодавства щодо розірвання договору, а тому договір продовжував діяти до погодження сторонами терміну припинення надання послуг та проведення розрахунків .

На протязі  дії договору облік споживання теплової енергії проводився за приладами обліку, шляхом підписання двосторонніх щомісячних актів на відпуск теплової енергії , складених за участю представників  постачальника і споживача.

За твердженням позивача кількість спожитої відповідачем теплової енергії у березні 2005 р. становила 74,1 ГКал на суму 9412 грн.18 коп.

Однак двосторонній акт про відпуск теплової енергій за період березень 2005 р. відсутній.  Також відсутній       акт  встановленої форми   про відмову від підпису акту приймання  послуг та його одержання відповідачем.

Відповідно до Положення   про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку , затвердженого наказом Міністерства фінансів України    від 24 травня 1995 року N 88  , зареєстровано в Міністерстві  юстиції України   05 червня 1995 р.  за N 168/704 ( далі –Положення) встановлено порядок  створення,  прийняття  і відображення у   бухгалтерському   обліку,   а   також  зберігання первинних документів,    облікових    регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами,  їх об'єднаннями  та  госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності.

Відповідно до п. 1.2. Положення господарські  операції  відображаються у бухгалтерському обліку методом  їх  суцільного  і  безперервного   документування. Записи в  облікових  регістрах  провадяться  на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно  до вимог Положення первинні документи - це письмові свідоцтва,  що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції  -  це  факти  підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна,  капіталу,  зобов'язань  і фінансових результатів.  Первинні  документи  повинні  бути  складені  у   момент проведення кожної  господарської операції або,  якщо це неможливо, безпосередньо після  її  завершення ( п. 2.1. Положення).

Первинні  документи  (на  паперових  і  машинозчитуваних носіях інформації)  для  надання  їм  юридичної сили і доказовості повинні мати  такі  обов'язкові  реквізити:  назва   підприємства, установи, від  імені  яких  складений  документ,  назва  документа (форми), код форми,  дата і місце складання,  зміст  господарської операції та  її  вимірники  (у  натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і  підписи  осіб,  відповідальних  за  дозвіл  та здійснення господарської    операції    і   складання   первинного документа ( п. 2.4 Положення).

Таким чином , доказом  здійснення господарської операції  з надання послуг може бути акт приймання виконаних робіт, вчинений сторонами відповідно до умов договору та вимог  Положення   про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Відповідно до ст. 33, ст. 34  ГПК України кожна сторона повинна  довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства  повинні бути підтверджені  певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин подані позивачем   документи про надання відповідачу послуг з теплопостачання за період березень 2005 р.  не мають доказовості у даному спорі , тому позивач не довів, що ним були надані такі послуги , а тому  позов   задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.ст. 49, 82,84,85, 115,116, ГПК України ,-

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя                                             Говор Н.Д.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  10.09.07