ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"09" серпня 2007 р.
Справа  № 25/149-07-4225А

За позовом:   Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД”, м. Одеса

До відповідачів:  Південної регіональної митниці, м. Одеса

Головного Управління Державного казначейства України в Одеській області, м. Одеса

Про визнання дій незаконними, зобов’язання анулювати тимчасову декларацію, зобов’язання прийняти для оформлення  митну декларацію, стягнення  надмірно оплачених митних зборів в сумі 203304,92 грн.

Суддя:  Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

Позивача: Соболєва О.К., довір. № 7/2007 від 03.01.07 р.

Відповідачів: Південної регіональної митниці  - Фанін О.В., довір. № 24/2701/1168 від 27.02.07 р., Романенко В.В., довір. № 24/27-01/1121 від 26.02.07 р., Рикіна Т.М., довір. № 24/27-2/4332 від 24.05.07 р.

Головного Управління Державного казначейства України в Одеській області –КривогузС.Ю., довір. № 15-04-12/51 від 10.01.07 р., Корецька А.А., довір.№ 15-4012/650 від 06.02.07 р.

В судовому засіданні 09.08.07 р. приймали участь представники:

Позивача: не з’явився

Відповідачів: Південної регіональної митниці  - не з’явився

Головного Управління Державного казначейства України в Одеській області –КорецькаА.А., довір.№ 15-4012/650 від 06.02.07 р.

Суть спору: про визнання незаконними дії Південної регіональної митниці, які полягають у відмові Підприємству „ППК” заснованому на власності громадської організації інвалідів „РАД”  в оформленні митної декларації товару феросілікомарганець марки МНС25, в бочках, в кількості 200 шт., який прибув на адресу Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” в контейнері UNIU2040210, за митним кодом товарів та у порушенні строків закриття тимчасової декларації ВМД (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р.;

про визнання незаконними дії  Південної регіональної митниці по нарахуванню ставки митних зборів по ПТК за прострочку закриття тимчасової декларації (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р.;

про зобов’язання  Південну регіональну митницю анулювати тимчасову декларацію (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р.;

про зобов’язання  Південну регіональну митницю прийняти для оформлення вантажну митну декларацію товару феросілікомарганець марки МНС25, в бочках, в кількості 200 шт., що прибув на адресу Підприємства „ППК” в контейнері UNIU2040210;

про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Одеській області на користь Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” надмірно оплачені при оформленні тимчасової декларації (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р. грошові кошти  в розмірі 203304,92грн.

Представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягає, надав суду зміну вимог адміністративного позову від 11.06.07 р. вх. № 15238, доповнення до адміністративного позовну від 18.07.07 р. вх. № 16541, де виклав позовні вимоги у вищенаведені остаточній редакції, навів пояснення обставин справи та обґрунтував заявлений позов з огляду на вимоги чинного законодавства.

Первинні позовні вимоги позивача складали: зобов’язати Південну регіональну митницю оформити митну декларацію для випуску товару, що прибув на адресу Підприємства „ППК” в контейнері UNIU2040210, у вільний обіг, із зміною найменування товару, вартістю товару, згідно інвойсу № ЕХ-0219/015 від 19.2.07 р., довідки експерта № 16-80 від 15.02.07 р., рішення про встановлення коду товару № КТ-500-047-07 від 22.02.07 р., без утримання з Підприємства „ППК” ставки митних зборів п ПТК за прострочку закриття тимчасової декларації  (ІМ-40 ТД) № 500060000/7/20216 від 03.02.007 р.

Так, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що  вантажовідправником було помилково відправлено замість вантажу сплав металів на основі заліза із змістом молібден не більше 105 в бочках, в кількості 200 шт., вартістю 909дол.США, код  товару 702998000, контейнер UNIU2040210 з ферросілікомарганецем марки МНС25,  митний код товару  . У зв’язку з цим, з виясненням в процесі експертизи  дійсного ватажу, що надійшов   на адресу Підприємства „ППК” в контейнері UNIU2040210, позивач   заявив до оформлення  митницею товару ферросілікомарганець марки МНС25 з анулюванням тимчасової декларації (ІМ-40 ТД) № 500060000/7/202916 від 03.02.07 р., однак в цьому йому митницею було відмовлено, тому, на думку позивача, такі дії митниці є незаконними.

З цих підстав, як відмічає позивач, є неправомірними дії митниці по нарахуванню йому до цього часу, згідно Постанови КМУ від 27.01.97 р. № 65 „Про ставки митних зборів”, ставки митних зборів ПТК у зв’язку з   не закриттям у встановлені строки   тимчасової декларації ІМ-40 ТД № 500060000/7/20216 від 03.02.07 р.

При оформленні тимчасової декларації ІМ-40 ТД № 500060000/7/20216 від 03.02.07 р. підприємство, з огляду на вияснені обставини поставки вантажу, здійснив надмірну оплату державного мита в розмірі 30714,10 грн., податок на додану вартість в розмірі           172590,82 грн., що загалом складає 203304,92 грн., які позивач і просить суд стягнути з державного бюджету України.

Судом не задоволено клопотання позивача про залучення до участі у розгляді справи як третю особу,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державного казначейства України в Одеській області, з тих підстав, що позивачем згідно уточнених позовних вимог заявлено позовні вимоги саме до Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, у зв’язку з чим  судом  залучено останнього як другого відповідача.

Відповідач, Південна регіональна митниця заявлений позивачем позов не визнає, надав суду заперечення на позов від 18.07.07 р. вх. № 1542, доповнення до заперечення на позов від 30.07.07 р. вх. № 17578, в яких зазначає, що при митному оформлені вантажу за ВМД (ІМ-40 ТД) № 500060000/7/20216 від 03.02.07 р. декларантом було обрано метод визначення митної вартості товару за ціною щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та застосовано декларацію митної вартості форми ДМВ-1.

З посиланням на положення ст.267 Митного кодексу України відповідач відзначає, що нормативно-правовими актами з питань визначення та декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, не передбачено можливість зменшення митної вартості товарів у випадках зміни їх класифікаційного коду за УКТ ЗЕД.

Вимоги позивача щодо визнання незаконними дії митниці, що полягають у відмові в проведенні митного оформлення товарів, на думку відповідача, не підтверджені належними та допустимими доказами за відсутності оформленої катки відмови в митному оформлені вантажу.

Позовна вимог про зобов’язання митницю прийняти до митного оформлення нову вантажну митну декларацію, як   зазначає відповідач  є умовною, оскільки дія такого рішення буде поставлена в залежність від умови  подальшого звернення позивача до митної установи для проведення митного оформлення та наявності всіх необхідних для митного контролю документів.

Ухвалою від 18.07.07 р. суд на підставі ст. 52 КАС України залучив до участі у справі № 25/149-07-4225А другого відповідача Головне Управління Державного казначейства України в Одеській області.

Відповідач,  Головне Управління Державного казначейства України в Одеській області, заявлений позивачем позов не визнає, подав до суду заперечення від 07.08.07 р. вх. № 18236, в яких відмічає, що  відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2006р.” Державна митна служба є органом, за яким закріплений контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету, у тому числі контроль за справлянням (стягнення) акцизного збору до бюджету. Повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість, акцизного збору та інших платежів і зборів здійснюється митним органом за рахунок поточних платежів, які належать   перерахуванню до Державного бюджету України,  шляхом зменшення належних перерахувань до державного бюджету за відповідними кодами бюджетної класифікації на суму коштів, потрібних для повернення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд встановив наступне:

22.08.06 р. між Centro-Invest Limited England, UK (Продавець) та Підприємством „ППК” заснованим на власності громадської організації інвалідів „РАД” (Покупець) був укладений контракт № 1-06 предметом якого передбачено, що Продавець постачає Покупцю товарно-матеріальні цінності, на умовах цього контракту, а також товар для використання у власному виробництві Покупця по виготовленню товарів, для обробки продукції в товари для подальшої реалізації цих товарів народного споживання на території України.

Найменування і кількість товару (його партії), який постачається по цьому контракту, визначається по кожному окремому відвантаженню  згідно інвойсу і транспортних документів до цього контракту, які є його невід’ємною частиною. Оплата  провадиться в доларах США на умовах відстрочки платежу по перерахуванню оплати на поточний рахунок Продавця після дати поставки і оформлення митних документів на отримання товару (його партію). Датою поставки вважається дата, вказана в штампі української митниці в транспортному документі, при дозволі на випуск товару з терміналів (п.п. 4.1., 10.1. контракту).

15.01.07 р. згідно інвойса № R-10358, коносамента ТSТS 002324 від 21.12.06 р. на адресу Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” надійшов вантаж сплав металів на основі заліза із змістом молібдена не більше 10%, в бочках, в кількості 200 шт., за ціною 909 дол. США, всього в сумі 181800 дол. США. На підставі вказаного інвойса позивачем було оформлено тимчасову митну декларацію ІМ-40 ТД № 500060000/7/22916 від 03.02.07 р. та оплачено відповідно до поданих до матеріалів справи платіжних документів  мито в сумі 36723,60 грн., податок на додану вартість в сумі 190962,72 грн., всього митних зборів в сумі 227686,32 грн.

Однак, в процесі здійснення митного оформлення вантажу, з метою визначення назви досліджувальної продукції, у митниці виникла необхідність провести дослідження зразків товарів, у зв’язку з чим відповідно до листа-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) від 03.02.07 р., акту взяття проб і  зразків товарів та інших предметів від 03.02.07 р. митницею були відібрані зразки сплаву металевого (феросплави).

За результатами проведених досліджень Відділом контролю митної вартості та номенклатури Південної регіональної митниці була складена довідка експерта № 16-80 від 15.02.07 р. із змісту якої вбачається, що матеріали зразків відносяться до феросілікомарганцю марки МНС25, який за хімічним складом не суперечить вимогам ДСТУ 3548-97.

В свою чергу, Підприємством „ППК” було вжито заходів по виясненню у Продавця належності товару, що надійшов за контрактом № 1-06 від 22.08.06 р. згідно інвойсу              № R-10358 від 15.01.07 р. в контейнері UNIU2040210, в результаті чого встановлено помилкове відправлення Продавцем в даному контейнері вантажу феросілікомарганцю марки МНС25, у зв’язку з чим листом від 19.02.07 р. № Ех-0219/015 Centro-Invest Limited England, UK внесено зміни в інвойс № R-10358 від 15.01.07 р.

З врахуванням встановленого,  Підприємство „ППК” листом від 21.02.07 р. № Р-280/2007 звернулось до Південної регіональної митниці щодо оформлення вантажної митної декларації за ціною, зазначеною в листі контрагента від 19.02.07 р. № Ех-0219/015 про корегування інвойса № R-10358 від 15.01.07 р., а саме в розмірі  85 дол. США за бочку.

Подалі,  Відділ номенклатури та класифікації товарів Південної регіональної митниці на підставі вивчення товаросупровідних та експертних документів, рішенням про визначення коду товару від 22.02.07 р. № КТ-500-047-07 встановив, що товар феросілікомарганцю марки МНС25 у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено класифікувати в товарній підкатегорії .

Однак, Південною регіональною митницею не було надано позивачу ні вмотивованої відмови в оформлені вантажної митної декларації товару феросілікомарганець марки МНС25, ні здійснено митне оформлення даного вантажу із видачею вантажної митної декларації, в чому позивач вбачає порушення його прав та охоронюваних законом інтересі за захистом яких звернувся до суду з даною позовною заявою.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи, наведені сторонами правові позиції, чинне законодавство яким регулюються дані правовідносини в їх сукупності, суд вважає заявлені Підприємством „ППК” позовні вимоги правомірними з огляду на наступне.

Згідно абзацу 3 п.4.1  Порядку  застосування тимчасової та неповної декларації відповідно до митного режиму імпорту (при випуску у вільний обіг), затвердженого Наказом Держмитслужби України від 30.12.03 р. № 932, митне оформлення  товарів  із  застосуванням  тимчасової  чи неповної  декларації  проводиться відповідно до Порядку здійснення митного контролю й митного  оформлення  товарів  із  застосуванням вантажної митної  декларації,  затвердженого  наказом  Державної митної служби  України  від  20.04.2005  N  314  і зареєстрованого в   Міністерстві  юстиції  України  27.04.2005  за N 439/10719  (зі  змінами).

Порядок застосування тимчасової та неповної декларації відповідно до митного режиму імпорту (при випуску у вільний обіг), затверджений Наказом Держмитслужби України від 30.12.03 р. № 932, підпунктом в) п.2.1 якого визначено, що декларування   товарів   із   застосуванням   тимчасової декларації можливе виключно за бажанням декларанта, якщо виникають спірні питання при: визначенні митної вартості товарів; визначенні країни походження товарів; класифікації товарів згідно з УКТЗЕД.

Декларування товарів із   застосуванням   неповної декларації можливе,  якщо декларантом не подано один або  декілька документів,   потрібних   для  митного  оформлення  товарів  (крім документів,  що  підтверджують  митну  вартість,  походження,  код товару згідно з УКТЗЕД, але надано підтвердження (факсова копія  або  інший  документ,  що містить відповідну інформацію), що такі документи: існують і є дійсними; не можуть бути подані з незалежних від декларанта причин (п.2.2 Порядку застосування тимчасової та неповної декларації відповідно до митного режиму імпорту (при випуску у вільний обіг).

