ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.

№ 03/3099

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Плюшка І.
А., Стратієнко Л. В., за участю представників сторін: позивача -ОСОБА_2,
відповідача -Глущенка О. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу теруправління Головної держінспекції на
автотранспорті у Черкаській області на постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 14 листопада 2005 року у справі за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 до ДП «Черкаське обласне автотранспортне
управління»про скасування постанов про застосування фінансових  санкцій,

У С Т А Н О В
И В:

У
червні 2005 року приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
скасування постанов відповідача НОМЕР_1 від 27.10.2003 року, НОМЕР_2 від
10.11.2003 року, НОМЕР_3 від 10.11.2003 року і НОМЕР_4 від 25.11.2003 року про
застосування фінансових санкцій, посилаючись на те, що в його діях немає складу
правопорушень у сфері надання послуг автомобільного транспорту, тобто,
постанови безпідставні.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 23 серпня 2005 року у позові відмовлено.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 14 листопада 2005 року рішення суду
скасовано, а провадження у справі припинено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити без зміни рішення
місцевого господарського суду, посилаючись на порушення судом апеляційної
інстанції ст.12 ГПК України.

Вислухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню  з наступних підстав.

Київський міжобласний апеляційний
господарський суд припинив провадження у справі на підставі п.1 ст.12 ГПК
України з тих мотивів, що господарським судам підвідомчі спори про визнання
актів недійсними, а не спори про скасування актів.

Проте, припиняючи провадження у
справі, господарський суд апеляційної інстанції не врахував, що з 1 вересня
2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, яким
визначено повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ
адміністративної юрисдикції, підвідомчість цих справ, порядок звернення до цих
судів і оскарження судових рішень, зокрема, у перехідний період, не з'ясував
дійсну правову природу цього спору, від чого залежить правильне визначення
правил розгляду апеляційної скарги і, як наслідок, підвідомчості розгляду
апеляційної скарги.

За таких обставин висновки суду
апеляційної інстанції не є переконливими, тому постанову суду визнати законною
не можна, отже, вона підлягає скасуванню, а справа -передачі на розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду Київському
міжобласному апеляційному господарському суду необхідно врахувати наведене,
встановити дійсну правову природу спору і вирішити питання подальшого
провадження у справі з урахуванням правил підвідомчості спорів судам.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117 - 11112 Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Скасувати постанову Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 14 листопада 2005 року.

Справу передати на розгляд до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Головуючий                                                                           Т. Козир

Судді
І. Плюшко

Л.
Стратієнко