СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.05.07                                                                                 Справа № 8/187ад.

Суддя   господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Контрольно-ревізійного управління у Луганській області, місто Луганськ,

до Краснолуцького гірничого технікуму, місто Красний Луч Луганської області, -

про спонукання виконати певні дії,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача –Журавльова С.П., –головний контролер-ревізор, - довіреність №361 від 18.01.07 року; Мудракова О.В. –головний спеціаліст-юрисконсульт, - довіреність №б/н від 09.01.07 року;

від відповідача –Мирошниченко  Н.А., - довіреність №2 від 19.04.07 року, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення  з відповідача на користь Державного бюджету міста Красний Луч Луганської області зайво сплачених бюджетних коштів у сумі 9541 грн. 11 коп., а також судових витрат.

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання було призначене та фактично відбулося 20.04.07 року, за участю представників сторін.

На підставі ст. 150 КАСУ у судовому засіданні, яке відбулося 15 травня 2007 року, оголошено перерву до 25 травня 2007 року – у зв’язку зі зміною позивачем позовних вимог та  з метою надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази.

Представниками сторін подано клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.41 та пункту 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому  його задоволено судом.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.05.07 року, представники позивача звернулися до суду з заявою про зміну позовних вимог (вих. №б/н від 15.05.07 року), в якій вони просять зобов’язати відповідача виконати  вимогу Контрольно-ревізійного управління Луганської області (далі –КРУ, - позивач) від 11.04.06 року за вих. №03-14/2239, спрямовану ним на адресу Краснолуцького гірничого технікуму (далі - Технікум, - відповідач) за результатами перевірки, здійсненої  в період з 13.03.06 року по 07.04.06 року (акт №03-21/016 від 07.04.06 року).

Розглянувши цю заяву, приймаючи до уваги те, що вона відповідає вимогам ст.ст. 59, 51 та 137 КАСУ, суд долучив її до матеріалів справи та врахував при прийнятті кінцевого рішення по ній.

Представник відповідача позов не визнав ні у первісному, ні у кінцевому його варіанті; про це також зазначено у  відзивах відповідача  на позовну заяву (вих. №167 від 19.04.07 року та вих. №217 від 25.05.07 року), з посиланням на те, що виявлені КРУ під час перевірки Технікумом усунуто у тих випадках, де  він (технікум) мав для того передбачені законом повноваження та можливості.

Заслухавши  представників сторін, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

І.1.Краснолуцький гірничий технікум є вищим навчальним закладом І рівня акредитації, який проводить освітню діяльність, пов’язану зі здобуттям вищої освіти освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст»і має відповідний рівень кадрового та матеріально-технічного забезпечення.

Учбовий заклад фінансується за рахунок коштів Державного бюджету,  підпорядкований  Міністерству освіти і науки України; його внесено до ЄДРПОУ, ідентифікаційний код 00173255.

2.В період з 13 березня по 07 квітня 2006 року фахівцями КРУ, згідно з планом роботи на І квартал 2006 року,  проведено ревізію дотримання вимог законодавства у процесі використання коштів державного бюджету, виділених Міністерством освіти і науки України на підготовку кадрів вищими навчальними закладами І-ІІ рівнів акредитації, у діяльності Краснолуцького гірничого технікуму.

За результатами перевірки 07.04.06 року КРУ складено одноіменний акт за №03-21/016, в якому зафіксовано низку порушень чинного законодавства, у тому числі  бюджетного.

На підставі акту КРУ 11.04.06 року за вих. №03-14/2239 спрямувало на адресу Технікуму вимогу про усунення наступних порушень, а саме:

1)відшкодування за рахунок винних осіб незаконних виплат заробітної плати, доплат та надбавок з нарахуваннями у сумі 11,14 тис. грн., що виникли внаслідок порушень діючого порядку оплати праці;

2)відшкодування незаконних витрат за ненадані послуги з тиражування методичних посібників у сумі 0,4 тис. грн.;

3)відшкодування незаконних витрат на загальну суму 2,11 тис. грн., що виникли внаслідок покриття за рахунок коштів технікуму земельного податку, який сплачує орендар;

4)зменшення асигнувань на 5,65 тис. грн. за кодом 111 «Заробітна плата»та 1120 «Нарахування на заробітну плату»внаслідок використання бюджетних коштів не за цільовим призначенням;

5)зменшення асигнувань на 86,77 тис. грн. за кодом 1342 «Стипендії»внаслідок затвердження їх понад розрахункову потребу;

6)погашення дебіторської заборгованості, яка виникла у зв’язку з нарахуванням орендарям експлуатаційних послуг з охорони об’єктів у сумі 2,16 тис. грн.

