ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2007 р.                                                            Справа № 47/668-06

вх. № 14086/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Ніколенко Я.О. за довіреністю від 28.12.2006р.  відповідача - 1-го -Кулінічева Н.О. за довіреністю №7965 від 29.12.2006р.

2-го відповідача - Вєдєньова М.М. за довіреністю від 05.01.2007р.

розглянувши справу за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до  1-го відповідача - Управління земельних відносин Харківської міськоїради, м. Харків

2-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра", м. Луцьк

про визнання недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 20.11.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М., зареєстрованого у Харківському регіональному центрі державного земельного кадастру в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 12.12.2003 р. за № 7592/03 та додаткову угоду до договору оренди землі від 4 квітня 2006 року; зобов’язати товариство з  обмеженою відповідальністю „Таміра” повернути територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області земельну ділянку загальною площею 2,2950 га по пр. 50-річчя ВЛКСМ, № 55-а у Московському районі м. Харкова, кадастровий код земельної ділянки :08:001:0017 та зобов’язати Управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради скласти акт прийому-передачі земельної ділянки загальною площею 2,2950 га по пр. 50-річчя ВЛКСМ, № 55-а у Московському районі м. Харкова, кадастровий код земельної ділянки :08:001:0017. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при укладенні договору були порушені вимоги ст. ст. 15, 16 Закону України „Про оренду землі”, ст. ст. 123, 124, 184 Земельного кодексу України, ст. 29 Закону України „Про землеустрій”, а саме:  проект відведення земельної ділянки по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 55-а, яка передана в користування згідно договору оренди земельної ділянки від 20.11.2003 р., не відповідає вимогам законодавства; при укладенні договору оренди порушено заборону на розміщення будь-яких об’єктів в межах червоних ліній, яка встановлена Законом України „Про планування і забудову територій”, ст. 18 Закону України „Про автомобільні дороги”; при визначенні розміру орендної плати був застосований понижуючий коефіцієнт, що не відповідає рішенню Харківської міської ради від 24.12.2003 р. № 280/03 „Про затвердження „Тимчасового положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладенні договорів оренди землі у м. Харкові”; додаткова угода до договору оренди землі від 04.04.2006 року не відповідає вимогам закону.

Представник першого відповідача надав через канцелярію господарського суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позивачем позову не заперечує та просить суд розглядати справу без його участі.

Представник другого відповідача надав через канцелярію господарського суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених позовних вимог заперечує і просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 грудня 2006 року провадження у  справі № 47/668-06 було зупинено до вирішення пов’язаної з нею адміністративної справи № 03/86-11А, яка знаходиться на розгляді господарського суду Волинської області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22 березня 2007 року апеляційну скаргу Харківської міської ради на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2006 року було залишено без задоволення, оскаржувана ухвала суду першої інстанції була залишена без змін, а справу було передано до господарського суду Харківської області для поновлення провадження у справі, оскільки обставини, що зумовили зупинення провадження у справі, відпали через те, що постановою господарського суду Волинської області від 18.12.2006 року по справі № 03/86 – 11-А позов ТОВ „Таміра” до Харківської міської ради вирішено по суті, зазначене судове рішення господарського суду Волинської області залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2007 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2007р. було поновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду на 13 квітня 2007 року.

13.04.2007р. на адресу господарського суду Харківської області  надійшло клопотання позивача про призначення колегіального розгляду справи, у зв”язку з її складністю.

Ухвалою голови господарського суду Харківської області від 16.04.2007р. клопотання позивача про призначення колегіального розгляду справи №47/668-06 було відхилено.

16 квітня 2007 року (вх. № 110) на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява позивача про відвід судді Светлічний Ю. В. В обґрунтування доводів щодо відводу судді позивач посилається на те, що суддею винесена незаконно ухвала про зупинення провадження по справі № 47/668-06 та вказана справа не пов'язана із справою № 03/86-11 А. Також позивач посилається на те, що суддя вирішить справу з посиланням на рішення господарського суду Волинської області та Львівського апеляційного господарського суду зі справи № 03/86-11 А. Наведені обставини викликали у позивача сумнів у неупередженості судді Светлічний Ю. В. при розгляді справи № 47/668-06.

