ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р.
Справа  № 15/49-07-813А

16 год. 23 хв.                                                                                   м. Одеса

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого судді -                    Петрова В.С.

При секретарі -                             Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача –                          Юхтенко Л.Р.;

від відповідача -                        Бабін К.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про визнання недійсними письмових вимог,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про визнання акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності чинним в редакції з урахуванням заперечень позивача від 13.12.2006 р. та зобов’язання відповідача внести зміни до акту ревізії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на незаконність та необґрунтованість висунутих Контрольно-ревізійним управлінням в Одеській області вищенаведених вимог.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.01.2007 р. відкрито провадження  в адміністративній справі № 15/49-07-813А та призначено попереднє засідання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.02.2007 р. закінчено підготовче провадження у справі № 15/49-07-813А та справу призначено до судового розгляду в засіданні суду.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову (а.с. 76-78 т. 1), посилаючись при цьому на правомірність висунутих до позивача вимог, та просив суд відмовити у задоволенні позову.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати недійсними письмові вимоги від 22.01.2007 р. № 15-032-14/200 про усунення виявлених порушень фінансової дисципліни щодо зобов'язання орендарів провести експертну оцінку займаних нежитлових приміщень для правильного визначення орендної плати, в разі їх відмови розірвати договори оренди; щодо прийняття дійових заходів по відшкодуванню з орендарів донарахованої орендної плати; щодо розроблення заходів щодо усунення виявлених порушень та щодо розгляду на виборчій нараді результатів ревізії та притягнення винних осіб до відповідальності.

У зв’язку з набранням 01 вересня 2005 р. чинності Кодексом адміністративного судочинства України господарський суд Одеської області зазначає, що згідно п. 6 розділу VII Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Згідно з планом контрольно-ревізійної роботи КРУ в Одеській області на IV квартал 2006 року Контрольно-ревізійним управлінням в Одеській області була проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” за період з 01.01.2005 року по завершений звітний період 2006 року.

За результатами проведеної ревізії був складений акт про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП „Центральний парк культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка”  від 28.11.2006р. № 032-23/459, яким встановлено, що з 01.01.2005 р. по 01.01.2006 р. позивачем не рахувались дебіторська та кредиторська заборгованості в частині орендної плати, що призвело до недоотримання позивачем орендної плати від 15 комерційних структур на загальну суму 338 864,34 грн.

Не погодившись з висновками акту про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності, Комунальне підприємство "Центральний парк культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка" звернулось до відповідача з письмовими заперечення від 12.12.2006р.

На зазначені заперечення КРУ в Одеській області були надані письмові висновки від 11.01.2007 року № 15-032-14/40, якими заперечення позивача не були прийняті.

Так, керуючись ст.ст. 10, 14 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" та п. 46 "Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. № 550, листом від 22.01.2007 року № 15-032-14/200 КРУ в Одеській області виставило позивачу письмові вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства, а саме:

- про зобов'язання орендарів провести експертну оцінку займаних нежитлових приміщень для правильного визначення орендної плати, в разі їх відмови розірвати договори оренди;

- про прийняття дійових заходів по відшкодуванню з орендарів донарахованої орендної плати;

-  розроблення заходів щодо усунення виявлених порушень.

-   розгляду на виборчій нараді результати ревізії, притягнути винних осіб до

відповідальності.

Щодо вимог КРУ в Одеській області про зобов'язання орендарів провести експертну оцінку займаних нежитлових приміщень для правильного визначення орендної плати та розірвання договорів оренди в разі їх відмови суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XII від 10 квітня 1992 р.  оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Так, зі змісту договорів оренди, які перевірялись КРУ в Одеській області, вбачається, що  експертна оцінка займаних нежитлових приміщень була проведена ще до укладення договорів та безпосередньо вказана у змісті самих договорів.

Згідно зі ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XII від 10 квітня 1992 р. умови договору є чинними на весь строк дії договору оренди.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", розмір орендної плати може бути переглянутий лише за погодженістю сторін. Крім того, чинним законодавством не передбачена можливість розірвання договору оренди внаслідок відмови орендаря від проведення нової експертної оцінки та перерахунку орендної плати під час дії договору оренди.

Таким чином, підстави для зобов'язання орендарів проводити нову експертну оцінку для перерахування орендної плати відсутні.

