СУД
ПОСТАНОВА

10.07.07р.

Справа № А38/201-07

За позовом  Державної податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська

до  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про звернення стягнення на активи на
суму  2711,83 грн.

Суддя  Бишевська Н. А.

Помічник
судді Парфьонов Д.О.

Представники сторін:

Від
позивача Пирогова М.В., дор. № 43126/10/10-039 від 25.10.2006 року

Від
відповідача ОСОБА_1.,

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов  Державної податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська  до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про звернення стягнення на
активи на суму 5469,92 грн.

10.07.07р. від позивача надійшла
заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої зменшено позовні
вимоги  в зв'язку з частковим погашенням
відповідачем заборгованості.

Так, згідно заяви станом на
11.06.07р. заборгованість СПД ФО ОСОБА_1. складає 1636,12 (податкове
зобов'язання), 630,12 грн. (пеня, що обліковується по обліковому рахунку) та
444,83 грн. (пеня, розрахована на суму несплаченого податкового боргу платника
податків). Загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, яка
рахується за даними податкового органу за відповідачем становить 2711,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
наявністю заборгованості, яка утворилась внаслідок несплати відповідачем
узгоджених сум єдиного податку, нарахуванням штрафних санкцій та існуванням
заборгованості.

Відповідач проти задоволення позову
заперечує, посилаючись на неврахування позивачем всіх обставин справи,
внаслідок чого відповідачу неправомірно визначено суму боргових зобов'язань.

За результатами розгляду на
підставі ст. 160 КАС України   оголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників Позивача та Відповідача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1. зареєстрований виконкомом Жовтневої районної ради м.
Дніпропетровська 18.06.02р. та знаходиться на обліку в державній податковій
інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська як платник податків.

12.12.03р. відповідач надав до ДПІ
у Жовтневому районі м. Дніпропетровська заяву про перехід на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності за напрямком роздрібної торгівлі меблями на
2004р.

За даними податкового органу в
зв'язку з несплатою узгодженої суми єдиного податку, станом на 22.02.07р.
заборгованість відповідача по платежам до бюджету становить 5469,92 грн., яка є
узгоджена СПД-ФО ОСОБА_1 шляхом подання заяви про перехід на спрощену систему
оподаткування. Сума податкового боргу складається з основного боргу 4006,83
грн. та пені розрахованої на суму несплаченого податкового боргу у сумі 1171,25
грн. і пені, що обліковується по особовому рахунку у сумі 291 грн.

Згідно заяви позивача станом на
11.06.07р. в зв'язку з частковим погашенням заборгованості, податковий борг СПД
ФО ОСОБА_1. складає 1636,12 (податкове зобов'язання), 630,12 грн. (пеня, що
обліковується по обліковому рахунку) та 444,83 грн. (пеня, розрахована на суму
несплаченого податкового боргу платника податків). Загальна сума заборгованості
з урахуванням штрафних санкцій, яка рахується за даними податкового органу за
відповідачем становить 2711,07 грн.

Судом встановлено, що зазначені
боргові зобов'язання виникли у відповідача внаслідок висновку податкового
органу про використання СПД ФО ОСОБА_1. в своїй діяльності за весь період
господарської діяльності починаючи з 2002 року до моменту подачі позову найманих
працівників. Таким чином, у відповідності до абз.4 п.2 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва», ставку єдиного податку відповідача збільшено на 50 відсотків
за кожну найману особу за весь період використання працівником найманої праці
та нараховані відповідні зобов'язання.

Так, згідно матеріалів справи
встановлено факт того, що відповідач перебував у трудових відносинах з шістьома
фізичними особами (працівниками) згідно трудових договорів.

Однак, податковим органом при
нарахуванні позивачу сум єдиного податку, який належить до сплати не враховано
даних, які свідчать про закінчення трудових відносин між відповідачем та
найманими особами, а саме: копії трудових договорів з відмітками про розірвання
трудового договору у відповідних місяцях 2004 року; звіти суб'єкта малого
підприємства -фізичної особи -платника єдиного податку зі штампом податкового
органу за відповідні квартали 2004 року з відмітками про відсутність у
відповідача найманих працівників починаючи з 2 місяця ІІІ кварталу 2004 року в
той час, як за 1- й місяць І кварталу 2004 року значиться наявність 6
працівників, а за лютий -липень 2004 року за підприємцем значиться 5 найманих
працівників.

Згідно ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Податковим органом не подано
жодного документу, який би підтверджував факт наявності у позивача трудових
відносин з фізичними особами з 2 місяця ІІІ кварталу 2004 року. Документально
підтверджена  відсутність   найманих працівників  на кінець 2004 року, не породжує  обов'язку сплачувати  збільшену ставку  єдиного податку відповідачем,  а отриманий позивачем  річний звіт
за 2004 р. з даними    про  відсутність
найманих працівників, не  дає
права   на  нарахування
та  стягнення заявленої    суми
зобов'язань.

Таким чином, суд знаходить позовні
вимоги позивача необґрунтованими та непідтвердженими матеріалами справи в
зв'язку з чим відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.ст. 71, 158-163 КАС
України,  господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути
оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Н.А.Бишевська

Постанова
підписана у повному обсязі 03.08.2007р.