ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2007 р.                                                 Справа №  4/238/07

Позивач           Заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону в інтересах

держави в особі державного підприємства Міністерства оборони України

Миколаївський авіаремонтний завод “НАРП”

вул. Знам”янська, 4, м. Миколаїв, 54037

Відповідач          Товариство з обмеженою відповідальністю “Адоніс”

площа Центральна 1, с. Таборівка Вознесенського р-ну

Миколаївської обл., 56520

суддя Дубова Т.М.

03.07.2007р.

ПРИСУТНІ:

Від позивача          –Сергєєва К.О. довіреність № 3781/ю від 15.12.2006р.

Від відповідача           –Швецова О.К. довіреність № б/н від 15.03.2007р.

У судовому засіданні приймає участь прокурор Забаров Д.А.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.07.2007р.

ПРИСУТНІ:

Від позивача          –Сергєєва К.О. довіреність № 3781/ю від 15.12.2006р.

Від відповідача           –не з’явився

У судовому засіданні приймає участь прокурор не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення за договором № 126-06 від 12.04.2006р. 47173,56 грн., з яких: 26502,00 грн. основний борг, 6360,48 грн. індексація  за термін з 12.05.2006р. до

11.01.2007р., 14311,08 грн. пені  за термін з 12.05.2006р. до 07.11.2006р.

Відповідач надав відзив, яким позов заперечив повністю, посилаючись на те, що згідно додаткової угоди до договору від 12.04.2006р. між сторонами було обумовлено порядок розрахунків, згідно якого відповідач мав здійснити передплату в розмірі 50% згідно виставленого рахунку в 3-денний строк з дня подачі заявки, остаточний розрахунок в 10-денний термін після підписання акту виконаних робіт. На адресу відповідача в обумовлених додатковою угодою термінів не надходило. Вимоги позивача щодо індексації в розмірі 3 % не обґрунтовані, оскільки суперечать Закону України “Про індексацію грошових доходів”, а розрахунок пені та індексу інфляції на адресу відповідача не надходили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокурора, суд –

ВСТАНОВИВ:

12.04.06р. сторони уклали договір № 126-06 на виконання авіаційно-технічних робіт, згідно якого позивач повинен був виконати авіаційно-технічні роботи (АХР) по обробці землі, а відповідач оплатити виконані роботи.

Оскільки позивач свої обов’язки, щодо виконання робіт виконав на загальну суму 29 502,00 грн., а відповідач за них розрахувався частково, позивач просить стягнути з відповідача суму 26502,00 грн. основного боргу, 6360,48грн. індексацію  за термін з 12.05.2006р. до 11.01.2007р. та 14311,08грн. пені  за термін з 12.05.2006р. до 07.11.2006р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані не в повному обсязі, тому підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

Згідно договору № 126-06 від 12.04.06р., позивач зобов’язався виконати роботи на площі 1740 га., порядок розрахунків сторони узгодили у розділі 3 договору.

В подальшому додатковою угодою № 1 від 13.04.2006р. сторони зменшили кількість обробляємої площі на 101 га., про що свідчить запис, скріплений печаткою відповідача у додатковій угоді. Додатковою угодою № 2 від 04.05.2006р. сторони визначили вартість виконаних робіт в сумі 29 502,00 грн. за 1639 га. обробленої площі та узгодили порядок розрахунків (абзац 2 п. 3.3. договору), згідно якого відповідач повинен був перерахувати передплату в сумі 14751,00 грн. та залишок 50% в сумі 14751,00 грн. перерахувати на протязі 3 банківських днів після підписання акту виконаних робіт. При затримці оплати сторони передбачили індексацію виконаних робіт із розрахунку 3% в місяць.

29.04.2006р. відповідач видав завдання позивачу на обробку землі від бур’янів. 07.05.2006р. сторони склали акт прийомки-здачі виконаних авіаційних робіт, підписаний представниками та скріплений печатками обох сторін, згідно якого позивач  виконав роботи на площі 1639 га., а відповідач прийняв заказані роботи без зауважень на загальну суму 29 502,00 грн.

Відповідно до додатку № 2 від 04.05.2006р. відповідач повинен був провести остаточний розрахунок за виконані роботи у 3-денний строк після підписання акту, тобто до 10.05.2006р.

Відповідач виконані роботи оплатив частково в сумі 3000,00грн., що підтверджується банківською випискою руху коштів на рахунку позивача (а.с. 13).

Таким чином, залишок боргу складає  26502,00 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином. Відповідач доказів погашення заборгованості  станом на час розгляду справи  не надав.