Щодо вимог КРУ в Одеській області про прийняття позивачем дійових заходів по відшкодуванню з орендарів донарахованої орендної плати, то як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки КРУ в Одеській області було донараховано орендну плату 15 комерційним структурам, з якими були укладені договори оренди, а саме:

-  ТОВ „Лебідь” по договору оренди № 207 від 22.08.2003 р. –5129,0 грн.,

- Релігійному товариству євангельських християн-баптистів „Алілуя” по договору оренди № 206 від 18.05.2001 р. –6679,94 грн.,

-  МП „Друг” по договору оренди № 146 від 02.04.2001 р. - 4045,98 грн.,

- ПМП „Три К” за договором оренди № 204 від 22.05.2001 р. –14793,73 грн.,

- ПП „Лорі" по договору оренди № 001/а від 25.11.2003 р. –13727,00 грн.,

- ГО „Дирекція фонду” по договору оренди № 003/а-п від 12.11.2003 р. –12477,11 грн.,

- СПД Звенигородському О.В. по договорам оренди № 001/а-п-03 від 22.05.2001 р. та № 002/а-п-03 від 07.11.2003 р. –8674,23 грн.,

- ТОВ „Девелопмент груп" по договору оренди № 007-а/04 від 23.07.2004 р. –8194,43 грн.,

- ТОВ „Надія" по договору оренди № 002/а від 29.12.2003 р. –34256,81 грн.,

- ТОВ „КСК-Сервіс ЛТД" по договору оренди № 01/а-ф.ю від 23.10.2003 р. –90273,71 грн.,

- ПП „Паер" за договору оренди № 007/а-03 від 31.12.2003 р. –18655,6 грн.,

- ТОВ „Навігатор-Україна” по договору оренди № 02/а-ф.ю від 23.10.2003 р. –26766,37 грн.,

- МПП „Компрадор” по договору оренди № 005/а-03п від 29.12.2003  –51325,33 грн.,

- ПП „Відпочинок” по договору оренди № 004/а-п-03 від 17.12.2003 р. –39780,59 грн.,

- ТОВ „Європа” по договору оренди № 008-а/04 від 10.09.2004 р. –4084,51 грн.

В обґрунтування заперечень щодо донарахованої орендної плати позивач посилається на те, що на перевірку позивачем було надано 11 договорів оренди нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Одеса, вул Маразліївська, 1 ЦПК і О ім. Т.Г. Шевченка, які були укладені від імені комунального підприємства попереднім директором Гашковим О. В. з суб'єктами господарювання, та реєстр ксерокопій чотирьох договорів оренди нерухомого майна, які були укладені між Жовтневою райдержадміністрацією Одеської міської ради та ТОВ „Європа", МІIII „Компрадор", ПП «Відпочинок»та Релігійним товариством євангельських християн-баптистів „Алілуя”, однак вказані договори оренди до діяльності позивача ніякого відношення не мають.

Разом з тим, як зазначає позивач, всупереч того, що КП "ЦПК ім. Т.Г. Шевченка" не є орендодавцем і не є правонаступником Жовтневої райдержадміністрації Одеської міської ради за зазначеними 4-ма договорами, КРУ в Одеській області при перевірці фінансово-господарської діяльності були враховані зазначені договори оренди та нараховано позивачу дебіторську заборгованість на суму 30648,65 грн.

Що стосується  договору оренди № 207 від 22.08.2003 р., укладеного між позивачем та ТОВ „Лебідь”, за яким відповідачем було нараховано дебіторську заборгованість в сумі 5129,0 грн., позивач зазначає, що рішенням господарського суду Одеської області від 02.02.2007 р. по справі № 30/459-06-13890 зазначений договір був визнаний недійсним, у зв’язку з чим позивач немає можливості виконати вимоги відповідача в цій частині.

Разом з тим в ході розгляду справи відповідач листом від 07.05.2007 р. № 15-013-14/1691, надісланим КП "ЦПК ім. Т.Г. Шевченка", уточнив остаточний перелік підприємств-орендарів, до яких позивачу належить прийняти дійові заходи по відшкодуванню донарахованої орендної плати, а саме:

-   СПД Звенигородський О.В. - в сумі 8 674,23 грн.,

-    ПП „Лорі" - в сумі 13 727,00 грн.,

-   ТОВ „Девелопмент груп" - в сумі 8 194,43 грн.,

-    ГО „Дирекція фонду" - в сумі 12 477,11 грн.,

-    ТОВ „Надія" - в сумі 34 256,81 грн.,

-    ТОВ „КСК-Сервіс" - в сумі 90 273,71 грн.,

-   ТОВ „Навігатор-Україна"- в сумі 26 766,37 грн.,

-    ПП „Паєр” - в сумі 18 655,6 грн.

