ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.09.07 р.                                                                               Справа № 22/187

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В., при секретарі судового засідання Калмиковій Л. Г., розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Фермерського господарства “Поле Чудес” м. Дружківка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничої компанії “Ю.С.І.” м. Дружківка

про стягнення матеріальної шкоди (збитків) в сумі 15 496,44 грн.

за участю

прокурора:

представників сторін:

від позивача: Листопад В. П. - голова

від відповідача: Пономарьов В. В. – за довір., Гранкін Ю. О. – за довір.

Позивач, Фермерське господарство “Поле Чудес” м. Дружківка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробнича компанія “Ю.С.І.” м. Дружківка про стягнення матеріальної шкоди (збитків) в сумі 10 788 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.11.2006 р. між ним, як продавцем,  та Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничою компанією “Ю.С.І.” м. Дружківка був укладений договір купівлі – продажу будівлі карантинного корпусу, будівлі бойні, будівлі зерносховища та будівлі вагової.

По факту передачі майна Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробнича компанія “Ю.С.І.”  м. Дружківка відгородило земельну ділянку, на якій знаходились придбані будівлі, бетонною огорожею. При цьому на відгородженій території залишились будівлі та споруди, що належали Фермерському господарству “Поле Чудес” м. Дружківка, а саме електрощитова ТП – 467 та водонапірна вежа.

29.05.2007 р. за вказівкою директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничої компанії “Ю.С.І.” м. Дружківка водопровід на водонапірній вежі, що належить Фермерському господарству “Поле Чудес” м. Дружківка, було пошкоджено, внаслідок чого 250 голів свиней залишилося без води. До теперішнього часу позивач змушений завозити воду за допомогою тракторів та діжок. Цілодобові витрати становлять: транспортні витрати – 156 грн., оплата праці – 30 грн.

З 29.05.2007 р. по 26.07.2007 р. витрати складають 10 788 грн.

17.08.2007 р. позивач збільшив розмір позовних вимог ще на 4 708,44 грн.: де 1 018 грн. – вартість водонапірної вежі, 2 613 грн. – вартість паливно – мастильних матеріалів, 557,44 грн. – заробітна плата тракториста, 440 грн. – оренда діжки.

Відповідач проти позову заперечує і наполягає на тому, що надані позивачем документи не є належним доказом понесення Фермерським господарством “Поле Чудес” м. Дружківка збитків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного з Відкритим акціонерним товариством “Дружківський метизний завод” м. Дружківка договору купівлі – продажу від 22.04.2002 р. № 6084 Фермерське господарство “Поле Чудес” м. Дружківка придбало нерухоме майно (свиновідкормлювальний комплекс та борошномольний цех) загальною вартістю 25 000 грн.

26.02.2004 р. між Костянтинівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством “Поле Чудес” м. Дружківка був укладений договір оренди землі, відповідно до якого Костянтинівська районна державна адміністрація передала відповідачеві земельну ділянку площею 3,2790 гектарів під розміщення виробничих будівель по розведенню свиней строком на 49 років.

Вказаний договір був зареєстрований у виконавчому комітеті Миколайпільської сільської ради.

21.11.2006 р. між Селянським фермерським господарством “Поле чудес” м. Дружківка (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничою компанією “Ю.С.І.” м. Дружківка (покупець) був укладений договір купівлі – продажу будівлі карантинного корпусу, будівлі бойні, будівлі зерносховища та будівлі вагової.

По факту передачі майна Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробнича компанія “Ю.С.І.”  м. Дружківка відгородило земельну ділянку, на якій знаходились придбані будівлі, бетонною огорожею. При цьому на відгородженій території залишились будівлі та споруди, що належали Фермерському господарству “Поле Чудес” м. Дружківка, а саме електрощитова ТП – 467 та водонапірна вежа.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 29.03.2007 р. Товариству з обмеженою відповідальністю “Виробничій компанії “Ю.С.І.” м. Дружківка був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування цеху по переробці древесних відходів та виділена земельна ділянка загальною площею 0,9600 га.

В той же день між Костянтинівською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничою компанією “Ю.С.І.” м. Дружківка був укладений договір оренди землі, відповідно до якого Костянтинівська районна державна адміністрація передала в оренду позивачеві земельну ділянку загальною площею 0,96 гектарів для обслуговування цеху по переробці древесних відходів.

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що Фермерському господарству “Поле Чудес” м. Дружківка у задоволенні позову повинно бути відмовлено за наступними підставами.

Загальні положення про право власності наведені в гл. 23 ЦК України

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою ст. 15 ЦК України закріплено право всіх осіб на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються зокрема:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на договір про оренду транспорту від 29.05.2007 р., відповідно до якого Фермерське господарство “Поле Чудес” м. Дружківка орендувало у Фермерського господарства “Крейзі” м. Дружківка бочку для перевезення технічної води (вартість оренди бочки за договором склала 20 грн. на добу) та шляховими листами трактористів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України на сторін судового процесу покладено обов’язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з позовної заяви Фермерського господарства “Поле Чудес” м. Дружківка та заяви про збільшення ціни позову, збитки позивача складаються з вартості водонапірної вежі, заробітної плати трактористів, вартості дизельної олії, витрат на оренду бочки, вартості паливно – мастильних матеріалів.

Разом  із тим, позивач не представив суду жодного документу, який би підтверджував фактичну вартість водонапірної вежі на час розгляду справи судом та фактичне понесення визначених у позовній заяві витрат.

Суду також не доведений зв’язок між пошкодженням водонапірної вежі та понесенням наведених у позові витрат.

За таких обставин Фермерському господарству “Поле Чудес” м. Дружківка у задоволенні позову повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, ст.ст. 1, 2, 4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 21, 22, 33, 36, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Фермерському господарству “Поле Чудес” м. Дружківка у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничої компанії “Ю. С. І.” м. Дружківка про стягнення матеріальної шкоди в сумі 15 496,44 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 14.09.2007 р.

Суддя