За змістом ст.ст.837, 854 ЦК України за договором підряду підрядник  зобов”язується на свій ризик виконати роботу за завданням замовника, а замовник зобов”язуєтсья прийняти та оплатити виконану роботу після її здачі замовнику. Відповідач прийняв роботу позивача, але в повному об”ємі її не оплатив.

Заперечень щодо основного боргу відповідач не надав.

Щодо нарахованої позивачем суми 6360,48грн. індексації  3 % в місяць за термін з 12.05.2006р. до 11.01.2007р., то свої вимоги позивач обґрунтував п. 2 додаткової угоди № 2 до договору, яким сторони передбачили індексацію виконаних робіт із розрахунку 3% в місяць при затримці оплати, та ст.ст. 217, 231 Господарського кодексу, згідно яких у сфері господарювання можуть бути застосовані такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафних та оперативно-господарських санкцій.   Позивач вважає, що 3% індексації в місяць є штрафними санкціями, передбаченими в договорі.

Між тим, за змістом терміну: “індексація –це механізм підвищення грошових  доходів”.

Згідно ч.ч. 5,6 ст. 225 ГК України сторони  господарського  зобов'язання   мають   право   за взаємною  згодою  заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що  підлягають  відшкодуванню,  у  твердій  сумі  або  у   вигляді відсоткових  ставок залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків  порушення   зобов'язання   сторонами.  Кабінетом   Міністрів   України   можуть   затверджуватися методики  визначення  розміру  відшкодування   збитків   у   сфері господарювання. Не   допускається погодження між   сторонами   зобов'язання   щодо   обмеження    їх відповідальності,  якщо  розмір  відповідальності для певного виду зобов'язань визначений законом.

Отже, сторони заздалегідь визначили розмір збитків від несвоєчасного виконання грошових зобов»язань у розмірі 3% щомісячно, тому позов в цій частині підлягає задоволенню повністю, а заперечення відповідача, в яких він посилається на Закон України “Про індексацію грошових доходів населення ”, не приймаються судом до уваги, з вищевикладених обставин. Крім того, визначений Закон регулює підтримку  купівельної  спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених  Конституцією України  гарантій  щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Також позивачем нараховано пеню в розмірі 0,3% за кожен день прострочення платежу на підставі ч. 6 ст. 232 ГК України за термін з 12.05.2006р. до 07.11.2006р. в сумі 14311,08грн. (а.с. 25, 35).

Однак, згідно ч. 6 ст. 231 та ч. 2 ст. 343 ГК України штрафні  санкції   за   порушення   грошових   зобов'язань встановлюються  у  відсотках,  розмір  яких визначається обліковою ставкою Національного банку України,  за  увесь  час  користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом

або договором. Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача  цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі,  що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного   банку   України,   що  діяла  у  період,  за  який сплачується пеня.

Визначене обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного   банку   України встановлено також в Законі України “Про відповідальність за невиконання грошових зобов”язань”.

Враховуючи викладене, позов у цій частині підлягає задоволенню частково, виходячи з суми боргу 26502,00 грн. * 2*ставка НБУ* 179 днів = 2250,13 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Посилання відповідача на те, що він несвоєчасно отримав рахунок, в якому визначена додаткова угода від 04.04.2006р., а договір укладено 12.04.2006р., не приймається судом до уваги, оскільки визначений запис свідчить про описку в рахунку від 04.04.2006р. Крім того, за умови додаткової угоди № 2 підставою розрахунку сторони визначили акт виконаних робіт. До того ж, позивачем надано для огляду журнал реєстрації документів відправлених факсом, згідно якого на адресу відповідача 20.04.2006р. було надіслано рахунок № 0000672 від 18.04.2006р. на суму 31 000,00 грн., який було оплачено 28.04.2006р., сума якого була в подальшому скорегована  в акті виконаних робіт до 29 502,00 грн.

Щодо неотримання відповідачем розрахунку індексації та пені, то позивачем в судовому засіданні, яке відбулось 07.06.2007р., було вручено особисто представнику відповідача вказані розрахунки.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню частково, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Cтягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Адоніс” (площа Центральна 1, с. Таборівка Вознесенського р-ну Миколаївської області, ) на користь державного підприємства Міністерства оборони України Миколаївський авіаремонтний завод “НАРП” (вул. Знам”янська, 4, м. Миколаїв, ) суму 26 502,00грн. основного боргу, 6360,48грн. індексації   та 2250,13 грн. пені та  351,13грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати Позивачеві.

В частині стягнення 12 060,95 грн. пені  в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене у 10-денний строк.

м. Миколаїв

Суддя                                                        Т.М.Дубова