ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.04.07р.

Справа № 3/144-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ в особі Дніпропетровських міських електричних мереж, м. Дніпропетровськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Юнсі", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 586 грн. 36 коп.

Суддя Юзіков С.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

позивача - Козіна А.М., юрисконсульт 1 категорії, дов. №256 від 03.05.2006р.

відповідача –не з’явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг  за спожиту електроенергію у розмірі 1 586,36 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.

Справа згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

13.11.2000р. ДАЕК "Дніпрообленерго", правонаступником якого є Позивач, та Відповідачем укладено Договір про постачання електричної енергії №1893 на строк до 21.12.2001р. (далі Договір).

Відповідно до п.10.1 Договору, договір вважається автоматично продовженим, якщо за місяць до закінчення строку жодна зі сторін не заявить про його зміну чи розірвання.

На виконання умов Договору Позивач постачав електроенергію Відповідачеві, що підтверджується звітами Відповідача про показання приладів обліку електричної енергії.

Згідно з п.3.2 Договору, Споживач щомісячно до 5-10 числа зобов’язаний надавати Постачальнику звіти про показання приладів обліку електричної енергії, на підставі яких Постачальник здійснює нарахування за спожиту електроенергію, які Споживач зобов’язаний оплатити за розрахунковий період згідно з тарифами на електроенергію, які визначаються у порядку, затвердженому Національною комісією регулювання енергетики України.

Оплату за спожиту електричну енергію, відповідно до п. 3.3 Договору, Споживач зобов'язаний здійснити самостійно, шляхом перерахування грошових коштів Постачальнику в п’ятиденний строк після дати зазначеній в платіжному документі на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання

Всупереч п. 2.1 Договору, оплата за спожиту з 01.06.02р. до 01.06.03р. електроенергію здійснювалася Відповідачем несвоєчасно і не в повному обсязі, що призвело до утворення боргу в розмірі 1 586,36 грн., що підтверджується: Договором, заявкою на потужність та електроенергію, приєднаних до мереж Дніпропетровських міських електричних мереж, споживачів на 16.10.2000р., реєстрами платіжних вимог-доручень, рахунками Позивача,  реєстром поштової кореспонденції про направлення рахунків, розрахунком стягуваної суми.

З урахуванням того, що Відповідачем показання приладів обліку надавались не за усіма точками обліку, тому нарахування Позивачем здійснені на підставі п. 7.25 Правил користування електричною енергією за встановленою в Договорі потужності струмоприймачів.

Оскільки, за даними Позивача, борг Відповідача виник протягом  2002-2003р. і на момент набрання чинності ЦК України  (2003р.) продовжували існувати правовідносини між сторонами,  до спірних правовідносин суд застосовує ЦК України (2003р.).

У силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання  зобов’язань не допускається.

Відповідач не надав суду контррозрахунку стягуваної суми чи доказів відсутності боргу.

Відповідно до ст. 33, 34  ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у  три роки.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив  позовної  давності,  про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Жодною зі сторін у справі не заявлено про застосування позовної давності.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати  слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 49, 75, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Юнсі", 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 10 (, п/р 19 в Укрексімбанку, МФО 305675) на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго” в особі Дніпропетровських міських електричних мереж, 49070, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 40 (, п/р 40 в ОПЕРВ філії Дніпропетровського обласного управління ВАТ "Ощадбанк", МФО 305482) 1 586 грн. 36 коп. –боргу за спожиту електроенергію.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Юнсі", 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 10 (, п/р 19 в Укрексімбанку, МФО 305675) на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго” в особі Дніпропетровських міських електричних мереж, 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 40 (, п/р 901 банк АБ "Кредит-Дніпро", МФО 305749) 102 грн. 00 коп. –витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                С.Г.Юзіков

Рішення підписане 27.06.2007р.