Як вбачається з остаточного переліку підприємств-орендарів, стосовно яких належить прийняти дійові заходи по відшкодуванню донарахованої орендної плати КРУ в Одеській області виключило з вимог пред'явлених позивачу, вимоги щодо застосування заходів до нарахування орендної плати орендарям, договори оренди з якими були укладені Жовтневою районною адміністрацією Одеської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог в частині визнання недійсними вимог відповідача стосовно зазначеного остаточного переліку підприємств-орендарів, до яких належить прийняти дійові заходи по відшкодуванню донарахованої орендної плати, позивач посилається на те, що у всіх договорах оренди, які були укладені позивачем з вказаними орендарями, передбачено, що до вводу в експлуатацію об'єкта оренди орендна плата не стягується, у зв’язку з чим позивачем не нараховувалась таким орендарям орендна плата.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XII від 10 квітня 1992 р. істотними умовами договору оренди є:

- об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

- термін, на який укладається договір оренди;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань;

- відновлення орендованого майна та умови його повернення;

- виконання зобов'язань;

- забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

- порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди;

- відповідальність сторін;

- страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

- обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Оскільки, однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації, на думку суду, ревізорами було правомірно донараховано орендну плату з урахуванням індексів інфляції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Позивач посилається на те, що КРУ в Одеської області за результатами ревізії була нарахована орендна плата в розмірі, яка передбачена договором за користування об'єктом оренди після вводу в експлуатацію об'єкта. Але, як вбачається зі змісту договорів, укладених із СПД Звенигородським О.В., ТОВ „КСК-Сервіс ЛТД", ТОВ „Навігатор-Україна", ПП „Паєр” їх предметом є: тверде покриття, асфальтовані майданчики, площадка з бетоно-асфальтовим покриттям, у зв’язку з цим, суд зазначає, що названі об’єкти не мають ознаків об’єктів нерухомості, які підлягають вводу в експлуатацію. Крім того, зазначеними договорами не встановлені граничні строки вводу таких об’єктів в експлуатацію. За таких обставин, суд вважає, що зазначені договори були укладені з порушенням норм чинного законодавства.

Крім того, необґрунтованим є, на думку суду, посилання позивача на те, що відповідно до договору оренди від 23.07.2004р. № 007-а/04, укладеного між ТОВ „Девелопмент груп" та Комунальним підприємством „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка”, нарахована   орендна   плата   з урахуванням індексу інфляції підлягає нарахуванню не за весь період перевірки, а за період до припинення дії договору, тобто, до 02 травня  2005 року, оскільки об'єкт оренди - будівля більярдної було знищено пожежею, про що нібито свідчить довідка Комунального підприємства „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” № 278/01 від 04.05.2005р.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі загибелі об’єкта оренди.

Але, на думку суду, договір оренди від 23.07 2004р. № 007-а/04 не може вважатися таким, що припинив свою дію 02 травня 2005 року у зв’язку з тим, що позивачем не надано належних доказів його припинення, а щодо довідки Комунального підприємства „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” № 278/01 від 04.05.2005р., то вона не є належним та неспростовним доказом загибелі орендованого ТОВ „Девелопмент груп" майна.

Так, позивачем не були надані належні докази того, що договір оренди від 23.07 2004р. № 007-а/04 був припинений в результаті загибелі об’єкта оренди, у зв’язку з чим не може вважатися припиненим.

Також щодо договору оренди нежитлового приміщення підземного туалету загальною площею 199,2 кв.м. для створення центру відпочинку, укладеного між Комунальним підприємством „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” та ТОВ "Європа" 10.09.2004 р., то позивач вважає його розірваним посилаючись при цьому  на лист від 28.03.2005 року  № 248/01, яким КП „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” повідомило ТОВ "Європа" про розірвання договору оренди, та на те, що на даний час об'єкт оренди знаходиться в приватній власності у підприємця Павлюка І.А. згідно договору купівлі-продажу № 169 від 01.09.2006р., який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу у реєстрі за №3681.

