ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  27/171

13.06.07

За позовом                 Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Львівський

Промбудпроект»Державного акціонерного товариства «Будівельна

компанія «Укрбуд»

до                                 Державної компанії «Укрекокомресурси»

про                               стягнення 115 174,05 грн.

Суддя: Дідиченко М.А.

Секретар: Приходько Є.П.

Представники:

від позивача               Моргун Д.М. –довіреність № 255 від 13.04.07р.

від відповідача           Цюкал Ю.В. –довіреність № 8-7/10-07 від 16.04.07р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 3675-2 від 21.06.04р. у розмірі 107 449,00 грн. –основного боргу, 1523,54  грн. –3% річних, 6201,51 грн. –індексу інфляції.

Ухвалою від 29.03.07р. порушено провадження у справі та призначено розгляд на 17.04.2007р.

Ухвалою від 17.04.07р. розгляд справи відкладено на 16.05.07р., у зв’язку з неявкою відповідача.

У судовому засіданні 16.05.07р. позивач підтримав заявлені позовній вимоги.

Відповідач клопотав про відкладення розгляду справи для надання можливості укласти з позивачем мирову угоду.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача не заперечував.

Сторони у судовому засіданні подали спільне клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою від 16.05.07р. продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 13.06.07р.

Позивач у судовому засіданні надав суду заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції та просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 4473,23 грн. та індекс інфляції у розмірі 16 888,93 грн.

Згідно ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення у справі збільшити розмір позовних вимог.

Відповідач у судовому засіданні надав письмові пояснення, у яких просив суд затвердити мирову угоду.

Позивач відмовився підписувати з відповідачем мирову угоду.

Крім того, відповідач у судовому засіданні просив суд на підставі ст.233 Господарського кодексу України, зменшити розмір 3% річних та індексу інфляції, у зв’язку із скрутним фінансовим становищем останнього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  суд -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2004р. між сторонами було укладено Договір № 3675-2 (далі –договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язувався своїми силами і засобами розробити проектну документацію на реконструкцію заводу «Автоливмаш», а відповідач зобов’язувався прийняти та оплатити її.

Виконуючи умови договору, позивач провів проектно-вишукувальні роботи на загальну суму 107 449,00 грн., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін Актами здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт № 93 від 31.08.05р. та № 132 від 31.10.05р.

Згідно п.3.6 договору, відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок після одержання проектної документації протягом 5-ти днів з моменту підписання акту здачі приймання робіт.

У вказаний договорі строк, відповідач не розрахувався з позивачем та на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становила 107 449,00 грн., що підтверджується підписаним повноважними представниками сторін Актом звірки взаєморозрахунків станом на 24.03.06р., який доданий до матеріалів справи.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заборгованість відповідача у розмірі 107 449,00 грн., доведеною та обґрунтованою.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього 3% річних у розмірі - 1523,54  грн. та індекс інфляції у розмірі - 6201,51 грн.

Позивач у судовому засіданні надав суду заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції та просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 4473,23 грн. та індекс інфляції у розмірі 16 888,93 грн.

Згідно ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення у справі збільшити розмір позовних вимог.

Таким чином, суд задовольняє заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.3.6 договору, відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок після одержання проектної документації протягом 5-ти днів з моменту підписання акту здачі приймання робіт.

Суд встановлено, що Акти здачі приймання проектно-вишукувальних робіт  № 93 був підписаний 31.08.05р., а № 132  - 31.10.05р.

Отже, відповідач повинен був розрахуватись з позивачем по Акту № 93 до 11.09.05р., а по Акту № 132 до 11.11.05р.

Таким чином, розмір 3% річних по Акту № 93 становить: 2445,49 грн.

55510,20 грн. (заборгованість по Акту № 93) х 3% х 536 днів (період з 11.09.05р. по 01.03.07р.) : 365 днів.

Розмір 3% річних по Акту № 132 становить: 2027,74 грн.

51 938,80 грн. (заборгованість по Акту № 132) х 3% х 475 днів (період з 11.11.05р. по 01.03.07р.) : 365 днів.

Загальний розмірі 3% річних становить: 4473,23 грн.

Індекс інфляції по Акту № 93 та Акту № 132 становить: 16 888,93 грн.

55510,20 грн. (заборгованість по Акту № 93) х 100,4 % (індекс інфляції за вересень 2005р.) х 100,9 % (індекс інфляції за жовтень 2005р.) –55510,20 грн. + 107 449,00 грн. (заборгованість по Акту № 93 та Акту № 132) х 101,2 % (індекс інфляції у листопаді 2005р.) х  100,9 % індекс інфляції у грудні 2005р.) х 101,2 % (індекс інфляції у січні 2006р.) х 101,8% (індекс інфляції у лютому 2006р.) х  99,7 % (індекс інфляції у березні 2006р.) х  99,6 % (індекс інфляції у квітні 2006р.) х 100,5 % (індекс інфляції у травні 2006р.) х  100,1 % (індекс інфляції у червні 2006р.) х  100,9 % (індекс інфляції у листопаді 2006р.)  х 100,0% (індекс інфляції у серпні 2006р.) х  102,0 % (індекс інфляції у вересні 2006р.) х  102,6 % (індекс інфляції у жовтні 2006р.) х  101,8 % (індекс інфляції у листопаді 2006р.) х 100,9 % (індекс інфляції у грудні 2006р.) х 100,5% (індекс інфляції у січні 2007р.) х  100,6  % (індекс інфляції у лютому 2007р.) –107 449,00 грн.

Суд відхиляє клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та індексу інфляції, у зв’язку із скрутним фінансовим становищем, останнього з наступних причин.

Згідно ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України,  у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Отже, суд має право зменшувати штрафні санкції у вигляді неустойки, штрафу та пені.

Позивач же у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції, які не є штрафними санкціями у розумінні Господарського кодексу України.

Крім того, суд зауважує на тому, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних є способом захисту його майнового права та інтересу, зміст якого полягає у відшкодуванні  матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають поверненню кредитору.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення індексу інфляції та 3% річних у повному обсязі.

Згідно зі ст.49 ГПК України, у разі задоволення позову держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Приймаючи до уваги вищезазначене та керуючись ст.ст. 22,33,34,49,82-85 Господарського процесуального кодексу, ст.ст. 525,526,625,837,854 ЦК України, ст.233 ГК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.    Позов задовольнити повністю.

2.   Стягнути з Державної компанії «Укрекокомресурси»(01021, м. Київ, кловський узвіз, 4, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Львівський Промбудпроект»Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд»(79070, м. Львів, пр. Червоної калини, 35, ) заборгованість у розмірі 107 449,00 грн., 3% річних у розмірі 4473,23 грн., індекс інфляції у розмірі 16 888,93 грн., державне мито у розмірі 1288,11 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень, 00 коп.).

3.    Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                        М.А. Дідиченко