ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

23.05.07 р.                                                                                    № 33/7-62

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Новікової Рити Георгіївни, розглянувши матеріали:

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі

м. Донецька

до відповідача: Приватного підприємства „Уктус” м. Донецьк

про стягнення 50грн.75коп.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою від 16.05.2007р. №3901/07 про стягнення з Приватного підприємства „Уктус” м. Донецьк заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 50грн.75коп.

За статтею 19 Закону України “Про судоустрій України” відповідно до Конституції України в системі судів загальної юрисдикції утворюються загальні та спеціалізовані суди окремих судових юрисдикцій. Спеціалізовані судами є господарські, адміністративні суди.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Поняття “справа адміністративної юрисдикції” визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, і під такою справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Поняття “суб?єкт владних повноважень” визначено статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою  це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня  посадова чи службова особа, інший суб?єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, необхідною та єдиною ознакою суб?єкта владних повноважень є здійснення цим суб?єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватись відповідним суб?єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001, Пенсійний фонд України (далі – Пенсійний фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (далі – Положення про управління Пенсійного фонду), управління у районах, містах і районах у містах (далі - Управління) є органами Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду Управління відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З наведеного випливає, що Управління у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України 1991 року (в редакції Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів” №483-V від 15.12.2006 року, який набрав чинності з дня опублікування в газеті “Урядовий кур’єр” №247 від 29.12.2006 року) господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів.

З огляду на викладене до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів.

Крім того, відповідно до пункту 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 06.10.2005 року господарський суд Донецької області розглядав та вирішував як перша інстанція спори за правилами Кодексу адміністративного судочинства України лише до початку діяльності окружного адміністративного суду.

21 травня 2007 року почав роботу Донецький окружний адміністративний суд (83017, м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26), про що було розміщено оголошення в газеті Донецької обласної Ради „Життя” № 70 від 18 травня 2007 року. Саме з цього моменту господарський суд Донецької області втратив право приймати до розгляду адміністративні позови.

Враховуючи наведене, позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька до Приватного підприємства „Уктус” м. Донецьк про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 50грн.75коп. не підлягає розгляду в господарських судах України, що є підставою для відмови у прийнятті позовної заяви на підставі пункту 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 19 Закону України “Про судоустрій України”, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001, пунктом 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, статтями 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 12 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів” №483-V від 15.12.2006 року, пунктом 1 статті 62, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька від 16.05.2007р. №3901/07 до Приватного підприємства „Уктус” м. Донецьк про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 50грн.75коп.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява від 16.05.2007р. №3901/07 з доданими документами на 16 аркушах, конверт.

Суддя

К.О.А., надруковано у 3-х примірниках:

1-до справи;

1-позивачу;1-відповідачу