ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007 р., 10 год. 30 хв.                                                  Справа  № 8/72

Суддя    –  В.С. Русняк

Секретар судового засідання   – А.А. Кокрева

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Дизайн”, с. Яноші Берегівського району

до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Берегівському районі, м. Берегово

про скасування в повному обсязі рішення №159 і №160 від 07 березня 2007 року управління ПФУ в Берегівському районі

Представники:

Від позивача – не з’явився;

Від відповідача – Міндак В.В. –головний спеціаліст юридичного відділу головного УПФ України в Закарпатській області, довіреність №3257/06 від 09.07.07

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „Дизайн” (надалі ТОВ „Дизайн”) звернулося до суду з позовною заявою про скасування рішення начальника управління Пенсійного фонду в Берегівському районі  №159 від 07.03.2007 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків на суму 3965,76 грн. та рішення №160 від 07.03.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески на суму 6480 грн.

Позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду даної справи, свого уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не направив. Про причини неявки в судове засідання без поважних причин представника позивача суду не повідомлено.

продовження постанови господарського суду

Закарпатської області від 10.07.2007 року                  по адміністративній справі №8/72

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно ст. 19 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058 від 09.07.2003 р. страхові внески до солідарної системи нараховуються: для роботодавця на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими  відповідно до Закону України „Про оплату праці”.

Стаття 2 Закону України „Про оплату праці” передбачає структуру заробітної плати, яка складається з основної, додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних  виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премій за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми. Інші виплати не відносяться до фонду оплати праці і відповідно не потребують нарахування страхових внесків. Таким чином, виплачена матеріальна допомога працівникам ТОВ „Дизайн” на загальну суму 6480 грн. не відноситься до фонду оплати праці і відповідно із них не сплачуються страхові внески. Це передбачено і п. 3.31 Інструкції зі статистики заробітної плати №5 від 31.01.2004р. –матеріальна допомога разового характеру, що надається підприємствам, окремим працівникам, у зв’язку із сімейними обставинами на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання не належить до фонду оплати праці.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на правомірність винесених рішень.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2007 року Управлінням Пенсійного фонду в Берегівському районі Закарпатської області проведена планова перевірка своєчасності, достовірності повноти нарахування та своєчасності сплати зобов’язання зі збору та страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування ТОВ „Дизайн” за період з 01.08.2002 р. по 27.02.2007 р., про що складено Акт №11 від 28.02.2007 р., згідно якого встановлено, що враховуючи авансовий платіж станом на 01.08.2002р. в сумі 476,10 грн. Товариство повинно сплатити станом на 28.02.2007р. страхових внесків 155062,67грн. (з врахуванням донарахованих внесків у сумі 2203,20 грн.), фактично сплачено  166744,45 грн.,  в   т.ч.   (внесків  у  сумі   96920,39 грн.,   зараховано   єдиного

продовження постанови господарського суду

Закарпатської області від 10.07.2007 року                  по адміністративній справі №8/72

податку в сумі  69824,06 грн.). Авансовий платіж по внескам станом на 28.02.2007р. складає 11681,78 грн. Разом з цим перевіркою виявлено виплачену в січні 2004р. матеріальну допомогу працівникам товариства (позивача), яка згідно висновку відповідача безпідставно не включена до загальної суми фактичних витрат на оплату праці. В зв’язку з цим начальником Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі винесено рішення №159 від 07.03.2007р. про застосування фінансових санкцій за донарахування сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків і на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” застосовано до ТОВ „Дизайн” фінансові санкції в сумі 3965,76грн.

Крім того, рішенням №160 від 07.03.2007 р. за приховування (заниження) сум заробітної плати (виплат, доходу) на які нараховуються страхові внески відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” застосовано до ТОВ „Дизайн” фінансові санкції в сумі 6480 грн.

Згідно п. 3 та п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми нарахованої (заниженої) заробітної плати (виплат доходу), а також за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування” страхові внески до солідарної системи нараховуються для роботодавців –на суму фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, пройнятими відповідно до Закону України „Про оплату праці” від 24.03.1995р. Відповідно до п. 2.33 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України №5 від 13.01.2004 р. та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. за №114/8713, яка є нормативним документом, що визначає складові фонду оплати праці, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників відноситься до фонду оплати праці, а п. 3.31 даної Інструкції на яку посилається позивач, як на підставу скасування рішень, встановлено,  що  до  фонду  оплати  праці  не  належить матеріальна допомога

продовження постанови господарського суду

Закарпатської області від 10.07.2007 року                  по адміністративній справі №8/72

разового характеру, що надається підприємством окремим працівникам у зв’язку  із  сімейними  обставинами,  на  оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання. В даному випадку даний пункт Інструкції не може бути застосовано, оскільки позивач згідно додатку до наказу №32 від 29.12.2003 р. в 2004році матеріальна допомога була виплачена всім працівникам підприємства, що підтверджується матеріалами справи, зокрема копією витягу з касової книги за 15.01.2004 р. про виплату матеріальної допомоги і самим позивачем не оспорюється.

З огляду на викладене вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі, застосовуючи до позивача вищевказані фінансові санкції за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, діяло згідно норм законодавства і підстав для скасування оспорюваних рішень судом не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В позові відмовити повністю.

2.          Повний текст постанови виготовлений і підписаний 11.07.2007 р.

3.          Постанова набирає законної сили і підлягає оскарженню в порядку і строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                       В.С. Русняк