ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"21" червня 2007 р.
Справа №  15/85

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства „Рефідім” м. Дніпропетровськ

до відповідача: ТОВ „Науково-виробниче підприємство „Цезар” м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 42527 грн. 45 коп.

Представники сторін:

від позивача – не з’явився

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 38661 грн. 32 коп. боргу, 3866 грн. 13 коп. штрафу та 5000 грн. витрат на оплату послуг адвоката. В судове засідання представники сторін не з’явились, про причини неявки не повідомили, ніяких клопотань не подавали, хоча представник позивача був присутній в попередньому судовому засіданні 29.05.07р. і достеменно знав про час і місце наступного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не надав, позовні вимоги не заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Вивчивши матеріали справи господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонам укладений договір поставки від 28.11.06р. За умовами договору постачальник / позивач / зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця / відповідача /, а покупець зобов’язується прийняти і оплатити товар. Кількість товару, що постачається і асортимент вказуються в накладних, які є невід’ємною частиною договору. Ціна товару зазначається в накладних на кожну партію товару. Покупець зобов’язаний провести оплату за товар в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику на протязі 21 дня з моменту поставки. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2006 року. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору позивач, на підставі довіреності від 29.11.06р. серія ЯМЛ № 913679 по видатковій накладній № РН-0001461 від 28.11.06р., поставив відповідачу товар на суму 22098 грн. 70 коп. Відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 20948 грн., що підтверджується наданими позивачем виписками з його банківського рахунку. Залишок боргу становить 1150 грн. 70 коп. / 22098 грн. 70 коп. – 20948 грн. = 1150 грн. 70 коп. /, доказів погашення якого сторони, в тому числі і відповідач, суду не надали.

Як встановлюють ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення стосовно стягнення неустойки містяться в ст. ст. 230, 231 ГК України.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупець зобов’язаний сплатити постачальнику штраф в розмірі 10 % від вартості поставленого, але не оплаченого товару.

Сума штрафу становить 115 грн. 07 коп. / 10 % від суми 1150 грн. 70 коп. /.

Позовні вимоги в частині стягнення 37510 грн. 62 коп. основного боргу задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як зазначається в ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В якості доказів наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 37510 грн. 62 коп. позивачем надані ксерокопії видаткових накладних: № РН-0001612 від 20.12.06р. на суму 23079 грн. 50 коп., № РН-0000067 від 19.01.07р. на суму 5880 грн., № РН-0000126 від 31.01.07р. на суму 8551 грн. 12 коп. На вказаних ксерокопіях в рядку „отримав” є підпис невідомої фізичної особи без зазначення прізвища і посади яку вона займає, а також стоїть печатка відповідача. На трьох накладних три різні підписи.

Ухвалами суду від 23.03.07р. і від 25.04.07р. від позивача вимагалось подати оригінали довіреностей відповідача на отримання товару по згаданим накладним, завірені копії до справи. Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, не надав ні оригіналів довіреностей відповідача, ні їх завірених копій. В письмових поясненнях від 23.05.07р. позивач повідомив про відсутність таких довіреностей, чий підпис стоїть в спірних накладних йому також невідомо.

Ухвалою суду від 29.05.07р. від позивача вимагалось подати копії товарно-транспортних накладних по яким відбувалось перевезення товару відповідачу. В письмових поясненнях від 12.06.07р. позивач повідомив про відсутність таких накладних.

Акт звірки взаєморозрахунків від 14.03.07р., який також підписаний невідомою особою зі сторони відповідача, сам по собі, без первинних бухгалтерських документів, які підтверджують приймання товару, не може бути підставою для стягнення з відповідача спірної суми боргу.

Таким чином, позивач не підтвердив належними доказами факт отримання відповідачем товару на суму 37510 грн. 62 коп. по видатковим накладним: № РН-0001612 від 20.12.06р., № РН-0000067 від 19.01.07р., № РН-0000126 від 31.01.07р.

Позовні вимоги в частині стягнення 3751 грн. 06 коп. штрафу задоволенню не підлягають, так як відсутній основний борг відповідача перед позивачем в сумі 37510 грн. 62 коп.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати пов’язані з оплатою послуг адвоката заявлені в сумі 5000 грн., що передбачено ст. 44 ГПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, також підлягають частковому задоволенню в сумі 500 грн.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 230, 231 ГК України, ст. ст. 526, 546, 547, 549, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Науково-виробниче підприємство „Цезар” м. Олександрія проспект Леніна 100 р/р 0746 в ОФ АКБ „Автокразбанк” в м. Олександрія МФО 323679 на користь приватного підприємства „Рефідім” м. Дніпропетровськ вул. Шмідта 4/2 р/р 2517 в КБ „ПриватБанк” МФО 305299 – 1150 грн. 70 коп. боргу, 115 грн. 07 коп. штрафу, 500 грн. витрат пов’язаних з оплатою послуг адвоката, 12 грн. 65 коп. сплаченого державного мита, 3 грн. 51 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя