ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"27" лютого 2007 р.                                                            Справа №13/199-А

за позовом                   Управління Пенсійного фонду України

в м. Кам”янець-Подільському

до                                  Дочірнього підприємства „Дім” м. Кам”янець-

Подільський

про                             стягнення суми 28209,70 грн., з якої 13935,05 грн.

недоїмки  по сплаті  страхових внесків та 14274,55 грн.

штрафних  санкцій і пені

Суддя  Матущак О. І.

Секретар судового засідання Смішко О.П.

Представники  сторін:

позивача:       Полудняк А.Г. по довіреності № 533/08 від 15.02.2007р.

відповідача:   не з”явився

Позивач у позові просить господарський суд стягнути з відповідача на користь Фонду  суму 28209,70 грн., з якої 13935,05 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків та 14274,55 грн. штрафних санкцій і пені.

Представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог у повному об”ємі, посилаючись на те, що вони підтверджені належними доказами, поданими до позовної заяви.

Відповідач відзиву на позов не подав,  його представник в судове засідання у - друге не з”явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи рекомендованим листом.

Розглядом матеріалів справи господарським судом встановлено наступне:

У відповідача станом на 21.12.2006р. рахується заборгованість перед Фондом по сплаті страхових внесків у сумі 13935,05 грн. за період з квітня по листопад місяці 2006р., що підтверджується поданими позивачем розрахунками суми страхових внесків за кожен місяць виникнення та існування заборгованості та обліковими картками особового рахунку страхувальника юридичної особи.

За затримку  сплати узгодженої суми зобов”язання в залежності від кількості днів затримки позивач прийняв рішення № 72 від 17.05.2006р., № 117 від 30.06.2006р., № 145 від 19.07.2006р., № 249 від 01.10.2006р., №№ 247, 248 від 11.10.2006р., №№ 292, 293, 294 від 20.11.2006р. про застосування до відповідача фінансових  санкцій у вигляді штрафу та нарахування пені у сумі 14274,55 грн., примірники яких відповідач отримав, про що засвідчив своїми підписами.

На підставі даних розрахунків та карток особового рахунку страхувальника юридичної особи, позивачем 03.11.2006р. в адресу відповідача було надіслано вимогу за № Ю-10110 про сплату заборгованості по страховим внескам, штрафних санкцій та пені, яку отримав його представник, про що  свідчить поштове повідомлення про вручення № 60879 від 08.11.2006р.

Приймаючи постанову господарським судом враховується наступне:

Відповідно ст. 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього  Закону  сплачують  страхові  внески  на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  сплачені згідно  із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 зазначеного Закону страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст. 17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 6 ст. 20 даного Закону страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні  органи  Пенсійного  фонду  за  формою  і  у строки,  визначені   правлінням   Пенсійного   фонду,   надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти  робочих  днів  із  дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми  недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі    якщо    страхувальник,    який    одержав    вимогу територіального  органу  Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку,  а  також  у  разі  якщо  страхувальник  узгодив вимогу,  але  не  сплатив  узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги,  відповідний орган Пенсійного  фонду  звертається  в  установленому законом порядку і подає  вимогу  про  сплату  недоїмки  до  відповідного  підрозділу державної   виконавчої   служби. У   зазначених  випадках  орган Пенсійного  фонду  також  має  право   звернутися   до   суду чи господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.  У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до   господарського   суду   передбачені   законодавством   заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Дослідивши усі матеріали справи та давши їм правовому оцінку в сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, тому підлягає задоволенню у повному об”ємі.

Керуючись  ст.1, п.1 ст.14, п.6 ст.17, п.6 ст.20, п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов”язкове державе пенсійне страхування”,  ст.ст.6, 14, 51, 71, 86, 104, 105, 112, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити у повному об”ємі.

Стягнути з дочірнього підприємства „Дім” м. Кам”янець-Подільський, вул. Васильєва, 15 ( ) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Кам”янець-Подільському, м. Кам”янець-Подільський, вул. Соборна, 9 к. 406 ( ) суму  13935,05 ( тринадцять тисяч дев”ятсот тридцять п”ять гривень 05 коп.) недоїмки по сплаті страхових внесків, 14274,55 ( чотирнадцять тисяч двісті сімдесят чотири гривні 55 коп. ) штрафних санкцій і пені.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані заяви подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                             О.І. Матущак