ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.06.07р.

Справа № А8/116-07

За позовом:          Управління Пенсійного фонду України в м. Марганець

до:                  Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець

про:                      зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:          Алієва Г.Р. –гол. спеціаліст (дов. № 1933/01-25 від 21.05.07 р.)

від відповідача:          не з'явився

Суть спору:

Позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, звернувся до відповідача з позовом про зобов'язання останнього прийняти до заліку суму пенсії у розмірі 8 441,32 грн. станом на 01.05.07 р., виплачену гр. Савенко Костянтину Борисовичу, який отримав каліцтво та ушкодження здоров'я на території колишнього СРСР та країн СНД.

Позов мотивовано посиланням на Закон України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та Постанову правлінь Фондів позивача та відповідача № 5-4/4 від 04.03.03 р.

Крім того, позивач просить поновити пропущений строк позовної давності у зв'язку з тим, що відповідне законодавство та роз'яснення були надані тільки у 2003-2005 роках.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, оскільки право позивача не порушене відповідачем. Крім того, відповідач вважає, що Порядок, встановлений вказаною постановою правлінь Фондів, не встановлює права і обов'язки по взаєморозрахунках, а встановлює процедуру погодження виплачених позивачем сум, які будуть використані Фондами при взаєморозрахунках. Згаданий Порядок не зобов'язує відповідача погоджувати суми, з якими він не згодний. Свою незгоду з прийняттям до заліку пенсій, виплачених потерпілим, які отримали каліцтво на території колишнього СРСР, відповідач обгрунтовує тим, що це питання повинне бути вирішене міждержавними Угодами. Відповідач також вважає, що позивач не вказав норм законодавства, на підставі яких подав позов, а також, що строк подання позову позивачем пропущено без поважних причин.

Відповідач в судове засідання 25.06.07 р. не з'явився, причин свого нез'явлення суду не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, оскільки останній був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою представника відповідача про оголошення йому перерви в засіданні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.02 р. з Савенко Костянтином Борисовичем, при виконанні ним трудових обов’язків на території Тенькинського району Магаданської області Росії, стався нещасний випадок, внаслідок якого останній отримав виробничу травму і був визнаний інвалідом першої групи безстроково.

Зазначені обставини підтверджуються копіями: акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 та іншими матеріалами справи.

Савенко К.Б. була призначена і виплачується пенсія по інвалідності.

Станом на 01.05.07 р. Савенко К.Б. було виплачено позивачем у вигляді пенсій 8 441,32 грн., що підтверджується довідками-розрахунками позивача та іншими матеріалами справи.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсiйне забезпечення по iнвалiдностi та у зв'язку з втратою годувальника, в iнших випадках, передбачених цим Законом. За цим Законом призначаються, зокрема –пенсії по інвалідності та в разi втрати годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, який набрав чинності з 01.04.01 р., особи, право яких на отримання вiдшкодування шкоди ранiше було встановлено згiдно iз законодавством СРСР або законодавством України про вiдшкодування шкоди, заподiяної працiвникам внаслiдок травмування на виробництвi або професiйного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язкiв, мають право на забезпечення по страхуванню вiд нещасного випадку вiдповiдно до цього Закону.

В силу приписів п. "д" п. 1 ч. 1 ст. 21 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

При цьому, згідно п. 16 ст. 34 названого Закону, виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 01.04.01 р., Фонд соціального страхування сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.01 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

16.05.03 р. Міністерством юстиції України була зареєстрована постанова правління Пенсійного фонду України (далі-ПФУ) та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі-Фонд) від 04.03.03 року № 5-4/4, якою затверджено Порядок відшкодування Фондом ПФУ витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслiдок нещасного випадку на виробництвi або професійного захворювання (далі-Порядок).

Згідно п. 2 вказаного Порядку, останній визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом ПФУ витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, якi призначенi особам, що застрахованi згiдно iз Законом України "Про загальнообов'язкове державне соцiальне страхування вiд нещасного випадку на виробництвi та професiйного захворювання, якi спричинили втрату працездатностi" та потерпiлим особам, право яких наотримання вiдшкодування шкоди ранiше було встановлено згiдно iз законодавством СРСР або законодавством України про вiдшкодування шкоди, заподiяної працiвникам внаслiдок травмування на виробництвi або професiйного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язкiв.

За п. 4 названого Порядку, вiдшкодуванню пiдлягають суми, що виплачуються вiдповiдно до Законiв України "Про пенсiйне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соцiальне страхування вiд нещасного випадку на виробництвi та професiйного захворювання, якi спричинили втрату працездатностi" та iнших нормативно-правових актiв, зокрема - сума основного розмiру пенсiї по iнвалiдностi внаслiдок нещасного випадку на виробництвi або професiйного захворювання та пенсiї у зв'язку iз втратою годувальника, який помер внаслiдок нещасного випадку на виробництвi або професiйного захворювання, а також сума витрат Пенсiйного фонду з виплати i доставки вищезазначених пенсiй.

В основу механізму, визначеного Порядком, покладено щомісячне проведення органами ПФУ з відділеннями виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення звірок витрат за особовими справами потерпiлих, складання актів щомісячної звірки, в яких визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та подання до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно головним управлінням ПФУ і управлінням виконавчої дирекції Фонду (п. 5 Порядку).

Головні управління ПФУ та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі вказаних актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом ПФУ витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до ПФУ та Фонду (п. 6 Порядку).

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти ПФУ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не згоден з прийняттям до заліку пенсій, виплачених потерпілому Савенко К.Б., який отримав каліцтво на території Росії, обгрунтовуючи це тим, що це питання повинне бути вирішене міждержавними Угодами.

Тим самим відповідач порушив вимоги пункту п'ятого згаданого Порядку, що перешкоджає здійсненню взаєморозрахунків між сторонами.

Крім того, відповідно до приписів ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання", законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України "Про охорону праці" та інших нормативно-правових актів. Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством про страхування від нещасного випадку, то застосовуються норми міжнародного договору.

13.03.92 року державами - учасниками СНД (в тому числі і Україною) було укладено Угоду про гарантiї прав громадян держав - учасниць Спiвдружностi Незалежних Держав у галузi пенсiйного забезпечення.

Згідно ст.ст. 1, 3 вказаної Угоди, пенсiйне забезпечення громадян держав - учасниць цiєї Угоди та членiв їхнiх сiмей здiйснюється за законодавством держави, на територiї якої вони проживають. Усi витрати, пов'язанi iз здiйсненням пенсiйного забезпечення за цiєю Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємнi розрахунки не проводяться, якщо iнше не передбачено двостороннiми угодами.

За ст.ст. 5, 7 цієї Угоди, Угода поширюється на всi види пенсiйного забезпечення громадян, якi встановленi або будуть встановленi законодавством держав - учасниць Угоди. При переселеннi пенсiонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсiї за попереднiм мiсцем проживання припиняється, якщо пенсiя того ж виду передбачена законодавством держави за новим мiсцем проживання пенсiонера. Розмiр пенсiї переглядається вiдповiдно до законодавства держави - учасницi Угоди за новим мiсцем проживання пенсiонера з дотриманням умов, передбачених пунктом 3 статтi 6 цiєї Угоди.

Ця Угода набуває чинностi з моменту її пiдписання (ст. 12 Угоди).

Таким чином, на пенсіонера Савенко К.Б розповсюджується дія наведеної Угоди.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивiльних прав та iнтересiв можуть бути, зокрема - вiдновлення становища, яке iснувало до порушення, та примусове виконання обов'язку в натурi.

При викладених обставинах господарський суд вважає, що заявлені позивачем, з урахуванням уточнення, позовні вимоги про зобов'язання відповідача прийняти до заліку суму пенсії у розмірі 8441,32 грн. станом на 01.05.07 р., виплачену гр. Савенко Костянтину Борисовичу, який отримав каліцтво та ушкодження здоров'я на території колишнього СРСР та країн СНД, повністю відповідають вищевказаним способам захисту цивільних прав, оскільки їх задоволення відновлює становище, яке існувало до порушення, тобто –дозволяє продовжити взаєморозрахунки між сторонами, а також примушує відповідача виконати обов'язки, передбачені п. 5 згаданого Порядку.

Що стосується пропуску строку позовної давності, то суд зазначає, що в матеріалах справи мається лист позивача від 23.02.07 р. № 707/07-24, яким останній звертався до відповідача з проханням прийняти до заліку відшкодування витрат, понесених по виплаті та доставці пенсій пенсіонерам згідно додатку, в тому числі і Савенко К.Б.

Відповідач відмовив позивачу у прийняті до заліку вказаних сум пенсій листом від 23.03.07 р. № 186/04.

Таким чином, річний строк звернення до адміністративного суду позивачем не пропущений.

Викладене є підставою для задоволення позову,

Заперечення відповідача спростовуються викладеним, об'єктивними обставинами і матеріалами справи.

Керуючись Законами України “Про пенсійне забезпечення”, "Про загальнообов'язкове державне соцiальне страхування вiд нещасного випадку на виробництвi та професiйного захворювання, якi спричинили втрату працездатностi", "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Угодою про гарантiї прав громадян держав - учасниць Спiвдружностi Незалежних Держав у галузi пенсiйного забезпечення, ст.ст. 17, 87, 89, 94, 98, 158, 160-163, 186, 264 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець (53400, м. Марганець, вул. Радянська, 29-А; п/р № 3501 в УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код 25840681) прийняти до заліку суму пенсії у розмірі 8 441,32 грн. станом на 01.05.07 р., виплачену гр. Савенко Костянтину Борисовичу, який отримав каліцтво та ушкодження здоров'я на території країн СНД.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя                                                                                                              І.Ю. Дубінін