ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18 червня 2007 р.                                                                 Справа  № 17/99

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді  Ушак І.Г.  у відкритому судовому засіданні за участю представників:

позивача –Шибаєв А.М., представник за довіреністю;

відповідача – Дешко М.І.,  директор

розглянув справу за позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород  до дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України»”Хлібна база 89”, с. Горонда Мукачівського району про стягнення 4305 гривень адміністративно–господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів

Позивачем заявлені вказані вимоги, оскільки відповідач всупереч вимогам ст.ст. 19, 20 Закону України  „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі–Закон) не виконав встановлений на 2006 рік норматив створення робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів та не сплатив позивачеві у зв’язку з цим  санкцій у розмірі половини середньої річної заробітної плати на підприємстві відповідача за одне нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда, яке становить предмет позовних вимог.

Відповідач письмовим відзивом та його представник у ході судового розгляду  заперечує проти заявленого позову,  посилаючись на те, що  підприємство з 2006р. не здійснює основної виробничої діяльності –приймання та зберігання зерна,  а основні фонди відповідача виведені з виробничої діяльності та законсервовані на період до 1.06.09р.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у ході судового розгляду, суд дійшов висновку про  відмову у позові,  виходячи з наступного.

За змістом ст. 19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю (далі - підприємства), установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Відповідно до ст. 20 Закону підприємства, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст.19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві  за кожне робоче місце не зайняте інвалідом. При цьому, приписи наведеної норми не поширюються на підприємства, що утримуються  за рахунок державного або місцевих бюджетів.

Відповідачеві за змістом  вищенаведеного Закону встановлено на 2006 рік норматив створення  робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у кількості 1 робочого місця, оскільки за даними звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік  (форма №10-ПІ)  середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві відповідача  становить 10 осіб, працюючих інвалідів на підприємстві немає, тому санкції, що є предметом даного позову, нараховані позивачем правомірно.

Разом з тим, матеріалами справи, зокрема,  відзивом на позов, наказом ДАК  «Хліб України»від 24.05.99р. № 32 «Про консервацію основних  виробничих фондів Хлібної бази 89», протоколом комісії з питань проведення консервації основних фондів дочірніх підприємств ДАК «Хліб України» від 10.08.06,  встановлено, що підприємство відповідача не здійснює виробничої діяльності, основні фонди підприємства законсервовані на період до 2009р., на підприємстві працює мінімально необхідний штат працівників. Приймаючи до уваги наведене,  а також те, що підприємство відповідача, згідно даних довідки управління статистики у Мукачівському районі  від 12.10.05  № 008, належить до державної форми власності, суд  дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 19, 20  Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”,  ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94,   158-163, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1.  У позові   відмовити.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                     Ушак І.Г.