Відповідно до ст.82 Митного кодексу України якщо декларант з поважних причин,  перелік яких  визначається спеціально  уповноваженим  центральним  органом виконавчої влади в галузі  митної  справи,  не  може  здійснити  у   повному   обсязі декларування  товарів  і  транспортних  засобів,  які ввозяться на митну територію України,  безпосередньо  під  час  переміщення  їх через  митний  кордон  України  (крім  товарів,  які переміщуються транзитом  через  територію  України),  такі  товари  можуть  бути випущені у вільний обіг у спрощеному порядку після подання митному органу тимчасової чи неповної декларації та під  зобов'язання  про подання  митної  декларації,  заповненої  у  звичайному порядку не пізніше ніж через 30 днів з дня випуску товарів у вільний обіг.

Статтею 80 Митного кодексу України від 11.07.02 р. № 92-ІV передбачено, що у разі  відмови у митному оформленні та пропуску через митний кордон  України  товарів  і  транспортних  засобів  митний   орган зобов'язаний видавати заінтересованим особам письмове повідомлення із зазначенням причин відмови  та  вичерпним  роз'ясненням  вимог, виконання   яких   забезпечує  можливість  митного  оформлення  та пропуску цих товарів і транспортних засобів  через  митний  кордон України.

Відповідно до ст.86 Митного кодексу України від 11.07.02 р. № 92-ІV митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватись наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Частинами 2, 11 п.2  Положення про вантажну митну декларацію, затверджену постановою КМУ від 09.06.97 р. № 574 передбачено, що вантажна митна декларація (далі - ВМД) - письмова заява встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів.   ВМД, заповнена у звичайному порядку, - ВМД з установленим обсягом даних, на підставі якої завершується митне оформлення товарів і транспортних засобів у заявлений митний режим.

Згідно п. 8 вищевказаного Положення  ВМД, заповнена у звичайному порядку, вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці, що здійснила митне оформлення товарів і транспортних засобів.   Оформлена ВМД є підтвердженням надання особі права на розміщення товарів та/або транспортних засобів у заявленому митному режимі і прав та обов'язків зазначених у ВМД осіб щодо здійснення ними відповідних фінансових, господарських та інших операцій.

З врахуванням проаналізованих положень чинного законодавств, та з огляду на те, що відповідачем належним чином не було оформлено відмову в митному оформленні товару феросілікомарганець марки МНС25, який класифікується в товарній підкатегорії , підтвердження  митницею, згідно службової записки Заступника начальника відділу митних платежів Т.В. Русакова, нарахування станом на 30.07.07 р. позивачу митного збору за перебування під митним контролем товару в сумі  72070,07 грн., суд, вважає неправомірними дії Південної регіональної митниці, які полягають у відмові Підприємству „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” в оформленні митої декларації товару феросілікомарганець марки МНС25 з встановленим митним кодом товарів , порушені строків закриття тимчасової декларації ВМД (ІМ-40 ТД) № 500060000/7/202916 від 03.02.07 р., та по нарахуванню ставки митних зборів по ПТК за прострочку закриття тимчасової декларації (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р.

За умови визнання судом неправомірними дії митниці по оформленню дійсного товару, що прибув на адресу Підприємства „ППК”,  та з підстав встановлення товару, що надійшов в контейнері № UNIU2040210, є обґрунтованими заявлені позивачем позовні вимоги щодо зобов’язання  Південну регіональну митницю анулювати тимчасову декларацію (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07р., оформлену у відношенні товару згідно інвойсу              № R-10358 від 15.01.07 р. та зобов’язання  Південну регіональну митницю прийняти до оформлення вантажну митну декларацію  товару феросілікомарганець марки МНС25, що прибув на адресу Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” в контейнері UNIU2040210, у зв’язку з чим задовольняє їх в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено позові вимоги щодо стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Одеській області на користь Підприємства „ППК” надмірно оплачені при оформленні тимчасової декларації (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р. грошові кошти  в розмірі 203304,92 грн., які судом також задовольняються з огляду на наступне.

