РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2007 р.
Справа № 10/158-2862

Господарський суд Тернопільської області у складі :

Судді : Півторака М.Є.

Розглянув справу

за позовом : Приватно –орендного підприємства “ Іванівське “ с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області

до відповідача : Теребовлянського  районного бюро технічної інвентаризації, м. Теребовля вул. Князя Василька , 115 Тернопільської області

за участю представників :

позивача  : Палюха М.П. –представника , доручення

відповідача  : Татарин Н.В. –начальника Теребовлянського БТІ , доручення № 98 від 27.07.2007 року

В розпочатому судовому засіданні  представнику позивача та відповідача роз’яснено процесуальні права та обов’язки передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

Суть справи :

Приватно –орендне підприємство “ Іванівське “ с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області звернулося з позовом до господарського суду Тернопільської області про спонукання Теребовлянського бюро технічної інвентаризації м. Теребовля провести реєстрацію за ним права власності на об’єкт незавершеного будівництва –приміщення торгового центру , що розміщене по вул. Ринок , 22 в с. Іванівка Теребовлянського району, як за  належним власником ; відшкодування витрат по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу просить покласти на відповідача .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення виконкому Іванівської сільської ради № 4 від 23.01.1990 року про надання дозволу на будівництво та затвердження рішення загальних зборів колгоспників про виділення земельної ділянки під будівництво торгового центру ; рішення Теребовлянського райвиконкому № 41 від 20.02.1990 року ; Акт обстеження технічного стану і визначення готовності будівлі торгового центру в с. Іванівка від 18.06.2007 року , інші документи , які знаходяться в матеріалах справи .

Судове засідання , призначене вперше до розгляду на 10 липня 2007 року , відкладалося до розгляду о 10 годині 27 липня  2007 року , у зв’язку з неявкою представника позивача .

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 09 годин 30 хвилин 14 серпня 2007 року в порядку статті 77 Господарського процесуального Кодексу України .

У поданому до суду відзиві на позов № 94 від 10.07.2007 року Теребовлянське районне бюро технічної м. Теребовля позовних вимог не визнає і зазначає , що бюро проводить державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно згідно із вимогами Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно , затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за № 7/5 на підставі відповідних документів : державного акта про право власності на землю або постійного користування земельною ділянкою , або договір оренди земельної ділянки ; проектно-кошторисної документації ; дозволу на виконання будівельних робіт .А тому вважає , що реєстрація права власності може бути проведена  після представлення в БТІ зазначених документів .

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю .

13 серпня 2007 року Приватно-орендне підприємство “ Іванівське “ с. Іванівка звернулося до суду з заявою з додатковими позовними вимогами і просить визнати за позивачем право власності на незавершене будівництво –приміщення торгового центру , що розміщений в с. Іванівка по вул. Ринок , 22 Теребовлянського району .

Стаття 22 ГПК України надає право позивачу змінити підставу або предмет позову , збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову  і зазначене право може бути реалізоване ним до прийняття рішення по справі.

Господарським судом прийнято додаткові позовні вимоги Приватно-орендного підприємства „ Іванівське “ с. Іванівка Теребовлянського району , поданих 13.08.2007 року .

Розглянувши матеріали справи , заслухавши пояснення представника позивача , відповідача  суд встановив наступне :

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України визначено , що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів . Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються , зокрема , шляхом визнання наявності або відсутності прав .

Позивач по справі –Приватно –орендне підприємство “ Іванівське “ , місцезнаходження якого с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області є юридичною особою , яка  зареєстрована як юридична особа Теребовлянською районною державною адміністрацією22.07.2003 року ( свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО № 555079 ) і включене до ЄДРО України , ідентифікаційний код 00953668 ,  що підтверджується Довідкою № 22-95 Тернопільського обласного управління статистики , а тому наділене повноваженнями на судовий захист своїх прав та інтересів .

Пунктом 1.6 Статуту Приватно –орендного підприємства “ Іванівське “ , зареєстрованого Державним реєстратором Теребовлянської районної державної адміністрації зазначено , що підприємство є правонаступником СГ ТВЗМП “ Іванівське “ Теребовлянського району ( код 00953668 ) і несе відповідальність за його зобов’язаннями .

Предметом позову є визнання права власності на незавершене будівництво –приміщення торгового центру , що розміщене по вул. Ринок , 22 в с. Іванівна Теребовлянського району та  зобов’язання Теребовлянського районного бюро технічної інвентаризації вчинити певну дію , а саме провести реєстрацію права власності на вказаний об’єкт .

У судовому засіданні встановлено , що 23.01.1990 року виконком Іванівської сільської ради народних депутатів прийняв рішення № 4 “ Про будівництво торгового центру в с. Іванівка “ , пунктом 1. якого затвердив рішення уповноважених колгоспників колгоспу ім.. Калініна “ Про виділення земельної ділянки площею 0,25 га під будівництво торгового центру в с. Іванівна та дозволив будівництво торгового центру в с. Іванівка між господарством гр.. Войцехівської О.А. і будинком торгівлі .

20.02.1990 року виконавчий комітет Теребовлянської районної ради народних депутатів прийняв рішення № 41 “ Про будівництво виробничих приміщень в колгоспах “ Промінь “ і “ Ювілейний “ та торгового центру в с. Іванівка “ , яким вирішив дозволити правлінню колгоспу імені Калініна будівництво торгового центру в селі Іванівка , а також проектному інституту провести проектно-вишукувальні роботи .

Як вбачається із листа відділу інвестицій і капітального будівництва , проектна документація об’єкта була виготовлена відділом в 90 роках , однак вона застаріла і потребує виготовлення нової ; технічний нагляд за будівництвом об’єкта проводив відділ капітального будівництва .

На час розгляду позову в суді готовність об’єкта складає 75% ( відсутні малярні роботи , підлоги та остеклення вікон ) , що підтверджується Актом обстеження технічного стану і визначення готовності будівлі торгового центру в с. Іванівка Теребовлянського району від 18.06.2007 року , складеного відділом інвестицій і капітального будівництва Теребовлянської райдержадміністрації .

20 травня 2007 року за № 39 позивач у справі звернувся до Теребовлянського районного бюро технічної інвентаризації м. Теребовля про реєстрацію права власності на незавершене будівництво –будівлю торгового центру , яка знаходиться в с. Іванівка з видачею відповідних документів згідно виготовленої інвентарної справи .

01.06.2007 року позивач по справі Приватно –орендне підприємство “ Іванівське “ с. Іванівка звернулося Іванівської сільської ради  із заявою № 54 ( копія заяви знаходиться в матеріалах справи ) про визнання за ним права власності на приміщення – будівлю торгового центру , який розміщений у с. Іванівна згідно виготовленої інвентарної справи  .

15.06.2007 року виконком Іванівської сільської ради повідомив дирекцію ПОП “ Іванівське “ про те, що виконком не може винести рішення про оформлення права власності на приміщення –будівлю торгового центру , оскільки будівництво не завершене і зазначає , що для оформлення права власності на будівлю необхідно виготовити проектну документацію на право власності на земельну ділянку , на якій розташоване згадане будівництво .

Статтею 2 Закону України “Про власність”( чинного на момент виникнення правовідносин ) , статтею 316 Цивільного Кодексу України визначено, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, яке охороняється законом.

В силу статті 41 Конституції України,  ст. 317 ЦК України, статті 4 Закону України “Про власність” власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном.

Закон визначає підстави виникнення права власності . Так, згідно ст.ст. 328,329 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Юридична особа набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

В силу статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності - основне речове право. Однак, існує и таке речове право як право володіння.

Цивільний кодекс України (стаття 397) визначає, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння виникає (стаття 398) на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Особа володіє майном правомірно, якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом.

Частиною третьою статті 331 Цивільного Кодексу України визначено , що до завершення будівництва ( створення майна ) особа вважається власником матеріалів , обладнання , тощо , які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна ) .

У разі необхідності особа , зазначена у абзаці першому цієї частини , може укласти договір щодо об’єкта незавершеного будівництва , право власності на який реєструється органом , що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів , що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об’єкта нерухомого майна , проектно-кошторисної документації , а також містять опис об’єкта незавершеного будівництва .

Закон України “ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень “ визначає засади створення у складі державного земельного кадастру єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно , обмежень цих прав.

Згідно з вимогами Закону ( 922/9521 ) до створення єдиної системи органів державної реєстрації прав , реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації .

Бюро технічної інвентаризації проводить державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно згідно з вимогами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно , затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 2223225-02 , на підставі документів , що визначені цим Тимчасовим положенням .

Відповідно до пункту 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно , яке затверджене наказом  Міністерства юстиції України № 6/5 від 28.01.2003 року та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року за № 141/2003 Реєстрація прав власності на нерухоме майно –це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв’язку з виникненням , існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно , що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об’єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів , коштом особи , що звернулася до БТІ .

Для реєстрації виникнення , існування , припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлюючі документи ( додаток 1 ) , їх копії ( нотаріально засвідчені ) , а також інші документи , що визначені цим Положенням  ( пункт 2.1 Тимчасового положення ) .

У Додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового  положення про порядок реєстрації прав  власності на нерухоме майно вміщено Перелік правовстановлюючих документів , на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна , до яких зокрема , віднесено рішення судів , третейських судів про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна , про встановлення факту права власності на об’єкти нерухомого майна .

Оцінивши представлені документальні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності та спонукання Теребовлянського бюро технічної інвентаризації м. Теребовля провести реєстрацію за  Приватно –орендним підприємством “ Іванівське “ с. Іванівка Теребовлянського району  права  власності на об’єкт незавершеного будівництва –приміщення торгового центру  , що знаходиться  по вул. Ринок , 22 в с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області є обґрунтованим та такими, що підлягають до задоволенню.

Державне мито , згідно статті 44,49 ГПК України , покладається на позивача .

На підставі наведеного , керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 1,2,33,43,44,49,82,84 Господарського процесуального кодексу  України  , статтею 20 Господарського Кодексу України , статтями 316,317,328  Цивільного Кодексу України  господарський суд ,-

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити  .

2.Визнати  за  Приватно –орендним підприємством “ Іванівське “ с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області , ідентифікаційний код 00953668 право власності на об’єкт  незавершеного будівництва - приміщення торгового центру , що розміщене по вул. Ринок , 22 в с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області .

3.Теребовлянському районному бюро технічної інвентаризації м. Теребовля  вул. Князя Василька , 115 , ідентифікаційний код 21162534 , провести  реєстрацію права власності на об’єкт незавершеного будівництва –приміщення торгового центру , що знаходиться по вул. Ринок , 22 в с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області за Приватно-орендним підприємством “ Іванівське “ с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільського області , ідентифікаційний код 00953668 .

4.Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його підписання.

На рішення суду , яке не набрало законної сили сторонами може бути подано апеляційну скаргу, а прокурором внесено подання протягом десяти днів з дня його підписання через господарський суд Тернопільської області .

5.Повний текст рішення складено  20 серпня 2007 року .

Суддя                                                                                          М.Є. Півторак