ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
УХВАЛА

"14" березня 2007 р.
Справа № 1031/8

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Шевчук О.Б.розглянув заяву приватного підприємця ОСОБА_1,  м. Кіровоград, про видачу виконавчого
документа на виконання рішення третейського суду для вирішення конкретного
спору від 24.03.05 р.

за позовом приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Кіровоград

до відповідача: приватного
підприємства "Барім", м. Кіровоград

про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності

Представники сторін:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав;

Рішенням третейського суду від
24.03.05 р. у справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до приватного
підприємства "Барім" про визнання договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності, визнано дійсним договір купівлі-продажу 3/5 частини
незавершеного будівництва вбудовано-прибудованого приміщення в четвертий під'їзд
по  АДРЕСА_1 (47 % готовності), який був
укладений 10.03.05 р. між приватним підприємцем ОСОБА_1 та приватним
підприємством "Барім", а також визнано право власності на 3/5 частини
незавершеного будівництва вбудовано-прибудованого приміщення в четвертий під'їзд
по   АДРЕСА_1 (47 % готовності) за приватним
підприємцем ОСОБА_1.

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду з заявою про видачу виконавчого документа на
підставі рішення третейського суду від 24.03.05 р. по справі за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 до приватного підприємства "Барім" про
визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,
відповідно до ст. ст. 55, 56 Закону України "Про третейські суди",
листа Міністерства юстиції України № 19-32/1 від 09.01.07 р.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 05.03.07 р. дану заяву прийнято до розгляду,
розгляд заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення третейського
суду від 24.03.05 р. призначено в судове засідання на 14.03.07 р. на 12 год. 00
хв., заявника зобов'язано надати господарському суду матеріали необхідні для
повного і об'єктивного розгляду заяви по суті.

На вимогу господарського суду
витребувані докази не надійшли.

До господарського суду 14.03.2007
р. надійшла заява від приватного підприємця ОСОБА_1 з проханням не розглядати
по суті  подану заяву про видачу
виконавчого документа  на виконання
рішення третейського суду від 24.03.2005 р.

Порядок розгляду заяви про видачу
виконавчого документа на виконання рішення третейського суду  передбачено ст.56 Закону України "Про
третейські суди".

Вказаною статтею не
передбачено  право сторони  подавати такі заяви.

Крім того, до повноважень  компетентного суду  даною статтею віднесено прийняття ухвали про
видачу виконавчого документа, або ж про відмову в його видачі. Але для
прийняття   такої ухвали  господарський суд зобов'язаний
розглянути  заяву про видачу виконавчого
документа по суті.

Розглянувши заяву приватного
підприємця ОСОБА_1, матеріали додані до заяви, господарський суд прийшов до висновку
про те, що зазначена  заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Частиною  3 ст. 55 Закону України "Про третейські
суди" встановлено, що виконання рішення третейського суду, якщо воно
потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого
самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі
компетентним судом виконавчого документа.

Статтею 46 Закону України "Про
третейські суди" визначені вимоги до рішень третейського суду. Зокрема,
частинами 1, 2, 3, 4 цієї статті передбачені загальні вимоги до рішень
третейського суду, а частиною 5 окремо викладено вимоги саме до рішень, якими
задовольняються позовні вимоги.

За змістом цієї норми у разі
задоволення позовних вимог у резолютивній частині рішення зазначаються:

сторона, на користь якої вирішено
спір;

сторона, з якої за рішенням
третейського суду має бути здійснено стягнення грошових сум та/або яка
зобов'язана виконати певні дії або утриматися від виконання певних дій;

розмір грошової суми, яка підлягає
стягненню, та/або дії, які підлягають виконанню або від виконання яких сторона
має утриматися за рішенням третейського суду;

строк сплати коштів та /або строк і
спосіб виконання таких дій;

порядок розподілу між сторонами
витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом;

інші обставини, які третейський суд
вважає за необхідне зазначити.

Враховуючи, що зміст наказу на
примусове виконання рішення третейського суду має відповідати вимогам статті
117 Господарського процесуального кодексу України та статті 19 Закону України
"Про виконавче провадження", господарський суд вважає, що виконавчий
документ компетентним судом може бути виданий саме на виконання такого рішення
третейського суду, резолютивна частина якого зазначає висновок про задоволення
позовних вимог і містить всі необхідні реквізити визначені частиною 5 статті 46
Закону України "Про третейські суди".

Статтею 19 Закону України "Про
виконавче провадження" визначені вимоги до виконавчого документа. Зокрема,
пунктом 4 частини 1 цієї статті передбачено, що у виконавчому документі повинна
бути зазначена резолютивна частина рішення.

Недотримання зазначених вимог має
наслідком відмову державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження (п.
6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, господарський суд
прийшов до висновку, що резолютивна частина рішення третейського суду для
вирішення конкретного спору від 24.03.05 р. повинна містити висновок суду щодо
зобов'язання вчинення дій органами державної влади, органами місцевого
самоврядування та їх службовими особами,
або ж зобов'язання реєструючого
органу вчинити державну реєстрацію об'єкта, який є предметом спору.

Однак, такий  висновок в рішенні третейського суду від
24.03.05 р. відсутній.

Відповідно до положень статті 56
Закону України "Про третейські суди" компетентний суд не наділений
повноваженнями щодо зміни резолютивної частини рішення третейського суду чи то
самовільного трактування його змісту.

Оскільки резолютивна частина
рішення третейського суду від 24.03.05 р. не
містить інформації, яка повинна зазначатись у виконавчому документі, у
господарського суду відсутні правові підстави для видачі виконавчого документа
на виконання вказаного рішення третейського суду.

Крім того, господарський суд
вважає, що примусовому виконанню згідно вимогам діючого законодавства
підлягають лише рішення про присудження, а не про визнання права. Рішення про
визнання права припускає його виконання вже в силу самого його прийняття і не
передбачає видачі виконавчого документа на його виконання.

Такий висновок господарського суду
ґрунтується як на нормах  Закону України
„Про виконавче провадження», так і на нормах Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Так, стаття 19 цього
Закону містить перелік документів, які є підставою для державної реєстрації
прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме
майно чи обмежень цих прав. До таких документів віднесені рішення суду стосовно
речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Отже, законодавець передбачає, що
правовстановлюючим документом для державної реєстрації прав на нерухоме майно є
не виконавчий документ, який видається на підставі рішення чи то загального
суду, чи то господарського суду, чи то третейського суду, а безпосередньо  і тільки рішення суду, що набрало законної
сили.

Крім того, аналізуючи вищезазначені
норми Законів, не можна залишити поза увагою, що відповідно до статті 19 Закону
України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»
підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно є судове рішення, що
набрало законної сили.

В Законі України "Про
третейські суди" відсутня вказівка на те, що рішення, які приймаються цим
недержавним незалежним органом, набирають законної сили.

Таким чином, третейським судам,
враховуючи положення п.7 ст.6 Закону України "Про третейські суди",
ст.19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та
їх обмежень», ст. 19 Закону "Про виконавче провадження", не
підвідомчі справи про визнання речових прав на нерухоме майно, обмежень цих
прав, так як ця категорія справ відповідно до закону підлягає вирішенню
виключно судами загальної юрисдикції.

За викладених обставин
господарський суд вважає, що відповідно до пункту 2  частини 6 статті 56 Закону України „Про
третейські суди» у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа на
підставі рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від
23.10.2006р. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 116, 117
Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 55, 56 Закону України
„Про третейські суди», господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного
підприємця ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа на підставі рішення
третейського суду для вирішення конкретного спору від 24.03.05 р. відмовити.

Сторони мають право оскаржити дану
ухвалу  в апеляційному порядку протягом
15 днів після її винесення.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо вона не була оскаржена в
апеляційному порядку.

У разі подання апеляції ухвала
господарського суду набирає законної сили після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

Примірники ухвали надіслати
сторонам у справі.

Суддя
О.Б. Шевчук