Митною вартістю  за  ціною   договору   щодо   товарів,   які імпортуються,  є вартість операції,  тобто ціна,  що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари,  якщо вони  продаються  на експорт  в  Україну,  скоригована  в  разі  потреби  відповідно до частини другої цієї статті.  Ціна,  що була фактично сплачена  або підлягає  сплаті,  -  це  загальна  сума  всіх платежів,  які були здійснені або  які  повинні  бути  здійснені  покупцем  оцінюваних товарів  на  користь  продавця  та/або  на  користь продавця через третіх осіб,  та/або на пов'язаних з продавцем осіб.  Такі платежі можуть  бути  здійснені  прямо  або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель,  передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або  підлягає  сплаті"  стосується  тільки  ціни оцінюваних товарів. ... (ч.1 ст. 267 Митного кодексу України).

Згідно п.7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.06 р. № 1766 для  підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні  документи  (якщо  рахунок  сплачено),  а також   інші   платіжні   та/або   бухгалтерські   документи,   що підтверджують вартість товару та містять реквізити,  необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного  органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних  (аналогічних)  товарів,  якщо воно прийнято за одним договором (контрактом);  пакувальні листи;  копію ліцензії   на   ввезення  (вивезення)  товарів,  імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Згідно п.4.3 Порядку застосування тимчасової та неповної декларації відповідно до митного режиму імпорту (при випуску у вільний обіг,  податки й  збори  (обов'язкові  платежі)  сплачуються  в повному   обсязі   на   момент   митного   оформлення  товарів  із

застосуванням тимчасової чи неповної декларацій.

Статтею 76 глави 2 чинного в цій частині Митного кодексу України від 12.12.1991 р. № 1970-ХІІ,   визначено, що  за  митне  оформлення  транспортних  засобів   (у  тому  числі транспортних  засобів  індивідуального  користування), товарів, спадщини, речей, які переміщуються через митний кордон України  (у тому числі у міжнародних поштових відправленнях та  вантажем), та інших предметів, а також за перебування їх  під  митним  контролем справляються митні збори. Розміри митних  зборів,  передбачених  частиною  першою  цієї статті, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 27.01.1997 р. №65 „Про ставки митних зборів” встановлено ставки митних зборів, передбачених статтями 47, 76,  77,  85, 86, 87 Митного кодексу України № 1970-ХІІ від 12.12.1991 р.

Згідно п.1.3. ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.97 р. № 168/97-ВР платник податку –особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або  особа, яка ввозить (пересилає) товари на митну територію України.

Пунктом 2.2. зазначеного закону передбачено, що платником податку є особа, яка   ввозить (пересилає) товари на митну територію України або отримує від нерезидента роботи (послуги) для їх використання або споживання на митній території  України, за винятком фізичних осіб, не зареєстрованих як платники податку, в разі коли такі фізичні особи ввозять  (пересилають) товари (предмети) в обсягах, що не підлягають оподаткуванню згідно з законодавством.

Так, відповідно до п.п. 3.1.2. п.3.1. ст. 3 Закону України „Про податок на додану вартість” законодавцем віднесено до об’єкта оподаткування операції платників податку з ввезення (пересилання) товарів на митну територію України та отримання робіт (послуг), що надаються нерезидентам для їх використання або споживання на митній території України, в тому числі операції з ввезення (пересилання) майна за договорами оренди (лізингу), застави та іпотеки.

Так, п.п. 3, 4 Порядку внесення податку на додану вартість до бюджету під час ввезення (пересилання) товарів на митну територію України, затвердженого  Постановою КМУ від 02.04.98 р. № 417 передбачено, що платники   податку   на  додану  вартість  з  товарів,  що ввозяться (пересилаються)  на  митну   територію   України,   крім випадків, названих   у   пункті  2  цього  Порядку,  перераховують зазначені кошти на відповідні рахунки митних органів.  Митні органи після  повного  оформлення  вантажної  митної  декларації перераховують  Держмитслужбі  суми  податку  на  додану вартість з  товарів,  що  ввозяться   (пересилаються)   на   митну територію України.  Протягом  трьох банківських днів після повного оформлення вантажної митної декларації  Держмитслужба  перераховує ці кошти до Державного бюджету України.

З огляду на зазначене, на вимоги суду Південна регіональна митниця надала  реєстр сплачених Підприємством „ППК” митних платежів за ВМД №500060000/7/202916 від 03.02.07р., відповідно до якого позивачем  податок на додану вартість був оплачений митниці в розмірі 190962,72 грн.,  мито в розмірі 36723,60 грн. та дані платежі перераховано ПРМ до Головного Управління Держказначейства України в Одеській області  платіжними дорученнями № 173 від 05.02.07 р., .№ 177 від 05.02.07 р.

