СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від
"15" травня 2007 р.
по справі  № 8/7-42

За позовом підприємця ОСОБА_1, м.
Луцьк

До відповідача підприємця ОСОБА_2,
м. Луцьк

Про стягнення 12 776 грн. 40 коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:.

Від позивача: ОСОБА_3, довір. від
25.01.2007р.

Від відповідача: ОСОБА_4, довір.
від 28.08.2006р.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі
ст. 22 ГПК України  роз'яснено процесуальні
права та обов'язки сторін.

Ухвалою суду від 29.03.2007р.
розгляд справи відкладався за клопотанням позивача для добровільного
врегулювання спору. Ухвалою суду від 12.04.2007р. розгляд справи відкладався та
продовжено строк вирішення спору за спільним клопотанням сторін для подання
доказів у справі. В судових засіданнях 03.05.2007р., 08.05.2007р. оголошені
перерви до 15.05.2007р. для подання додаткових доказів по справі.

Суть спору: позивач - підприємець
ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача - підприємця  ОСОБА_2 12 776 грн. 40 коп. боргу,  в т. ч. 4 732 грн. орендної плати за листопад
- грудень 2006р. згідно договору оренди НОМЕР_1 від  01.07.2006 року, 4 732 грн. подвійної
орендної плати за січень 2007р., 2 839 грн. 20 коп. неустойки, 473 грн. 20 коп.
штрафу та судові витрати по справі : 127 грн. 76 коп. по сплаті державного мита
та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Представник відповідача у поясненні від
12.04.2007р. та в судових засіданнях 12.04.2007р., 03.05.2007р., 08.05.2007р.
позов визнав частково - в сумі 4 732 грн. орендної плати за листопад - грудень
2006р., пояснив,  що позивач відмовився
отримувати орендну плату від відповідача, а здійснити безготівковий розрахунок
виявилось неможливим (згідно п. 3.1 договору як спосіб розрахунків визначено
оплату готівкою в приміщенні адміністрації ТЦ „Гостинець”). Решту позовних
вимог заперечує, оскільки приміщення звільнено відповідачем вчасно, тому
безпідставним є нарахування подвійної орендної плати за січень 2007р. та
неустойки. Що стосується штрафу за порушення умов договору щодо розміщення
реклами, то як такої реклами відповідач не встановлював, а на прохання
адміністрації ТЦ „Гостинець” для оформлення будівлі відповідачем було надано
вивіску, яку встановлено працівниками ВКФ „Домінанта”.

В судовому засіданні 15.05.2007р. заперечував
і стягнення орендної плати за листопад - грудень 2006 року на підставі договору
від 01.01.2006р. НОМЕР_2, який знаходиться у матеріалах справи №6/150-38
(справа оглянута в судовому засіданні), укладеного між ВКФ „Домінанта” та
ОСОБА_1 на один рік. Зазначений договір потребує нотаріального посвідчення, що
сторонами не дотримано, і є нікчемним. Оскільки він покладений в основу
договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то і стягнення орендної плати є безпідставним.

Заслухавши пояснення представників сторін
та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т
а н о в и в:

Підприємець ОСОБА_1 отримала
частину приміщень ТЦ „Гостинець” для організації торгівлі з правом надання їх в
субкористування згідно договору про співпрацю від 01.07.2006р. НОМЕР_2,
укладеного з ВКФ „Домінанта” терміном на шість
місяців з 01.07.2006р. по 31.12.2006р., дія якого за згодою сторін продовжена
до 01.07.2007р.

1 липня 2006 року між позивачем -
підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем -
підприємцем  ОСОБА_2 був укладений
договір оренди торгового приміщення
НОМЕР_1  (а. с. 4 далі - договір).

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами
зобов'язання виникли з договору від 01.07.2006 року.

За договором  оренди одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності (ст. 283 ГК України).

Згідно п. п. 1.1, 1.2, 2.2.16, 2.2.17,
3.1, 6.1  договору позивач зобов'язувався
передати відповідачу в користування до 31.12.2006р. торгове приміщення
загальною площею 33,8 кв. м., що знаходиться в торговому центрі
„Гостинець”  за адресою:

м. Луцьк, пр. Соборності 11Л; а
відповідач - своєчасно - до 10 числа поточного місяця повністю сплачувати
орендну плату за поточний місяць в розмірі 2 366 грн. 00 коп.; протягом 3-х
робочих днів після закінчення терміну дії договору самостійно звільнити займане
торгове приміщення і передати його позивачу, оформивши акт прийому - передачі,
обов'язок по складанню якого лежить на користувачеві; у разі незвільнення -
сплачувати позивачу плату за перебування в торговому приміщенні в подвійному
розмірі від суми плати за попередній період по день виїзду включно. Відповідно
до п. 4.1.1 договору у разі прострочення терміну внесення плати більш ніж на 5
днів відповідач сплачує неустойку, що становить 30% від суми боргу.

На виконання договору позивач
передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, про що сторони не
заперечують.

У відповідності до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК
України кредитор вправі вимагати виконання обов'язку від боржника у випадку
невиконання останнім своїх зобов'язань. Відповідач сплатив орендну плату за
липень - жовтень 2006 року, що стверджується квитанціями (а. с. 19-22),  зобов'язання щодо сплати орендної плати за
листопад - грудень 2006р.  не виконував.

Заборгованість відповідача по
орендній платі за даний період  становить

4 732 грн. 00 коп., підтверджена
матеріалами справи, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в
силу  ст. 193 ГК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Заперечення відповідача щодо стягнення
орендної плати за листопад - грудень 2006 року, що ґрунтуються на договорі від
01.01.2006р. НОМЕР_2 , не прийняті судом до уваги, оскільки посилання на нього
в договорі НОМЕР_1 від 01.07.2006р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
відсутні.

Пунктом 6.1 договору строк оренди
встановлено до 31.12.2006р. Відповідно до п. 5.10 договору відповідач не
пізніше як за 30 днів до закінчення терміну дії договору зобов'язаний був
письмово повідомити позивача про свій намір продовження терміну дії договору. У
матеріалах справи такі повідомлення відсутні, згідно листа відповідача від
03.11.2006р. він відмовляється від продовження дії договору НОМЕР_1 від
01.07.2006р., отже, у суду немає підстав вважати договір продовженим.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у
разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана. Відповідач свої
зобов'язання по звільненню торгового місця вчасно не виконав. Згідно акту
позивача від 29.01.2007р. (а. с. 40), складеного за участю підприємця ОСОБА_1,
підприємців ОСОБА_5,  ОСОБА_6, пояснень
підприємців (а. с. 59-61) торгове приміщення було звільнено лише 29 січня 2007року.
Відповідачем своєчасне звільнення приміщення або раніше зазначеного позивачем
строку не доведено, хоч обов'язок по складанню акту прийому - передачі п.
2.2.16 договору покладений саме на нього.

Відповідно до п.2 ст. 785 ЦК України
якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування
річчю за час прострочення.

Згідно п. п. 2.2.16, 2.2.17 договору
відповідач зобов'язувався протягом 3-х робочих днів після закінчення терміну
дії договору самостійно звільнити займане торгове приміщення і передати його
позивачу; у разі незвільнення - сплачувати позивачу плату за перебування в
торговому приміщенні в подвійному розмірі від суми плати за попередній період
по день виїзду включно.

Пунктом 6.1 договору оренди встановлена
плата за оренду торгового місця в розмірі 70 грн. за 1 кв. м., тобто 2 366 грн.
в місяць.

Згідно розрахунку позивача
неустойка в розмірі подвійної плати за

користування приміщенням за час
прострочення ( за січень 2007р.) становить

4 732 грн. 00 коп..

Проте, приміщення звільнено відповідачем
29 січня 2007р., тому до стягнення підлягає
4 426 грн. 71 коп.  (з розрахунку
4 732 грн. /31 день * 29 днів)  в силу
п.2 ст. 785 ЦК України, п. 2.2.17 договору.

В позові на суму 305 грн. 29 коп. слід
відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути
з відповідача 2 839 грн. 20 коп. неустойки.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання зобов'язання. Сторони у  п. 4.1.1 договору домовились, що у разі прострочення
терміну внесення плати більш ніж на 5 днів відповідач сплачує неустойку, що
становить 30% від суми боргу. Договір НОМЕР_1 від 01.07.2006 року не був
предметом судового розгляду, недійсним чи зміненим, зокрема, в частині п.
4.1.1, не визнавався. Відповідач зобов'язання щодо оплати оренди торгового
приміщення за листопад - грудень 2006р. не виконав, тому сплата неустойки з
суми боргу за цей період є його договірним зобов'язанням. Нарахована позивачем
неустойка за січень 2007р. не підлягає до стягнення, оскільки п. 4.1.1 договору
передбачена відповідальність за прострочення терміну внесення орендної плати
більш ніж на 5 днів. Нарахована позивачем плата за січень є неустойкою. Терміни
її сплати та відповідальність за несвоєчасну оплату договором чи законом не
передбачені.

З нарахованої позивачем згідно
розрахунку  неустойки в сумі 2 839 грн.

20 коп. підлягає до стягнення 1 419 грн.
60 коп. з розрахунку 4 732 грн. * 30%  .

В позові на суму 1 419 грн. 60 коп. слід
відмовити.

Згідно ст.ст.33, 34 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Неможливість повноцінного використання
орендованого приміщення відповідачем не доведена. Відмова позивача від
отримання орендної плати, неможливість сплати її іншим способом (поштовий
переказ, депозит тощо) також не доведені.

Укладення договорів від 01.07.2006р.
НОМЕР_3, від 01.07.2006р. НОМЕР_4 з іншими підприємцями на освітлення площ
загального користування, утримання обслуговуючого персоналу ТЦ „Гостинець” тощо
не є підставою для звільнення від сплати орендної плати за договором НОМЕР_1
від 01.07.2006р., оскільки розмір орендної плати погоджений сторонами і будь -
яких заперечень відповідач до судового розгляду не мав, а сплачував протягом 4
місяців. Крім того, зазначені договори укладені на обслуговування викуплених
відповідачем приміщень.

Акт відповідача від 28.12.2006р. (а. с.
55) свідчить лише про передачу ключів, а не звільнення приміщення та не є
належним доказом своєчасного звільнення приміщення відповідно до п. 2.2.16
договору, ст. ст. 33,34 ГПК України. Згідно листа відповідача від 12.02.2007р.
акт прийому - передачі не складався.

Використання іншого аналогічного
приміщення з 01.11.2006р. не може бути доказом своєчасного звільнення спірного
орендованого приміщення.

Позовною вимогою позивача є стягнення з
відповідача 473 грн. 20 коп. штрафу за порушення п. п. 2.2.8, 2.2.10 договору,
а саме: встановлення на орендованому торговому приміщенні реклами, не погодженої
із позивачем. В підтвердження позовних вимог подані акти від 31.10.2006р., від
1 листопада 2006р.(а. с. 5-6). Представник відповідача позов в цій частині
заперечує, пояснює, що як такої реклами відповідач не встановлював, а на
прохання адміністрації ТЦ „Гостинець” для оформлення будівлі відповідачем було
надано вивіску, яку встановлено працівниками ВКФ „Домінанта”.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
рекламу” реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій
формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

З пояснень представника позивача це була
конструкція з металопластику, об'ємна з підсвіткою та написом „Лайф”, що представник
відповідача не заперечив.

Суд дійшов висновку, що надана
відповідачем вивіска мала ознаки реклами.
Згідно пояснень відповідача від 12.04.2007р. (а.с. 15) після укладення
договору з позивачем вивіска надана ним для встановлення працівникам ВКФ
„Домінанта”. Письмової згоди позивача, як це передбачено п. 2.2.10 договору,
відповідач не подав.

Таким чином, 473 грн. 20 коп. штрафу є
підставними та підлягають до стягнення в силу п. п. 2.2.8, 2.2.10 договору.

Клопотання відповідача від 12.04.2007р.
про витребування з Луцької ОДПІ відомостей щодо виду діяльності позивача та
використання позивачем найманої праці для виконання умов договору від
01.07.2006р. (а. с. 16) та від 08.04.2007р. про зупинення згідно ст. 79 ГПК
України провадження у справі та направлення матеріалів в прокуратуру м. Луцька
задля перевірки обставин можливого службового підроблення (ст. 366 КК України)
та шахрайства (ст. 190 КК України) (а. с. 56) відхилені судом як необґрунтовані
на підставі ст. ст. 38, 79 ГПК України.

Оскільки спір до розгляду суду доведено
з вини відповідача, то витрати пропорційно до задоволених позовних вимог по
сплаті державного мита в сумі

110 грн. 51 коп. та 102 грн. 07
коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно
до ст. 49 ГПК України віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст.
44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з підприємця ОСОБА_2,
АДРЕСА_1, код НОМЕР_5 на користь підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код НОМЕР_6

4 732 грн. 00 коп. орендної плати, 4
426 грн. 71 коп. неустойки за час прострочення оренди, 1 419 грн. 60 коп.
штрафної неустойки за несвоєчасний розрахунок, 473 грн. 20 коп. штрафу, 110
грн. 51 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита,  102 грн. 07 коп. в повернення витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього: 11 264 грн. 09
коп. (одинадцять тисяч двісті шістдесят чотири грн. 09 коп.).

3. В позові на суму 1 724 грн. 89 коп.
відмовити.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
А.М. Кравчук

Дата виготовлення повного

тексту рішення 18.05.2007р.

Суддя