Ухвалою голови господарського суду Харківської області від 17.04.2007р.  заяву позивача про відвід судді було відхилено.

Заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав позовну заяву і просив її задовольнити, представника другого відповідача, котрий заперечував проти цього, дослідивши докази по справі та давши їм оцінку, суд встановив наступне.

Рішенням Харківської міської ради від 30.04.2003 р. № 100/03 „Про надання дозволів на проектування та розроблення проектів відведення земельних ділянок” та рішенням Харківської міської ради від 24.06.2003 р. № 132/03 „Про надання дозволів на розроблення проектів відведення земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та експлуатації об’єктів” товариству з обмеженою відповідальністю „Таміра” було дозволено розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва і подальшої експлуатації універсального оптово – роздрібного торговельного центру з гостьовою автостоянкою за адресою: м. Харків, пр. 50 –річчя ВЛКСМ, 55-а.

24 вересня 2003 року Харківською міською радою (XVI сесія  XXIV скликання)  прийнято рішення № 178/03 „Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об’єктів”, яким було затверджено проект відведення земельної ділянки ТОВ „Таміра” для будівництва та подальшої експлуатації і обслуговування універсального оптово-роздрібного торговельного центру з гостьовою автостоянкою по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 55-а.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок юридичним особам здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому ст. 123 Земельного кодексу України.

Згідно статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Отже, викладене вище свідчить про те, що приймаючи зазначені рішення Харківська міська рада діяла у відповідності до вимог законодавства і в межах наданих їй повноважень, рішення Харківської міської ради в порядку, встановленому чинним законодавством, незаконними не визнавались.

На підставі рішення Харківської міської ради від 24 вересня 2003 року (XVI сесія  XXIV скликання) № 178/03 „Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об’єктів”, 20 листопада 2003 року між Харківською міською радою Харківської області та товариством з обмеженою відповідальністю „Таміра” був укладений договір оренди земельної ділянки за адресою: місто Харків, проспект 50-річчя ВЛКСМ, 55-А, загальною площею 2,2950 га (ділянка площею 1,7354 га та ділянка (в межах червоних ліній пр. 50-річчя ВЛКСМ, площею 0,5596 га) строком до 01.12.2028 року для будівництва та подальшої експлуатації і обслуговування універсального оптово – роздрібного центру з гостьовою автостоянкою. Договір оренди земельної ділянки був нотаріально посвідчений і зареєстрований у Харківському регіональному центрі державного земельного кадастру в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 12 грудня 2003 року за № 7592/03.

Додатковою угодою до договору оренди землі від 4 квітня 2006 року, зареєстрованою у Харківській регіональній філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель від 04.04.2006 р., були  внесені зміни до договору оренди від 20.11.2003 року в частині строку оренди земельної ділянки - до 01.12.2030 року, порядку та строків внесення орендної плати за земельну ділянку, передану в користування другому відповідачу.

Статтею 15 Закону України „Про оренду землі” визначені істотні умови договору оренди землі, якими є: об’єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об’єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об’єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України „Про оренду землі”, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Судом встановлено, що договір оренди землі від 20.11.2003 р. на земельну ділянку за адресою: м. Харків, пр. 50-річчя ВЛКСМ, 55-А, укладений Харківською міською радою з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством, містить усі суттєві умови договору, передбачені ст. 15 Закону України „Про оренду землі”.

Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю „Таміра” відповідно до ст. ст. 93, 95, 96, 125, 126 Земельного кодексу України є законним землекористувачем земельної ділянки за адресою: місто Харків, проспект 50-річчя ВЛКСМ, 55-А, загальною площею 2,2950 га. Даного факту позивачем належним чином не спростовано.

Посилання представника позивача у судовому засіданні на рішення Харківської міської ради від 26 липня 2006 року (4 сесія 5 скликання) № 73/06 „Про скасування та призупинення дії рішень Харківської міської ради”, яким згідно п. 8 додатку було скасовано пункт 53 додатку до рішення 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 24.09.2003 р. № 178/03 „Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об’єктів”, яке на думку позивача є підставою для визнання недійсним договору оренди, є безпідставним, оскільки постановою господарського суду Волинської області від 18 грудня 2006 року по справі № 03/86-11А, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2007 року, рішення 4 сесії Харківської міської ради 5 скликання № 73/06 „Про скасування та призупинення дії рішень Харківської міської ради” (п. 8 додатку до рішення) в частині скасування пункту 53 додатку до рішення XVI сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 24 вересня 2003 року № 178/03, визнано нечинним.

Не приймаються судом до уваги твердження позивача про недійсність  договору оренди земельної ділянки з підстав визначення розміру орендної плати із застосуванням понижуючого коефіцієнту, не відповідності проекту відведення земельної ділянки  вимогам законодавства, порушення заборони на розміщення будь-яких об’єктів в межах „червоних ліній”, а також недотримання вимог закону щодо нотаріального посвідчення додаткової угоди до договору оренди землі, з огляду на наступне.

Коефіцієнт інженерно – геологічних умов, який було застосовано орендодавцем при встановленні у договорі розміру орендної плати, згідно ст. 15 Закону України „Про оренду землі” не є суттєвою умовою договору оренди землі, а рішення Харківської міської ради від 24.12.2003 р. № 280/03 „Про затвердження „Тимчасового положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладенні договорів оренди землі у м. Харкові”, яке було прийнято вже після укладення договору оренди від 20.11.2003 року, з’явилось однією із підстав для внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині розміру орендної плати, про що між сторонами договору у встановленій  формі  складено додаткову угоду від 04.04.2006 року, яку зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель від 04.04.2006 року.

Проект відведення земельної ділянки ТОВ „Таміра” для проектування, будівництва та  експлуатації універсального оптово – роздрібного торговельного центру з гостьовою автостоянкою по пр. 50-річчя ВЛКСМ, № 55 „а” у Московському районі м. Харкова, який був виготовлений комунальним підприємством „Науково – технічний центр земельної інформаційної системи”, був затверджений рішенням Харківської міської ради від 24.09.2003 р. № 178/03 „Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об’єктів” (п.1), яке у встановленому законом прядку не визнано незаконним.

Статтею 31 Закону України „Про землеустрій” визначено, що зміни до документації із землеустрою вносяться за рішенням органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою, а статтею 60 цього Закону передбачено, що державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотримання вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно – правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється уповноваженими органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Отже, невідповідність проекту відведення земельної ділянки іншим примірникам цього проекту не може бути підставою для визнання договору оренди землі недійсним, оскільки Харківська міська рада не позбавлена права внести зміни до документації із землеустрою в порядку, визначеному статтею 31  Закону України „Про землеустрій”.

Необґрунтованими є також посиланням позивача на рішення Харківської міської ради від 24.06.2003 року № 138/03 „Про зміну назви „КП „НТЦ ЗІС” щодо відсутності у комунального підприємства „Науково – технічний центр земельної інформаційної системи” повноважень на розробку проектів відведення земельних ділянок станом на 28.07.2003 року, а також ліцензії на проведення таких робіт.

Згідно зі ст.ст. 26, 27 Цивільного кодексу Української РСП, п. 4 ст. 87, ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Отже, державна реєстрація комунального підприємства „Міськпроект” відбулася 15 серпня 2003 року, тобто, на момент отримання Технічного завдання на виконання робіт КП „Науково-технічний центр земельної інформаційної системи” не було виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України і мало відповідну ліцензію.

Статтею 16 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” передбачено, що підставою для переоформлення ліцензії є зміна найменування юридичної особи. У разі переоформлення ліцензії орган ліцензування приймає рішення про визнання недійсною ліцензії, що була переоформлена, з внесенням відповідних змін до ліцензійного реєстру не пізніше наступного дня.

Позивачем не надані суду докази припинення у встановленому законодавством порядку державної реєстрації КП „Науково – технічний центр земельної інформаційної системи” станом на 20.07.2003 р. (дата складання технічного завдання на виконання робіт по складенню проекту відведення земельної ділянки), відсутні також докази про прийняття рішення органом ліцензування про визнання недійсною ліцензії, виданої зазначеному підприємству на здійснення робіт по складенню проектів відведення земельних ділянок.

Таким чином, висновки позивача щодо відсутності ліцензії у КП „Науково – технічний центр земельної інформаційної системи” на момент видачі технічного завдання не відповідають вимогам закону, оскільки обов’язок щодо переоформлення ліцензії згідно ст. 16 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” виникає з моменту внесення змін до статуту підприємства та їх державної реєстрації, а не з моменту прийняття рішення Харківською міською радою від 24.06.2003 року № 138/03 „Про зміну назви „КП „НТЦ ЗІС”.

Необґрунтованими є також твердження позивача щодо відсутності у КП „Науково-технічний центр земельної інформаційної системи” повноважень на здійснення робіт щодо виготовлення проектів відводів земельних ділянок, оскільки вони спростовуються пунктом 2.1 договору про співробітництво від 01.07.2000 р., укладеного між КП „Науково-технічний центр земельної інформаційної системи” і управлінням містобудування і архітектури Харківської міської ради, яким визначені права та обов’язки сторін договору по забезпеченню підготовки містобудівної документації, виконання робіт по виготовленню проектів будівництва при відведенні земельних ділянок, розробку проектних пропозицій та проектів рішень щодо вирішення питань вибору, вилучення, приватизації та надання земель для містобудівних потреб.

Не відповідають вимогам закону посилання позивача на порушення при укладенні договору оренди земельної ділянки ст. 18 Закону України „Про автомобільні дороги”

Земельний кодекс України, Закон України „Про автомобільні дороги”, Закон України „Про планування і забудову територій”  не встановлюють заборону на передачу юридичним особам в користування земельних ділянок, які знаходяться в межах „червоних ліній”. Статтею 18 Закону України „Про автомобільні дороги” передбачені лише обмеження  на розташування будь-яких об’єктів, будівель, споруд або їх частин у межах „червоних ліній” вулиці.

Договором оренди земельної ділянки від 20.11.2003 року не передбачено  розміщення будь-яких об’єктів на земельній ділянці в межах „червоних ліній”, позивачем не підтверджено належними і допустимими доказами  порушення другим відповідачем умов договору, а також здійснення ним будівництва об’єктів на земельній ділянці по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 55-А у м. Харкові, яка знаходиться  в межах „червоних ліній”.

Безпідставними є доводи позивача стосовно порушень при укладенні  додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 04.04.2006 року статей 638, 639 Цивільного кодексу України

Статтею 205 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин може вчинятися в усній або письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Додаткова угода від 04.04.2006 року до договору оренди земельної ділянки від 20.11.2003 року  вчинена сторонами у письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 205,  п. 1 ст. 208 ЦК України, ст. 14 Закону України „Про оренду землі”. Ця угода зареєстрована у Харківській регіональній філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель 04.04.2006 р., а тому відсутність  нотаріального посвідчення  додаткової угоди, вчиненої сторонами згідно з вимогами  закону,  не є підставою для визнання цієї угоди та договору оренди земельної ділянки недійсними.

Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 20.11.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 7237 та у Харківському регіональному центрі державного земельного кадастру в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 12.12.2003 р. за № 7592/03, укладений  в межах повноважень Харківської міської ради,  з дотриманням вимог ст. ст. 116, 123, 124 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 6 Закону України „Про оренду землі”, а також  містить усі суттєві умови, що визначені ст. 15 Закону України „Про оренду землі”.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки від 20.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М., зареєстрованого у Харківському регіональному центрі державного земельного кадастру в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 12.12.2003 р. за № 7592/03 та додаткової угоди до договору оренди землі від 4 квітня 2006 року; зобов’язанні товариства з  обмеженою відповідальністю „Таміра” повернути територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області земельну ділянку загальною площею 2,2950 га по пр. 50-річчя ВЛКСМ, № 55-а у Московському районі м. Харкова, кадастровий код земельної ділянки :08:001:0017 та зобов’язанні Управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради скласти акт прийому-передачі земельної ділянки загальною площею 2,2950 га по пр. 50-річчя ВЛКСМ, № 55-а у Московському районі м. Харкова, кадастровий код земельної ділянки :08:001:0017, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст. 44 та 49 ГПК України при відмові у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,   ст. ст. 1, 2, 4, 12, 32, 33, 34, 43, 44, 46, 47 -1, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повний текст рішення підписано 20.04.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.