Відповідно до п. 2, 4, 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України від 21.06.01 р. № 2542-ІІІ       Державне казначейство України  веде  бухгалтерський  облік всіх  надходжень,  що  належать Державному бюджету України,  та за поданням органів стягнення здійснює  повернення  коштів,  що  були помилково або надмірно зараховані до бюджету. Податки,  збори  (обов'язкові  платежі)  та  інші   доходи державного   бюджету   зараховуються   безпосередньо   на   єдиний казначейський рахунок  Державного  бюджету  України  і  не  можуть акумулюватися на рахунках органів стягнення. Податки,   збори  (обов'язкові  платежі)  та  інші  доходи державного бюджету  визнаються  зарахованими  в  доход  державного бюджету  з  моменту  зарахування  на  єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Звідси, оплачена позивачем сума  мита та податку на додану вартість в розмірі загалом 227686,32 грн., розрахована відповідно до зазначеної в тимчасовій ВМД № 500060000/7/202916 від 03.02.07р. вартості товару в розмірі 918090 грн., з врахуванням дійсної поставки позивачу контейнером UNIU2040210 вантажу феросілікомарганець марки МНС25, в бочках, в кількості  200 шт., ціна якого згідно листа Centro-Invest Limited England, UK від 19.02.07 р. № Ех-0219/015, довідки Торгово-промислової палати України від    01.03.07 р. СИО-с № 000177, складає 85 дол. США за 1 бочку товару, є надмірно оплаченою, оскільки митні платежі за товар який дійсно надійшов в контейнері UNIU2040210, складають  24381,40 грн. по курсу НБУ 5,05 грн. за 1 дол.США,  розраховані Підприємством „ППК” в такому вигляді: державне мито  в сумі 6009,50 грн., ПДВ в сумі 18371,9 грн.

У зв’язку з цим,  за умови встановлення судом,  що митні збори в сумі 203304,92 грн., оплачені підприємством  відповідно до тимчасової ВМД №50006000/7/202916 від 03.02.07 р. з врахуванням  заявлення позивачем  до митного оформлення ватажу   феросілікомарганець марки МНС25, в бочках, в кількості 200 шт. за ціною 85 дол. США за бочку, є надмірно оплаченими, відповідно до чого підлягаються стягненню з Державного бюджету України.

Пунктом 1 ст.69 КАС України визначено, що  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показання свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування... Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (п.п.1, 2 ст.70 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу (п.1 ст.71 КАС України).

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтованими та такими до відповідають вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим задовольняє їх в повній мірі.

Позивачу згідно ст.94 КАС України за рахунок державного бюджету підлягають відшкодуванню  1703,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.94, ст.ст. 161-164  КАС  України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позов повністю.

2. Визнати незаконними дії Південної регіональної митниці (65078, м. Одеса,           вул. Гайдара, 21-а), які полягають у відмові Підприємству „ППК” заснованому на власності громадської організації інвалідів „РАД” (65020, м. Одеса, вул. Базарна, 100, кв.1, код 33217821) в оформлені митної декларації товару феросілікомарганець марки МНС25, в бочках, в кількості 200 шт., який прибув на адресу Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” в контейнері UNIU2040210, за митним кодом товарів та в порушені строків закриття тимчасової декларації ВМД (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р.

3. Визнати незаконними дії  Південної регіональної митниці (65078, м. Одеса, вул.Гайдара, 21-а) по нарахуванню ставки митних зборів по ПТК за прострочку закриття тимчасової декларації (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р.

4. Зобов’язати  Південну регіональну митницю (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а) анулювати тимчасову декларацію (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р.

5. Зобов’язати  Південну регіональну митницю (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а) прийняти до оформлення вантажну митну декларацію  товару феросілікомарганець марки МНС25, в бочках, в кількості 200 шт., що прибув на адресу Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” в контейнері UNIU2040210.

6. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Одеській області на користь Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” (65020, м. Одеса, вул. Базарна, 100, кв.1, код 33217821) надмірно оплачені при оформленні тимчасової декларації (ІМ-40 ТД) №500060000/7/202916 від 03.02.07 р. митні збори  в розмірі 203304 (двісті три тисячі триста чотири) грн. 92 грн.

7. Стягнути з Державного бюджету України на користь Підприємства „ППК” заснованого на власності громадської організації інвалідів „РАД” (65020, м. Одеса, вул.Базарна, 100, кв.1, код 33217821) 1703 (одна тисяча сімсот три) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної  сили у порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя