ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.07                                                                                           Справа № 4/211-24/13

За позовом: Дочірнього підприємства „ Львівський комбінат хлібопродуктів” Державної акціонерної компанії „Хліб України”, м.Львів

До відповідача :Фермерського господарства „Великополюхівське”, с.Великий Полюхів Золочівського району Львівської області

Про стягнення 30 431,22 грн.

За зустрічним позовом: Фермерського господарства „Великополюхівське”, с.Великий Полюхів Золочівського району Львівської області

До відповідача: Дочірнього підприємства „ Львівський комбінат хлібопродуктів” Державної акціонерної компанії „Хліб України”, м.Львів

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом ( відповідача за зустрічним) –ДАК „Хліб України” , м. Київ

Про стягнення 7 938,53 грн.

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача ( відповідача за зустрічним позовом) –Іващук О.М.  –представник, Мудрий І.В. –юр.кон., Антонюк Є.М.- головний бухгалтер

Від відповідача ( позивача за зустрічним позовом) –Гораль Т.З. - представник

Від третьої особи – не з’явився

Суть спору: Первісний позов заявлено про стягнення  30 841,53грн. боргу за зберігання зерна.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до договорів  № 1  від 01.08.2004р. та № 2 від 17.08.2004р..  позивач надав відповідачеві послуги по  зберіганню пшениці в кількості 428 тонн та жита в кількості 631 тонни. 30.10.2005р. сторони підписали акт звірки взаєморозрахунків, згідно з яким заборгованість відповідача за надані послуги становить 30 841,53грн.

На підтвердження позовних вимог позивач подав, зокрема, названі договори №1 та №2, акт звірки взаєморозрахунків від 30.10.2005р., підписаний двома сторонами та розрахунок позовних вимог на суму 30 841,53грн., зроблений на підставі цього акта.

17.05.2007р позивач подав уточнений розрахунок позовних вимог на суму  30 431,22 грн., в якому  окремо вказана сума боргу за зберігання 428тонн пшениці за період з 01.09.2004р. по 16.10.2004р. –5 191,22грн. та сума боргу за зберігання 631 тонни жита з вересня 2004р. по січень 2005р. –25240,00грн. Представники позивача  в судовому засіданні заявили про те, що підтримують позовні вимоги на суму 30 431,22грн., вказану у розрахунку від 17.05.2007р.

Відповідач подав 19.04.2007р. відзив на позов, в якому проти позову заперечує, мотивуючи свої заперечення тим, зокрема, що  позивач не подав доказів надання послуг із зберігання зерна, що сам факт укладення договорів не свідчить про надання послуг, що ФГ „Великополюхівське” не передавало позивачеві зерна на зберігання,   що  Пастернак Д., який підписав акт звірки взаєморозрахунків, не вправі був підписувати будь-які документи від імені відповідача оскільки головою господарства є Грицьків І.С., та що підпис Пастернака Д. на акті звірки не скріплений відтиском печатки господарства.

В подальшому  представник відповідача змінив  підстави своїх заперечень та усно стверджував, що послуги позивача частково оплачені. На підтвердження чого подав довідку № 222 від 25.04.2007р., видану Золочівським відділенням ЗАТ КБ „Приватбанк”  про рух коштів по рахунку ФГ „Великополюхівське” № 5028, відкритому у цьому відділенні, за період з 01.08.2004р. по 31.12.2004р.

24.05.2007 відповідач подав зустрічний позов про стягнення з позивача 7938,53 грн. безпідставно набутих  коштів, яка прийнята для спільного розгляду з первісним позовом ухвалою суду від 19.04- 25.05.2007р..

Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що платіжним дорученнями № 99 від 11.10.2004р. на підставі рахунка № 0000249 від 30.09.2004р. ФГ „Великополюхівське” сплачено 7094,89 грн., в т.ч. 1906,45 грн. за послуги усушки, та  платіжним дорученням № 116 від 25.10.2004р. згідно накладної 375 від 30.09.2004р. сплачено 532,08 грн. за усушку пшениці. Крім того, готівкою в касу сплачено5500 грн. за помол. Однак послуг по усушці та помолу відповідач за зустрічним позовом не надавав.

Відповідач за зустрічним позовом подав відзив, в якому проти зустрічних вимог заперечує, мотивуючи свої заперечення тим, що послуги по   помолу надавались на підставі договору № 691 від  29.07.2004р., а за сушку пшениці кошти сплачені на підставі рахунків  за фактично надані послуги.

Третя особа, залучена до участі у справі, проти зустрічного позову заперечує та вважає зустрічні позовні вимоги безпідставними, оскільки послуги по сушінню пшениці  та помолу надавались.

05.07.2007р. позивач за первісним позовом подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути додатково 7 040грн. боргу за договором № 691 від 29.07.2004р. за помол зерна.  Суд відхилив заяву позивача, у зв”язку  з тим, що в силу статті 22 позивач вправі до винесення рішення змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Фактично заява позивача не є зміною підстави чи предмета позову, та не є збільшенням позовних вимог, а є новим позовом, оскільки заборгованість за договором № 691 не є предметом первісного позову. Таким чином, позивачем порушено правила об”єднання вимог, встановлених ст.58 ГПК України.

Відтак, предметом розгляду у даній справі є вимоги за первісним позовом про стягнення з відповідача 30 431,22грн.боргу за  договорами № 1 від 01.08.2004р. і № 2 від 17.08.2004р. за надані послуги по  зберіганню пшениці в кількості 428тонн  та  за зберігання жита в кількості 631 тонни, а також вимоги за зустрічним позовом  про стягнення 7938,53 грн. безпідставно набутих коштів.

Згідно із ухвалою суду від 14.06.2007р. строк вирішення спору, встановлений ст.69 ГПК продовжено.

В судовому засіданні 05.07.2007р оголошувалась перерва до 17.07.2007р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачем ( Виконавцем за договором) , відповідачем ( Товаровиробником за договором) і уповноваженим на здійснення заставних закупок зерна - Державним агентом ( ДАК „Хліб України”), були укладені  договори на заставну закупку зерна та відповідальне зберігання заставного зерна  № 1 від 05.08.2004р. та № 2 від 17.08.2004р. Відповідно до умов названих  договорів товаровиробник зобов”язується передати, а виконавець прийняти на відповідальне зберігання зерно:

-          за договором №1 пшеницю в кількості 500тонн;

-          за договором №2 жито в кількості 800тонн та ячмінь в кількості 100тонн.

Державний агент зобов”язується сплатити товаровиробникові вартість товару, прийнятого виконавцем на зберігання, упродовж 3-х робочих днів з моменту прийняття товару виконавцем.

Розмір плати за зберігання 1 тонни зерна  становить 8,00грн. ( з ПДВ) в місяць      ( пункти 1.5 договорів).

Пунктом 3.11 договорів встановлено, що плату у розмірі 8 грн.( з ПДВ) за 1 тонну за зберігання зерна сплачує товаровиробник щомісяця після уточнення кількості та якості товару, що зберігається.

Подвійними складськими свідоцтвами  на зерно АБ № 009257 від 25.08.2004р, АБ № 009260 від 26.08.2004р. та  АБ №.009275 від 20.09.2004р. підтверджено передачу відповідачем на зберігання позивачеві  пшениці в кількості  428 тонн та жита в кількості 631  ( 262+ 369) тонну. Названі складські свідоцтва підписані позивачем і відповідачем і скріплені печатками двох сторін.

На оплату наданих послуг були надані  відповідачеві рахунки, які є в матеріалах справи.

Відповідач подав суду довідку № 222 від 25.04.2007р., видану Золочівським відділенням ЗАТ КБ „Приватбанк”  про рух коштів по рахунку ФГ „Великополюхівське” № 5028, відкритому у цьому відділенні, за період з 01.08.2004р. по 31.12.2004р., згідно з якою відповідача сплатив позивачеві:

- 11.10.2004р п/д № 99 –7094,89грн. –за послуги зберігання і усушки пшениці зг. рах  ЛК –0000249 від 30.09.2004р. ( 5 188,44грн –за зберігання, 1906,45 грн. –за усушку зерна);

- 25.10.2004р. п/д 116  - 532,08грн. –за усушку пшениці зг. накл.375 від 30.09.2004р.;

- 25.10.2004р. п/д. 117 –5 401,27грн. - за послуги зберігання зерна згідно накл. 376 від 30.09.2004р.

Крім того,  09.08.2004р. по прибутковому касовому ордеру готівкою сплачено   відповідачем в касу 5500, 00грн. за помол зерна.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача -головний бухгалтер, всі ці кошти помилково були зараховані в рахунок оплати послуг по переробці            (помолу) зерна, які надавались відповідачеві, що було встановлено під час розгляду справи судом.

18.10.2004р. від відповідача на адресу позивача надійшов лист , датований 12.10.2004р., про повернення із зберігання зерна в кількості 428 тонн., а 21.10.2004р. надійшов лист про  передачу зерна  в кількості 428 511 кг., що належить ФГ „Великополюхівське –Фермерському господарству „Мрія”.

Як вбачається із матеріалів справи, ФГ „Великополюхівське” повернуло кошти за заставне зерно Державному агенту, у зв”язку з чим ДАК „Хліб України”, як Державний агент, повернуло заставні свідоцтва.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до задоволення частково , а зустрічні позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Якщо строк виконання зобов”язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов”язок у 7-денний строк від дня пред”явлення вимоги.

В силу ст. 956 ЦК України, за договором складського зберігання товарний склад  зобов”язується зберігати товар,  переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Договір складського зберігання укладається в письмовій формі. Письмова форма вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний  склад посвідчене складським документом ( ст. 597 ЦК України).

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання ( ст. 946 ЦК України).

Згідно із ст. 961ЦК України, товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких  складських документів: складську квитанцію, просте складське свідоцтво, подвійне  складське свідоцтво.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем за первісним позовом надано послуги із зберігання зерна  в наступні періоди:

-          зберігання пшениці  в кількості 428 тонн ( складське свідоцтво АБ № 009257 від 25.08.2004р.)  з 01.09.2004р. по16.10.2004р;

-          зберігання 262т жита ( складське  свідоцтво АБ № 009260 від 26.09.2004р.) з 01.09.2004 по 31.01.2005р;

-          зберігання 369 тонн жита ( складське свідоцтво АБ № 009275 від 20.09.2004р.) з 20.09.2004р. по 31.01.2005р.

Вартість послуг по зберіганню зерна за вказані вище періоди становить 28 620,53грн.:

-  за зберігання пшениці: за вересень -  428 х 8 = 3424,00 грн.; за  жовтень  по 16.10.2004р. -   3424: 30= 114,13грн. за день х 16 днів = 1826,13грн. , разом 5250,13грн ( 3424 + 1826,13);

- за зберігання жита: за вересень –262т. х 8грн.=2096грн;                                                           369т.х8 =2952 :30=98.40 х 11= 1082,40грн. ( з 20.09.2004 по 30.09.2004р.);                                                           за жовтень 2006 –січень 2007р  - 631х8=5048 х4=20192 грн.

Всього надано послуг по зберіганню на суму 28620,53грн ( 5250,13 + 2096 + 1082,40 + 20192).

За мінусом сплачених відповідачем сум за зберігання зерна до задоволення підлягає сума 18 030,82 грн. ( 28620,53 –5 188,44 –4 401,27).

В задоволенні зустрічних позовних вимог належить відмовити з огляду на наступне.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави зобов”язана повернути потерпілому це майно.

Як вбачається із згаданих договорів № 1 та №2, в названих договорах вказано, у разі невідповідності якісних показників зерна нормам діючих стандартів виконавець здійснює за згодою товаровиробника за його рахунок доробку зерна до відповідних  показників  якості. В іншому випадку Товаровиробник зобов”язаний замінити товар протягом 3-х днів.

Матеріалами справи підтверджено, що  позивач за зустрічним позовом добровільно перерахував відповідачеві за зустрічним позовом плату за сушіння зерна, зокрема, оплатив рахунок № ЛК -000249 від 30.09.2004р на суму 7094,89 грн., в т.ч 1906,45грн. за сушіння зерна пшениці, та сплатив 532,08грн за усушку пшениці зг. накл.375 від 30.09.2004. В призначенні платежу ФГ„Великополюхівське” чітко вказало „за послуги зберігання і усушки пшениці зг. рах  ЛК –0000249 від 30.09.2004р.”, „за усушку пшениці зг. накл.375 від 30.09.2004р.”.

Оскільки   згідно із  умовами договору  послуги по сушінню зерна (доробці зерна до відповідних  показників  якості) надаються лише за згодою товаровиробника, то  добровільна оплата  товаровиробником наданого йому рахунка  на оплату послуг по сушінню ( усушці) зерна свідчить про те, що була згода товаровиробника на надання цієї послуги і така послуга  фактично була надана.

Щодо суми 5500грн. сплачених готівкою в касу, то сторонами був укладений договір № 691 від 29.07.2004р. відповідального зберігання з подальшою переробкою, яким була передбачена переробка зерна. Крім того, товарно-транспортними накладними №037464, №. 037466, № 037379, №037380 за серпень 2004р, довіреністю сер ЯЗР  № 157008 від 06.08.2004р, виданою ФГ„Великополюхівське”, підтверджено отримання фермерським господарством борошна та висівок. Тому доводи позивача  за зустрічним позовом про  ненадання послуг по сушінню і помолу та про безпідставно набуті кошти не заслуговують на увагу, як такі, що суперечать фактичним обставинам справи та чинному законодавству.

З огляду на те, що спір за первісним позовом виник з вини відповідача за первісним позовом, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 36, 43, 49, 58, 60, 69, 77, 82-85  ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Первісний позов задоволити частково.

Стягнути з Фермерського господарства „Великополюхівське”, ідент. код 32837628, с.Великий Полюхів Золочівського району Львівської області на користь Дочірнього підприємства „ Львівський комбінат хлібопродуктів” Державної акціонерної компанії „Хліб України”, ідент. код 00952048, адреса: 79019,  м. Львів , вул.. Б Хмельницького ,88   - 18 030,82 грн. боргу, 180,30 грн. державного мита та 69,91 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2.          В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Суддя