ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  23/230

06.06.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю «Кеміра ГроуХау»

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю «АТД Україна»

про                  стягнення 34 125,42 грн.

Суддя  Демидова А.М.

Представники:

від позивача       Сікачьов С.М. - представник

від відповідача   не з’явився

Обставини справи :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 28 427,96 грн., що становить заборгованість за договором поставки № КГ-0000161 від 06.05.2006р., 3 208,64 грн. пені, 566,23 грн. трьох процентів річних та 1922,59 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.05.2007р. порушено провадження у справі за № 23/230 та призначено розгляд справи на 06.06.2007р.

У судове засідання, призначене на 06.06.2007р., з'явився представник позивача.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином ухвалою суду від 29.05.2007р., що підтверджується відміткою на зворотній стороні зазначеної ухвали.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд –

В С Т А Н О В И В:

06.05.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кеміра ГроуХау»- «продавець»та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТД Україна»- «покупець»був укладений договір поставки № КГ-0000161, відповідно до п. 1.1 якого в терміни, визначені Договором «продавець»зобов’язався передати у власність «покупця»продукцію, а «покупець»зобов’язався прийняти товар і оплатити його вартість (ціну), сплативши за нього визначену Договором грошову суму.

На виконання умов вищевказаного договору, позивачем був поставлений відповідачу товар на суму 52 937,27 грн., що підтверджується видатковими накладними № КГ-0000148 від 14.06.2006р. на суму 6 641,28 грн.; № КГ-0000155 від 21.06.2006р. на суму 12 148,50 грн.; № КГ-0000168 від 30.06.2006р. на суму 5 521,26 грн.; № КГ-0000217 від 18.08.2006р. на суму 11 592,00 грн.; № КГ-0000218 від 19.08.2006р. на суму 5 521,26 грн.; №КГ-0000229 від 06.09.2006р. на суму 414,00 грн.; № КГ-0000246 від 21.09.2006р. на суму 11 098,97 грн. (копії в матеріалах справи).

Як свідчать матеріали справи, товар був отриманий відповідачем –ТОВ «АТД Україна»на підставі довіреності серії ЯЛФ, № 171195 від 14.06.2006р., виданої ТОВ «АТД Україна»на ім’я Безверхого С.В.; довіреності серії  ЯЛФ, № 171197 від 21.06.2006р., виданої ТОВ «АТД Україна»на ім’я Митрофанової О.В.; довіреності серії ЯММ, № 280201 від 27.06.2006р., виданої ТОВ «АТД Україна»на ім’я Шойомварі Габору; довіреностей серії ЯММ № 280216 від 18.08.2006р., серії ЯММ № 280219 від 08.09.2006р., серії ЯММ № 280222 від 20.09.2006р., виданих ТОВ «АТД Україна»на ім’я Митрофанової О.В. (копії в матеріалах справи).

Сторонами по Договору були підписані додаткові угоди № 1 від 20.10.2006р. та № 2 від 11.12.2006р. до договору поставки товару № КГ-0000161 від 06.05.2006р.

Пунктом 2 додаткової угоди № 1 від 20.10.2006р. сторонни погодили, що товар, який був поставлений «продавцем»«покупцеві», може бути повернутий «покупцем»повністю або частково, виключно за умови згоди «продавця»на повернення товару. Повернення товару сторони оформлюють підписанням накладної про повернення товару, в такому випадку «покупець»звільняється від оплати за повернутий товар.

Відповідач частково повернув товар позивачу за видатковою накладною (повернення) № АТ-000126 від 20.10.2006р.на суму 13 682,09 грн. (копія в матеріалах справи).

Відповідно до п.2.2.1 Договору передбачено, що товар поставляється на умовах відстрочки платежу. «Покупець»сплачує 100 відсотків вартості товару через 50 днів з дати відвантаження товару.

Таким чином, з урахуванням часткового повернення товару відповідачем, заборгованість відповідача перед позивачем становить 39 255,18 грн.

Умовами Договору сторони передбачили, що «покупець»зобов’язаний провести оплату за товар в терміни та з дотриманням порядку, передбаченого п.2.2 Договору.

Пунктом 4 додаткової угоди № 2 від 11.12.2006р. передбачено, що станом на 11.12.2006р. «покупцем»перераховано «продавцеві»грошові кошти в сумі 10 827,22 грн., в якості оплати за товар.

Згідно з п. 5 додаткової угоди № 2 від 11.12.2006р. сторонни дійшли згоди про те, що відносно поставки товару за вищевказаними накладними діють умови оплати, відмінні від викладених у Договорі, а саме: решту суми, яка складає 28 427,96 грн. «покупець»повинен сплатити «продавцеві»до 30.01.2007р.

Відповідач власні зобов’язання не виконав належним чином, борг в сумі 28 427,96 грн. за поставку товару покупцеві до 30.01.2007р. не перерахував.

На день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 28 427,96 грн.

Відповідно до ст. 526  ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно  до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Крім основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 3 208,64 грн. пені, 566,23 грн. трьох процентів річних, 1 922,59 грн. інфляційних втрат.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по оплаті, у встановлені Договором терміни, вартості (ціни) товару «покупець»сплачує за кожен день прострочення на користь «продавця»пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.

Згідно з розрахунком, який знаходиться в матеріалах справи, позивачем розрахована пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по оплаті за період з 14.06.2006р. до 11.11.2006р., тоді як пунктом 5 додаткової угоди № 2 від 11.12.2006р., яка є невід’ємною частиною договору поставки товару № КГ-0000161 від 06.05.2006р., сторони дійшли згоди, що відносно поставки товару за вищевказаними накладними діють умови оплати, відмінні від викладених у спірному договорі, а саме суму у розмірі 28 427,96 грн. «покупець»повинен сплатити «продавцеві»до 30.01.2007р.

Таким чином, позивач повинен був розраховувати суму пені, починаючи з 30.01.2007р.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 3 208,64 грн. за період з 14.06.2006р. до 11.11.2006р. є неправомірною, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2. ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що пунктом 5 додаткової угоди № 2 від 11.12.2006р. встановлено, що «покупець»повинен сплатити «продавцеві»суму у розмірі 28 427,96 грн. до 30.01.2007р., а позивачем розрахована сума інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 14.06.2006р. до 11.11.2006р., вимоги позивача про стягнення з відповідача 566,23 грн. трьох процентів річних та 1 922,59 грн. інфляційних втрат, розрахованих за період з 14.06.2006р. до 11.11.2006р., не підлягають задоволенню.

Відповідач не надав суду доказів проведеної оплати в сумі 28 427,96 грн. за поставлений позивачем товар.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, позовні вимоги не оскаржив.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За означених обставин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, в сумі 28 427,96 грн. основного боргу, відповідач не довів протилежне. В іншій частині у  позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись  ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,  суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТД Україна»(01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 20 літ. «А», р/р 9024 в АКБ «Раффайзенбанк Україна», МФО 300528, код 33833048) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кеміра ГроуХау»(04080, м. Київ, вул. Чорноморська, 1, р/р 6008 в АКБ «Сітібанк», МФО 300584, код 33398656) 28 427 (двадцять вісім тисяч чотириста двадцять сім) грн. 96 коп. основного боргу, 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 28 коп. державного мита, 98 (дев’яносто вісім) грн. 30 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
А.М. Демидова