ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" січня 2007 р.
Справа  № 6-15/40-05-1117

За позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю «Атрон»

До відповідачів : 1.Одеської митниці

2. Державного казначейства України

За участю прокуратури Одеської області

про стягнення 12593784,29грн. збитків

Суддя                                Демешин О.А.

Представники:

Від позивача:   не  з`явився

Від відповідачів: 1. Фанін О.В. - довіреність

2. не з`явився

Від прокуратури: Лянна О.А. - посвідчення

Суть спору: Товариством з обмеженою відповідальністю «Атрон»(далі –Позивач) надано позов до Чорноморської регіональної митниці про стягнення збитків в сумі 1259384,29грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 28.03.2005р. у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.04.2005р. вищевказане рішення господарського суду Одеської області скасовано, а позов задоволено у пвному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2005р. відповідача у справі –Чорноморську регіональну митницю замінено на правонаступника –Одеську митницю (далі –Відповідач).

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2006р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.04.2005р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду одеської області від 09.01.2007р. до участі у справі в якості іншого відповідача залучено Державне казначейство України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

17 грудня 2002 року, між позивачем та Закритим акціонерним товариством "Львівський лікеро-горілчаний завод укладено договір комісії за № 17ке, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався реалізувати переданий йому ЗАТ „Львівський ЛГЗ” товар - дріт із манганінового сплаву перерізом 0,1 мм у кількості 249 котушок, загальною довжиною 1 815 506, 33 м, за межами митної території України від свого імені та за його рахунок.

На виконання договору комісії № 17ке від 17 грудня 2002 року позивачем укладено зовнішньоекономічний контракт № 01 від 18.12.2002 р. з американською компанією "Remo Trade LLC", відповідно до умов якого позивач зобов’язувався в строк з 23.12.2002 р. по 01.03.2003 р. поставити на умовах СІF Стамбул (Туреччина) дріт із манганінового сплаву. Загальна вартість контракту становила 2 360 158, 23 доларів США 27.02.2003 р. позивачем поставлено на Чорноморську регіональну митницю товар у повному обсязі. До товару додавався весь необхідний пакет документів для його митного оформлення та експортування "Remo Trade LLC". Але, після поставки товару на митницю для його митного оформлення, без надання будь-яких офіційних пояснень, відповідачем його затримано та відмовлено позивачу у проведенні оформлення всіх необхідних документів та надання дозволу для відправки товару до Туреччини.

Позивач у березні 2004 року звернувся до керівництва Відповідача з проханням повернути йому поставлений на митницю для митного оформлення товар.

15 березня 2004 року ЧРМ повернула товар ЗАТ „Львівський ЛГЗ”.

Товар після майже однорічного зберігання під відкритим небом втратив всі свої властивості та не може бути предметом укладання іншої угоди з метою його реалізації.

Відповідно до висновку спеціаліста-товарознавця Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4164 від 16 липня 2004 року, загальна вартість партії дроту манганінового перерізом 0,1 мм, в поліамідній ізоляції на день проведення досліджень становила 3 209, 38 грн. Отже, вартість товару знизилась майже в 4 000 разів.

Приймаючи до уваги, що позивачем, відповідно до договору комісії № 17ке від 17 грудня 2002 року, товар (дріт манганіновий) отримано на підставі акту прийому-передачі товару на комісію за ціною 12 526 993, 67 грн., реальні збитки, які були завдані йому неправомірними діями відповідача, становлять 12 523 784,29 грн. виходячи із розрахунку: 12 526 993, 67 грн. (вартість отриманого товару відповідно до акту прийому-передачі) - 3209, 38 грн. (залишкова вартість товару відповідно до висновків КНІСЕ) = 12 523 784,29 грн.

Позовні вимоги полягають у стягненні з відповідача зазначених збитків.

Одеська митниця з позовом не згодна, з підстав, викладених у відзиві та додаткових письмових поясненнях.

У зв`язку з ненаданням відзиву Державним казначейством України, справа розглядається за наявними матеріалами, в порядку ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

25.02.03 на адресу ТОВ „Атрон” надійшов вантаж –дріт із манганітового сплаву січенням 0,1 м у кількості 249 котушок, на загальну суму 2 230 158,23 доларів США.

Представником ТОВ „Атрон” було надано зазначений вантаж разом з пакетом документів до Чорноморської регіональної митниці з метою митного оформлення, які митна установа прийняла до оформлення.

07.03.03 директор ТОВ “Атрон” звернулась до ЧРМ з заявою про розміщення вантажу –дроту із манганітового сплаву січенням 0,1 м у кількості 249 котушок –на відповідальне зберігання на склад ДП “Автотермінал” ЗАТ “Сільгосппостач”.

07.03.03 між позивачем та ЗАТ “Сільгосппостач” було укладено договір оренди складського приміщення для розміщення товарно-матеріальних цінностей позивача та на цій підставі передано вказаний вантаж на зберігання під митним контролем на складі ДП “Автотермінал” ЗАТ “Сільгосппостач”, про що свідчить акт прийому-передачі від 07.03.03, підписаний представником позивача.

При здійсненні митного оформлення зазначеного вантажу –дроту із манганітового сплаву січенням 0,1 м у кількості 249 котушок –УСБ України в Одеській області проводилась перевірка та за її результатами 05.05.03 було порушено кримінальну справу № 72/2003 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 205 ч.1, 209 ч.1, 191 ч.2, 14 п.1, 201 ч.1, 15 п.п.1,2 КК України, а саме за фактом скоєння фіктивного підприємництва; легалізації майна, здобутого злочинним шляхом; приготування до заволодіння державними коштами (у вигляді податку на додану вартість), шляхом зловживання службовим становищем та замаху на контрабанду. В ході роботи по справі був розкритий механізм незаконного відшкодування ПДВ шляхом надання в податкові органи неправдивих відомостей про вартість експортуємої продукції Львівським лікеро-горілчаним заводом-підприємством, яке доручило ТОВ „Атрон” провести експортну операцію з проводом із манганітового сплаву у кількості 249 котушок.

У зв’язку з цим всі наявні у митниці документи щодо зазначеного вантажу були вилучені співробітниками УСБ України в Одеській області.

Митне оформлення ВМД на вказаний вантаж митною установою проводилось, але було зупинено на 7 етапі у зв‘язку з вищевикладеними подіями. Крім того, за даним фактом Чорноморською регіональною митницею адміністративна справа не порушувалась та протокол про порушення митних правил не складався.

В подальшому, прокуратурою Одеської області була проведена перевірка законності порушення зазначеної кримінальної справи, за результатами якої 22.05.03 постанову про порушення кримінальної справи № 72/2003 було скасовано та провадження по справі припинено на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю складу злочину.

Листом від 03.06.03 № 15-2/3273 Чорноморська регіональна митниця звернулась до УСБ України в Одеській області з запитом про направлення на адресу ЧРМ документів згідно Протоколу про вилучення від 06.05.03 для випуску зазначеного вантажу за межі митної території України.

Проте, листом № 6873/09 від 19.06.03 УСБУ в Одеській області вказало, що у зв‘язку з необхідністю виконання доручень прокуратури Одеської області та проведення додаткової дослідчої перевірки надання вказаних документів неможливо.

Крім того, листом прокуратури Одеської області від 24.06.03 № 04/4-717-03 директора ТОВ “Атрон” було повідомлено, що в результаті розгляду скарги останнього на дії співробітників митниці встановлено, що працівниками ЧРМ рішення щодо повернення затриманого товару не прийнято у зв‘язку з відсутністю документів, на підставі яких повинно бути проведено митне оформлення вантажу.

Також, листом від 23.05.03 № 04/3-5095-03 прокуратура Одеської області вказала на необхідність звернення ТОВ “Атрон” з приводу спричинення працівниками УСБУ в Одеській області збитків до судових органів.

У подальшому УСБ України в Одеській області листом від 08.08.03 надала інформацію, згідно якої в процесі проведення дізнання встановлені обставини, які вказують на сумнівний характер експортної операції, яку здійснювало ТОВ „Атрон”.

Згідно листа УСБУ в Одеській області № 4/16452 від 08.08.03 вартість зазначеного проводу була встановлена експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Мін‘юсту України на підставі роздруківки сайта із системи Інтернет. Відповідно до вказаного листа УСБУ в процесі проведення перевірки був зроблений запит до АТ “Експоцентр”, яким були надані дані, що реальна вартість проводу майже в 3000 разів менше вартості заявленої позивачем в митній декларації.

Висновки КНІСЕ, на які посилається позивач, лише підтверджують, що початкова вартість партії манганітового проводу була необґрунтовано завищена.

Крім того, при первинному розгляді справи позивач не зміг вказати на місцезнаходження вказаного вантажу, не надав суду інформації та доказів про подальше розпорядження ним, що виключило можливість здійснення його дослідження.

Лише листом № 4/17830 від 27.08.03 УСБ України в Одеській області направило на адресу митної установи зазначені документи, а вже 28.08.03 на адресу ЧРМ надійшов лист від ТОВ “Атрон” з проханням оформити вантаж.

02.09.03 директору ТОВ “Атрон” було направлено листа № 9/26-01/8600 з повідомленням про те, що згідно наказу ДМСУ № 864 від 28.12.99 завершення митного оформлення вантажу можливе тільки за умови анулювання ВМД, по якій проводилось оформлення, і подальшого оформлення та реєстрації нової ВМД з проведенням необхідних розрахунків платежів за курсом валюти, який визначається НБУ на день оформлення ВМД.

Відповідної заяви від позивача не надійшло, навпаки, 19.11.03 до ЧРМ надійшов лист від директора ТОВ “Атрон” з проханням анулювати ВМД № 50000/3/003820 від 25.02.03 та повернути зазначений вантаж.

Суд вважає, що в позовній заяві позивач безпідставно робить висновок про неналежне зберігання товару, а відтак про наявність причинного зв’язку між неправомірними діями Чорноморської регіональної митниці та заподіяними збитками.

Згідно ст. 85 Митного кодексу України (в ред. 1991 р.), товари та інші предмети, що переміщуються через митний кордон України, до митного оформлення можуть зберігатися підприємством або митницею. Підприємства зберігають товари та інші предмети тільки з дозволу митниці та під її контролем.

Не може бути прийнята до уваги посилання позивача на ст. 168 МК України як на підставу для задоволення позову. Відповідно до вказаної статті митні органи несуть відповідальність за втрату або пошкодження тих товарів та транспортних засобів, які зберігаються на складах цих митних органів.

Слід прийняти до уваги факт розміщення саме позивачем вантажу на відповідальне зберігання під митним контролем на склад ДП “Автотермінал” ЗАТ “Сільгосппостач”, в матеріалах справи наявна заява ТОВ „Атрон” з проханням помістити на зберігання вказаний вантаж на склад саме цього підприємства, а також акт прийому-передачі зазначеного вантажу на зберігання під митним контролем на склад ДП “Автотермінал” ЗАТ “Сільгосппостач”. Вищевикладене спростовує твердження позивача стосовно знаходження вказаного вантажу на складах митних органів.

Також ТОВ “Атрон” безпідставно вказує, що 15.03.04 Чорноморська регіональна митниця повернула товар ЗАТ „Львівський ЛВЗ”, адже матеріали справи свідчать про зворотне. Так, відповідну заяву подавало ТОВ „Атрон”, на вказаній заяві міститься підпис представника позивача про отримання вантажу у повній мірі та про відсутність у нього будь-яких претензій до митної установи стосовно даного вантажу, що свідчить про передачу ЧРМ позивачу товару у тому самому стані, в якому його було отримано.

Згідно графи 18 ВМД № 50000/3/003820, яку надали митній установі представники позивача до митного оформлення, зазначений вантаж переміщався як ручна поклажа, а у графах 35 та 38 ВМД вказана вага брутто та вага нетто цього вантажу, що свідчить про знаходження вантажу у певній упаковці.

Такі висновки підтверджуються також актом взяття проб і зразків від 04.03.03 та актом про прийом-передачу товарів на зберігання під митним контролем на складі ДП “Автотермінал” ЗАТ “Сільгосппостач”, підписаним представником ТОВ “Атрон”, в яких вказано, що вантаж знаходився у дерев‘яному ящику.

Позивач отримав у митної установи вантаж 15.03.04, а в якості підстави для задоволення позову надав висновок № 4164 від 16.07.04. Тобто, з моменту отримання позивачем вантажу до моменту проведення його експертизи пройшло 4 місяці. При цьому на відміну від митної установи позивач не надав до суду жодного документу, який би підтверджував зберігання ним вантажу у зазначений період у належних умовах, які виключають можливість його псування.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Як зазначено вище, позивач передав товар на зберігання певного підприємства, на підставі укладеного договору оренди складського приміщення. Таким чином, зберігання товару проводилось не Чорноморською регіональною митницею, а іншим підприємством.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки факт завдання збитків Товариству з обмеженою відповідальністю „Атрон” у зв’язку з неналежним зберіганням товару саме Чорноморською регіональною митницею, позивачем документально не доведено, підстави для стягення  збитків у розмірі 12 523 784, 29 грн.  з правонаступника Чорноморської регіональної митниці –Одеської митниці, яка є відповідачем по справі  – відсутні.

Оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані, не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,  суд , -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Атрон” до Одеської митниці про стягнення збитків у сумі 12 523 784гривень 29 коп. –відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку

з дня його прийняття

Суддя                                                                                       Демешин О.А.