ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

про
повернення заяви без розгляду

Від  "15" березня 2007 р.                                             по
справі  № 7/122-Б

За
заявою ОСОБА_1

про
визнання майнових вимог

по
справі за заявою Державного підприємства "Агентство з реструктуризації
заборгованості підприємств агропромислового комплексу", м. Київ

до
Відкритого акціонерного товариства "Ківерцівське хлібоприймальне
підприємство", м. Ківерці

про
визнання банкрутом

Ухвалою
господарського суду від 16.12.2004р. порушено провадження у справі №7/122-Б, а
ухвалами суду від 26.05.2005р. та 13.01.2006р. провадження у справі запинялось.

Встановив:
громадянин ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з майновою вимогою на суму
30 000 грн.

Подана
майнова вимога не може бути розглянута господарським судом Волинської області,
оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом".

Відповідно
до вимог ст.ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України, якими
встановлено форму і зміст заяви, в заяві зазначаються та до останньої додаються
докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, обставин, на яких
ґрунтується заявлені вимоги, докази надіслання копії та долучених до заяви
документів арбітражному керуючому, а також докази сплати держмита у
встановленому чинним законодавством України порядку та сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно
до ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" копія заяв та доданих до них документів кредитори
надсилають боржнику та розпоряднику майном. В порушення вимог ст. 56, п. 2 ст.
57, п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України не подано доказів
направлення копії заяви боржнику та арбітражному керуючому.

Відповідно
до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від
21.01.93р. № 7-93 держмито, що справляється із заяв кредиторів, які звертаються
з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про
банкрутство, сплачується в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (85 грн.).

Відповідно
до ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від
18.11.99р. № 1244-ХІV держмито, що справляється з позовних заяв, які подаються
до господарського суду зараховується до державного бюджету. Держмито
сплачується до територіальних органів Державного казначейства України.

Враховуючи
вищевикладене держмито зараховується на рахунки, що відкриті в Управліннях
Держказначейства АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі за місцем
знаходження господарських судів.

В
порушення вимог абз. 5 п. 1 ст. 9 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 3-1 ст. 57, п.
10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України до заяви не додано
документи, які підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в розмірі 40 грн.

Відповідно
до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без
розгляду, у випадку не подання доказів, що підтверджують викладені в заяві
обставини, доказів сплати державного мита у встановлених законодавством порядку
та розмірі та доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Крім
того, відповідно до ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”, конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення
про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи,
що їх підтверджують.

Вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються
погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Враховуючи,
що оголошення про порушення справи про банкрутство відкритого акціонерного
товариства "Ківерцівське хлібоприймальне підприємство" було
опубліковано у газеті „Голос України” від 04.03.2005р., а тому вимоги заявника
вважаються погашеними, оскільки останнім пропущено місячний строк для подання
заяви про визнання майнових вимог та визнання його кредитором.

Відповідно
до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази
повинні подаватися господарському суду в оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

В
даному випадку заявником в якості доказів в обґрунтування пред'явлених до
боржника вимог представлено господарському суду ряд документів, ксерокопії яких
належним чином не посвідчені (не зазначено посади та прізвище особи, що
посвідчувала документи).

Разом
з цим, судом не беруться до уваги посилання заявника щодо звільнення останнього
від сплати державного мита на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про державне мито" оскільки, як вбачається із довідки
НОМЕР_1, громадянину ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності тільки                 23 листопада 2006 року, а
майнова вимога подана суду 26 травня 2006 року, тобто до встановлення другої
групи інвалідності.

Допущені
порушення є підставою для повернення даної майнової вимоги без розгляду.

Керуючись
ст.ст. 6, 9, 12, 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 3, 54, 57, 63 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд -

ухвалив:

Майнову
вимогу ОСОБА_1 на суму 30 000 грн. повернути заявнику без розгляду.

Суддя
М.С. Шум

Дата
виготовлення

повного
тексту ухвали 28.03.2007р.