2.1.Відповідачем на виконання вищенаведених вимог  вжито низку заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень, про що він повідомив  на адресу КРУ своїм листом №212 від 11.05.06 року.

В ході судового розгляду справи встановлено, що за станом на 25.05.07 року частково не виконано лише першу та третю вимоги, - всі інші виконано, що підтверджується наданими відповідачем до справи документальними доказами.

Позивач згоден з таким висновком.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем частково  вжито заходів, спрямованих на виконання першого пункту вимоги, а саме:

а)відшкодування за рахунок винних осіб незаконних виплат  заробітної плати, доплат та надбавок з нарахуваннями у сумі 11,14 тис. грн.

Згідно наданим до справи доказам з вищеназваних осіб на відшкодування завданої шкоди стягнуто 1964,73 грн. (335,00 грн. + 140,00 грн. + 1489,73 грн.) (наказ директора технікуму №74 від 26.04.06 року;  заяви педагогічних працівників та ін.), - тобто невідшкодованою залишається сума у розмірі 9175,27 грн. (доплати за керівництво цикловою комісією; доплата директору технікуму);

б)відшкодування незаконних витрат на загальну суму 2,11 тис. грн., що виникли внаслідок покриття за рахунок коштів технікуму земельного податку, який сплачує орендар.

Станом на час розгляду цього спору невідшкодовано суму боргу у розмірі 930,0 грн. (2110 грн. –1180 грн.) (рахунки №30 від 07.04.06 року на суму 59,51 грн.; №36 від 10.04.06 року на суму 71,56 грн.; №37 від 10.04.06 року на суму 5,41 грн. та ін.).

Відповідач не спростував доводи позивача у цій частині (пункти 1 та 3 вимоги).

ІІ.Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково  з таких підстав.

1.Згідно частині 1  статті 2 Закону України від 26.01.93 року №2939-ХІІ «Про контрольно-ревізійну службу в Україні»(далі –ЗУ 2939-ХІІ) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного контролю за витрачанням коштів і матеріальних цінностей, їх збереженням, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і звітності в міністерствах, відомствах, державних комітетах, державних фондах, бюджетних установах, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують кошти з бюджетів усіх рівнів та державних валютних фондів, розроблення розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Пунктом 7 ст. 10 цього Закону встановлено, що органи контрольно-ревізійної служби в Україні мають право пред’являти керівникам та іншим службовим особам міністерств та інших органів виконавчої влади, державних фондів, бюджетних установ, а також підприємств, установ і організацій, які отримують кошти з бюджету та з державних валютних фондів, що ревізуються або перевіряються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями або перевірками приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пункт 10 тієї ж статті Закону надає контрольно-ревізійним органам право на звернення до суду в інтересах держави з позовом до підконтрольного закладу, установи, організації з вимогою забезпечити виконання  вимог КРУ щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань зебереження і використання активів.

Частинами 1 та 2 статті 15 ЗУ №2939-ХІІ  встановлено, що службові особи державної контрольно-ревізійної служби є представниками органів державної виконавчої влади.

Законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов’язковими для виконання службовими особами об’єктів, що ревізуються чи перевіряються.

Відповідач не спростував у повному обсязі позовні вимоги КРУ.

Керуючись частиною 4 ст.94 КАСУ суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст.2, 10 та 15 Закону України від 26.01.93 року №2939-ХІІ «Про контрольно-ревізійну службу в Україні», керуючись ст.ст.94, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Зобов’язати Краснолуцький гірничий технікум, ідентифікаційний код 00173255, який знаходиться за адресою:  місто Красний Луч, вул. Луганське шосе, 27, - виконати  у повному обсязі пункти 1 (перший) та 3 (третій) вимоги Контрольно-ревізійного управління у Луганській області від 11.04.2006 року №03-14/2239 (акт перевірки від  07.04.06 року №03-21/016) наступного змісту:

1)щодо відшкодування за рахунок винних осіб незаконних виплат заробітної плати, доплат та надбавок з нарахуваннями у сумі 11,14 тис. грн., що виникли внаслідок порушень діючого порядку в оплаті праці, - в частині стягнення з педагогічних працівників Краснолуцького гірничого технікуму безпідставно отриманих грошових коштів у сумі  9175 (дев’ять тисяч сто сімдесят п»ять) грн. 27 коп.;

3)щодо відшкодування незаконних витрат на загальну суму 2,11 тис. грн., що виникли внаслідок покриття за рахунок коштів технікуму земельного податку, який сплачує орендар, - в частині стягнення 950 грн. земельного податку, сплаченого Краснолуцьким гірничим технікумом замість осіб, які фактично користувалися земельними  ділянками, наданими у користування технікуму.

3.У задоволенні решти позовних вимог  відмовити.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою представників сторін у судовому засіданні 25.05.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 29.05.2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа