ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"18" травня 2007 р.
Справа №  18/32

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ТимошевськоїВ.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №18/32

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Котовському районі Одеської області, м. Котовськ, Одеська область

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Сальківський цукровий завод", смт. Сальково, Гайворонський район, Кіровоградська область

про стягнення 1922,55 грн.

Представники сторін:

від позивача - Кудрявцев  С.С., довіреність №1225/08 від 04.05.2007р.

від відповідача - участі не брав.

Управління Пенсійного  фонду України в Котовському районі  Одеської області  звернулося  з  позовною  заявою  про стягнення з відкритого акціонерного товариства  "Сальківський цукровий завод"  заборгованості по регресних вимогах у сумі 1 922, 55 грн.

Відповідач у судове засідання не з"явився, відзив на позовну заяву або докази сплати заборгованості господарському суду  не подав.

Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду  України в Котовському районі Одеської області подано позовну заяву про стягнення з відкритого акціонерного товариства  "Сальківський цукровий завод"   1 922, 55 грн. на відшкодування  витрат по виплаті пенсій  по каліцтву в порядку регресної вимоги.

Згідно правил  частини 4 Прикінцевих та перехідних положень  Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року,  до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов"язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що позивачем заявлено до стягнення  виплати,  які сплачувались  з  3 кварталу 1997 р. по 1 квартал 2001 р., до даних правовідносин підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р.

Згідно статті 460 Цивільного кодексу  Української  РСР організація або громадяни, відповідальні за заподіяну шкоду, зобов"язанні за регресною вимогою органу державного соціального страхування чи Пенсійного фонду України відшкодувати суми допомоги або пенсій, що виплачені особам, зазначеним у статтях 456 і 457 цього Кодексу.

Порядок подання органами Пенсійного фонду України регресних вимог підприємствам, установам, організаціям та громадянам на підставі статті 460 Цивільного кодексу Української РСР регулювався відповідною Інструкцією, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду від 16.07.1996 р. №9-2 і зареєстрованою в  Міністерстві  юстиції України 14.08.1996 за N 444/1469, та чинною до жовтня 2005р.

Згідно положень вказаної Інструкції орган Пенсійного фонду після оформлення  справи за регресною вимогою надсилає  відповідній особі претензію. У разі відмови відповідача від задоволення претензії або не розгляду її у місячний термін Пенсійний фонд  подає позовну заяву до господарського суду за місцем знаходження відповідача.

Поряд з цим, позивачем при звернені до господарського суду пропущено строк позовної давності, що ґрунтується наступним.

Згідно пункту 3.13. вказаної вище Інструкції  про порядок подання регресних вимог підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами Пенсійного фонду  України  регресні вимоги  подаються у межах строків позовної давності, визначених відповідно до статей 71-79 Цивільного  кодексу  Української РСР.  Строк позовної давності обчислюється з дня фактичної виплати пенсії.

До позовів про стягнення регресних вимог позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

За наведених обставин, беручи до уваги момент подання позовної заяви -  квітень 2007 року, слід  відмітити про сплив позовної давності.

Згідно вимог частини 6 Прикінцевих та перехідних положень  Цивільного кодексу України, чинного з 1 січня 2004 р., правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред"явлення яких, встановлений  законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, в частині стягнення  регресних вимог за період з 3 кварталу 1997 р. по 4 квартал 2000 р.  слід застосовувати положення  статей 71-85 Цивільного кодексу Української РСР,  а до регресних вимог за 1 квартал 2001 р. слід застосовувати  норми чинного Цивільного кодексу України.

На відміну від правил статті 75 Цивільного  кодексу Української РСР, яке передбачало обов"язковість застосування позовної давності, частина 3 статті  267 чинного Цивільного кодексу України  передбачає можливість  застосування даного правового інституту лише за заявою сторони.

Однак, названий Кодекс не конкретизує, яка саме сторона спору має зробити відповідну заяву та у якій формі вона має бути викладена. З урахуванням викладеного, господарський суд вважає достатнім для застосування позовної давності наявність письмого клопотання позивача про  поновлення  строку позовної давності.

Згідно частини 2 статті 80 Цивільного кодексу Української РСР та частини 5 статті 267 чинного Цивільного кодексу України, порушене право підлягає захисту якщо  суд визнає поважними причини пропущення позовної давності.

Однак, за змістом викладених вимог та на підставі наявних в матеріалах справи (доказів) документів, господарський суд не вбачає  поважності причин пропуску позовної давності. За вказаних обставин, клопотання позивача про поновлення  строку позовної давності підлягає відхиленню.

Відповідно до частини 1 статті  80 Цивільного кодексу Української РСР та частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно части 3 статті 85 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

До набрання рішенням законної сили воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду  у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя