ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 р.
№ 4/2732-6/448

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :
Борденюк Є.М.
Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу
ТОВ "Розділспецбуд"

на рішення
Господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року

у справі за позовом
ТОВ "Розділспецбуд"

до
ТОВ "Кран-сервіс"

про
стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2006 року, ТОВ "Розділспецбуд" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ТОВ "Кран-сервіс" 39 998,40 грн.

Позивач зазначав, що за умовами договору №23/03 від 18.11.2003 року відповідач зобов’язався поставити, і, отримавши дозволи на експлуатацію, передати йому баштовий кран, не пізніше 40 днів з часу підписання договору.

Проте, взяті на себе зобов’язання відповідач виконав не у повному обсязі, технічну діагностику і відповідний дозвіл на експлуатацію крану не надав, що призвело до додаткових витрат з оплати цих послуг третій особі у загальній сумі 10 600 грн.

Крім того, відсутність права на експлуатацію крана призвело до втрати доходів від неотриманого прибутку у загальній сумі 29 398,40 грн.

З огляду на зазначене, позивач просив постановити рішення про зобов’язання відповідача відшкодувати понесені ним додаткові витрати та неотриманий доход, а всього просив стягнути на його користь 39 998,40 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року позов задоволено частково.

Постановлено про стягнення з відповідача 4 140,37 грн. на відшкодування понесених позивачем витрат з технічного огляду крана.

У позові щодо відшкодування упущеної вигоди відмовлено.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.06.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій  він посилається на неправомірність відмови у відшкодуванні упущеної вигоди і просить рішення господарського суду першої інстанції, у цій частині, скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення цих вимог, а у решті судове рішення –залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

За умовами договору №23/03 від 18.11.2003 року відповідач зобов’язався не лише поставити і змонтувати баштовий кран, а й забезпечити його технічний огляд, з отриманням дозволу на експлуатацію.

Проте, технічний огляд та введення крана в експлуатацію відповідач не забезпечив і позивач вправі, не відмовляючись від договору купівлі-продажу, за власний рахунок вчинити передбачені договором дії та вимагати відшкодування понесених витрат, а тому, за таких обставин, господарський суд першої інстанції обґрунтовано постановив відшкодування позивачу фактично понесених витрат на здійснення технічного огляду крана і правомірність цього у касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж до посилань у касаційній скарзі на неправомірність відмови у відшкодуванні упущеної вигоди, то вони є безпідставними, оскільки, з часу виникнення права, наданого йому ст.666 ЦК України, позивач від договору не відмовився і товар не повертав, розрахунок упущеної вигоди ґрунтується на припущеннях, а не доказах щодо реальної можливості використання баштового крана у виробництві, з метою отримання дійсної вигоди, а тому, при такому положенні, суд обґрунтовано прийшов до висновку щодо недоведеності цих вимог і доводами касаційної скарги зазначені висновки не спростовуються, а тому, підстав для скасування судового рішення і постановлення у цій частині нового рішення, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року –без змін.

Головуючий                                                                           М.І. Остапенко

Судді                                                                                      Є.М. Борденюк

В.М. Харченко