ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2007 р.                                                                   Справа № 12/57

За позовом Державного комунального підприємства «Чернівціводоканал»м. Чернівці

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Чернівці

про скасування податкових повідомлень-рішень

Суддя                                                               Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача –Пустовіт Ю.О. –представник (довіреність від 05.01.2007 року)

Від відповідача –Чмола І.І. –головний державний податковий інспектор (довіреність від 12.12.2006 року), Стругар П.І. –головний державний податковий ревізор-інспектор (довіреність від 27.03.2007 року)

В засіданні приймали участь

Постанову прийнято 05.06.2007 року у зв’язку з оголошенням перерви у судовому засіданні 29.05.2007 року

СУТЬ СПОРУ: Державне комунальне підприємство «Чернівціводоканал»м. Чернівці звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернівці про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача № 000150230/2 та 000151230/2 від 19.02.2007 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що спірні рішення є похідними від податкових повідомлень-рішень відповідача № 000150230/0 та 000151230/0 від 16.10.2006 року. При прийнятті та направленні податкових повідомлень-рішень відповідача № 000150230/0 та 000151230/0 від 16.10.2006 року, вважає позивач, відповідачем було допущено порушення пункту 4.11 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005 року, а саме: рішення повинні були направлені не пізніше 12.10.2006 року, натомість направлені лише 16.10.2006 року, у зв’язку з чим вони є нечинними як такі, що направлені з порушенням термінів встановлених чинним законодавством.

Також позивач зазначає, що перевірка проводилась за період з 01.04.2005 року по 31.03.2006 року, тоді як штрафні санкції застосовані за порушення, вчинені у період з 30.01.2004 року по 07.07.2004 року.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи це тим, що порушень законодавства при прийнятті спірних рішень допущено не було, натомість позивачем було порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов’язання по сплаті збору на геологорозвідувальні роботи.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

02.10.2006 року відповідачем було проведено виїзну планову комплексну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005 року по 31.03.2006 року, про що складено відповідний акт від 02.10.2006 року, який отриманий позивачем 03.10.2006 року (а.с. 56).

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення позивачем підпункту 5.3.1. пункту 5.3 статті 5 Закону України ”Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у частині своєчасної сплати збору за геологорозвідувальні роботи у сумі 73052,97 грн., у тому числі: із затримкою до 30 календарних днів у сумі 71027,31 грн., від 31 до 90 календарних днів у сумі 2025,66 грн.

За наслідками перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №№ 000150230/0 та 000151230/0 від 16.10.2006 року, якими позивачу визначено податкові зобов’язання по сплаті збору на геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету у сумі 7102,74 грн. та 405,13 грн. відповідно. Вказані рішення отримані позивачем 18.10.2006 року (а.с. 29).

Податкові повідомлення-рішення №№ 000150230/0 та 000151230/0 від 16.10.2006 року були оскаржені позивачем до Державної податкової адміністрації Чернівецької області, яка залишила скаргу без задоволення і прийняла податкові повідомлення-рішення №№ 000150230/2 та 000151230/2 від 19.02.2007 року.

За таких обставин справи у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно абзацу 1 підпункту 5.3.1. пункту 5.3 статті 5 Закону України ”Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до підпункту 17.1.7. пункту 17.1. статті 17 Закону України ”Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач несвоєчасно сплачував збір на геологорозвідувальні роботи у травні 2005 року –лютому 2006 року, а тому відповідач правомірно прийняв податкові повідомлення-рішення №№ 000150230/0 та 000151230/0 від 16.10.2006 року. У зв’язку з викладеним, податкові повідомлення-рішення №№ 000150230/2 та 000151230/2 від 19.02.2007 року також є чинними, як похідні від податкових повідомлень-рішень №№ 000150230/0 та 000151230/0 від 16.10.2006 року.

При цьому слід зазначити, що сторони не оспорюють правомірність нарахування податкових зобов’язань, а всі доводи позивача зводяться до порушень процесуального характеру при прийнятті податкових повідомлень-рішень. Проти самого факту порушення податкового законодавства позивач не заперечує, а відповідно до частини 3 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Доводи позивача не беруться до уваги судом, оскільки відповідно до пункту 4.11. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року № 327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 925/11205, на який посилається позивача як на підставу свої вимог, податкове повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів від дня реєстрації акта невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок або вручення його поштою суб'єкту господарювання (на підставі відмітки на поштовому повідомленні), а за наявності заперечень посадових осіб суб'єкта господарювання до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді суб'єкту господарювання.

Акт перевірки вручений позивачу 03.10.2006 року, тобто податкові повідомлення-рішення повинні прийнятті не пізніше 17.10.2006 року, а фактично прийнятті 16.10.2006 року, тобто у межах строку.

Крім того, недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством. Чинним законодавством не передбачено визнання акту нечинним у випадку його прийняття після закінчення десятиденного строку, передбаченого пунктом 4.11. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Твердження позивача стосовно того, що штрафні санкції застосовані за порушення, вчинені у період з 30.01.2004 року по 07.07.2004 року, спростовуються матеріалами справи, а саме –додатком № 2 до акту перевірки (а.с. 62), з якого чітко вбачається, що порушення мало місце у травні 2005 року –лютому 2006 року.

Керуючись статтями 71, 72, 159, 160, 161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

3. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
А.А. Бутирський