Однак, відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Так, законодавством не передбачена можливість розірвання договору шляхом одностороннього повідомлення про це листом, у зв’язку з чим договір оренди, укладений КП „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” з ТОВ „Європа” не може вважатися розірваним, у зв’язку з чим позивачем орендна плата повинна була нараховуватися.

Отже, відповідачем правомірно представлено позивачу вимоги щодо нарахування ТОВ „Європа” орендної плати.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач відповідно до п. 26 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. № 550, повинен був провести зустрічні перевірки фінансово-господарської діяльності орендарів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 26 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. № 550, з метою документального підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків з об'єктом контролю - підконтрольною установою, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку органами служби можуть проводитися зустрічні звірки у суб'єктів господарювання, які мали правові відносини з об'єктом контролю - підконтрольною установою. Тобто, відповідач мав право проводити зустрічні перевірки, але не зобов’язаний їх проводити, у зв’язку з чим посилання позивача на п. 26 Порядку щодо непроведення зустрічних перевірок є безпідставними.

Щодо договорів оренди № 001/а-п-03  від 22.05.2001 р. і № 002/а-п-03 від 07.11.2003 р.,  № 001/а від 25.11.2003 р., № 003/а-п від 12.11.2003 р. та № 002/а від 29.12.2003 р., укладених між позивачем та відповідно СПД Звенигородським О.В., ПП „Лорі”, ГО „Дирекція фонду” та ТОВ „Надія” позивач зазначає, що нарахована відповідачем заборгованість зі сплати орендної плати є незаконною та необґрунтованою у зв’язку з тим, що сума заборгованості взята з одного із чорнових розрахунків орендної плати, виходячи із ставок, встановлених договорами оренди після воду в експлуатацію об'єкта оренди та зроблених бухгалтером позивача, хоча в договорах оренди передбачена орендна плата у разі вводу в експлуатацію об'єкта оренди та передбачено, що на період будівництва орендна плата не сплачується. Крім цього, позивач зазначає, що в договорі оренди не передбачено, що слід розуміти під „будівництвом об'єкта оренди", з якого моменту починається „будівництво" та те, що така неоднозначність в змісті договору робить неможливим нарахування орендної плати.

З зазначених обґрунтувань позовних вимог вбачається, що зазначені договори були укладені з порушенням норм чинного законодавства, але цей факт не є підставою для ненарахування позивачем орендної плати за зазначеними договорами оренди.

Щодо доводів позивача про те, що сума заборгованості була взята відповідачем з одного із чорнових розрахунків орендної плати, виходячи із ставок, встановлених договорами оренди після вводу в експлуатацію об'єкта оренди та зробленого бухгалтером позивача, то суд зазначає, що позивач не надав жодних доказів того, що зазначений розрахунок орендної плати є черновим, у зв’язку з чим ці твердження позивача судом до уваги не приймаються.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, КП „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” були складені та підписані акти прийому-передачі нерухомого майна із зазначеними орендарями, а саме:

- від 07.11.2003 р. за договором № 002/а-п-03 від 07.11.2003 р, укладений із СПД Звенигородським О.В;

- від 25.11.2003 р. за договором № 001/а від 25.11.2003 р., укладений із ПП „Лорі”;

- від 12.11.2003 р. за договором № 003/а-п від 12.11.2003 р., укладений із ГО „Дирекція фонду”;

-  від 29.12.2003 р. за договором № 002/а-п від 29.12.2003 р., укладений із ТОВ „Надія”.

Так, зазначене спростовує твердження позивача про безпідставність нарахування відповідачем орендної плати з урахуванням ставки, встановленої договором після вводу в експлуатацію об'єкта оренди.

Також слід зазначити, що відповідно до платіжних доручень №№ 77 від 29.03.2007 р., № 82 від 30.03.2007 р., № 306 від 29.04.2007 р. та квитанцій №№ 2, 3, 4 від 23.03.2007 р., №№ 01, 02 від 28.03.2007 р, сума заборгованості по орендній платі частково сплачена СПД Звенигородським О.В. Крім того, рішенням господарського суду Одеської області від 20.04.2007 року по справі № 11/24-07-1559 позов КП "ЦПК ім. Т.Г. Шевченка" до фізичної особи - підприємця Звенигородського О.В.  задоволено та стягнуто з фізичної особи - підприємця Звенигородського О.В заборгованість з орендної плати в розмірі 845,47 грн.

До того ж на теперішній час господарським судом Одеської області прийнято рішення від 18.05.2007 року по справі № 11/22-07-1557 за позовом КП „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” до ПП „Лорі" про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди, яким розірвано договір оренди, укладений між позивачем та ПП „Лорі", виселено відповідача з об'єкта оренди та стягнуто заборгованість з орендної плати в сумі 56 756,66 грн., яка передбачена договором після вводу в експлуатацію об'єкта оренди.

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.05.2007 року по справі № 11/25-07-1560 задоволений позов КП "ЦПК ім. Т.Г. Шевченка" про розірвання договору оренди з ТОВ „Надія" та про стягнення заборгованості з орендної плати на суму 37788, 02 грн. і пені на суму 313,64 грн.

Щодо договорів оренди № 01/а-ф-Ю від 23.10.2003 р., № 005-а/03-п від 29.12.2003 р., № 004/а-п від 17.12.2003 р. та № 007/а-03 від 30.12.2003 р. укладених між позивачем та відповідно ТОВ „КСК-Сервіс ЛТД", МПП „Компрадор”, ПП „Відпочинок” та ПП „Паер", позивач посилається на те, що нарахована відповідачем заборгованість є неправомірною, оскільки орендарі з моменту укладання договорів оренди не приступили до використання об'єктів оренди, жодного разу не сплачували орендну плату, посилаючись при цьому на ст. 640 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони по договору своїми діями повинні підтвердити факт укладання договору.

Але, як вбачається з матеріалів справи, КП „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” були складені та підписані акт прийому-передачі із зазначеними орендарями, а саме:

- 23.10.2003 р. - акт прийому-передачі споруди та іншого нерухомого майна за договором № 001/а-ф.ю від 23.10.2003 р. із ТОВ „КСК-Сервіс ЛТД";

- 29.12.2003 р. акт прийому-передачі споруди за договором № 005/а-03п від 29.12.2003 р. із МПП „Компрадор”;

- 17.12.2003 р. акт прийому-передачі споруд за договором № 004/а-п від 17.12.2003 р. із ПП „Відпочинок”;

-  30.12.2003 р. акт прийому-передачі споруд за договором № 007/а-03 від 30.12.2003 р. із ПП „Паер".

Відтак, зазначені вище посилання позивача на те, що нарахована відповідачем заборгованість є неправомірною у зв’язку з тим, що орендарі з моменту укладання договорів оренди не приступили до використання об'єктів оренди є необґрунтованими, оскільки факт невикористання орендарем об’єкту оренди не є підставою для ненарахування орендної плати. Також зазначені вище акти спростовують посилання позивача на те, що сторони по договору своїми діями повинні підтвердити факт укладання договору.

При цьому слід зазначити, що позивачем застосовані заходи по відшкодуванню заборгованості з орендної плати з ТОВ „Навігатор-Україна", ТОВ „КСК-Сервіс" та ПП „Паєр" - 22 травня 2007 року, а саме: позивачем були подані до господарського суду Одеської області позовні заяви про розірвання договорів оренди, виселення та стягнення заборгованості з орендної плати.

Щодо договору оренди № 02/а-ф.ю, укладеного між позивачем та ТОВ „Навігатор-Україна”, позивач стверджує, що орендар не використовує майданчики, які йому були передані за договором в оренду та позивачем на адресу ТОВ „Навігатор-Україна" було надіслано повідомлення, що договір оренди припиняє свою дію в односторонньому порядку у зв'язку з несплатою орендної плати.

Але, як вже зазначалось раніше законодавством не передбачена можливість розірвання договору шляхом одностороннього повідомлення про це листом, у зв’язку з чим договір оренди, укладений КП „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” з ТОВ „Навігатор-Україна”, не може вважатися розірваним, у зв’язку з чим позивачем орендна плата повинна нараховуватися.

Таким чином, позивач не довів суду неправомірність висунення позивачу письмових вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, що передбачає підстави для звільнення від доказування.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві  є  будь-які фактичні дані,  на підставі  яких  суд  встановлює  наявність  або відсутність обставин,  що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі,  та інші обставини,  що мають значення для правильного вирішення справи.  Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх  представників, показань свідків, письмових  і речових  доказів,  висновків експертів.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює  докази,  які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про визнання недійсними письмових вимог не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Комунального підприємства „Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка” до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про визнання недійсними письмових вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено 02.07.2007 р.

Суддя