ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.07

Справа №10/343-07.

За
позовом Конотопського міськрайонного центру зайнятості до                         Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Конотоп

про
стягнення 2 104 грн. 52 коп.

СУДДЯ   КОСТЕНКО Л.А.

Представники
сторін:

Від
позивача             Мостепан Л.А.

Від
відповідача             не прибув

За
участю секретаря судового  засідання
Бардакової О.М.

З
1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку
діяльності окружного адміністративного суду, справи, підвідомчі господарським
судам відповідно до господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України. При цьому, підсудність таких справ
визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Суть
спору: Позивач просить стягнути з відповідача 2 104 грн. 52 коп.  заборгованості по сплаті страхових внесків,
яка виникла станом на 01.04.2007 р., відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття” № 1533-ІІІ від
02.03.2000р. із змінами та доповненнями.

Відповідач
в судове засідання не з»явився, але надіслав до суду відзив, в якому  повідомляє, що зобов»язується сплатити заборгованість  перед позивачем до 31 серпня 2007 року.

Позивач
подав суду клопотання про недоцільність здійснення фіксації судового процесу
технічними засобами, тому відповідно до Розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, хід судового
засідання фіксується у протоколі судового засідання.

Представнику
позивача розяснено його права та обовязки, відповідно до ст.ст. 49, 51 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Розглянувши
матеріали справи і враховуючи що:

Законом
України “Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття” № 1533-ІІІ від 02.03.2000р., передбачено умови, порядок, строк і
розмір страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Приватний
підприємець ОСОБА_1 згідно зазначеного закону є платником страхових внесків до
фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок
безробіття.

Згідно
ст. 22 Закону України “Про зайнятість населення”, ст. 8 Закону Ст. 38
вищезазначеного Закону передбачає відповідальність за несвоєчасну та неповну
сплату страхових внесків страхувальниками.

Відповідно
до п.2 ст. 1 Закону України  «Про розмір
внесків на деякі  види
загальнообов»язкового державного соціального страхування» № 1233-111 від 11.01.2000
р. ПП ОСОБА_1 повинен був перерахувати
позивачу страхові внески з 01 січня 2001 р. - 2,0 %, з 01 липня 2001 р.
- 2,5 %, з 09 лютого 2002 р. - 2,1 %, з 01 березня 2003 року - 1,9 %, з 31
березня 2005 р. - 1,6 %, з 01.01.2007 р. - 1,3 %  суми фактичних витрат на оплату праці
найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової
заробітної плати, інші компенсаційні виплати, прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату  праці» та підлягають
обкладанню прибутковим податком з громадян: для найманих працівників - 0,5
відсотка суми оплати праці.

За
період з 01жовтня 2003 року по 31 жовтня 2006 року за відповідачем утворилася
заборгованість перед позивачем по перерахуванню страхових внесків в сумі 48,81
грн., пеня 2,94 грн. та штраф в розмірі прихованої суми виплат 2 492 грн.,
згідно акту перевірки № 87, який залучений до матеріалів справи.

Як
свідчить з матеріалів справи, в розрахунковій відомості про нарахування та
перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття за 1-й квартал 2007 року
наданого відповідачем до центру зайнятості, ним самостійно відображено
розрахунок страхових внесків до Фонду в розмірі 2 104 грн. 52 коп.

Факт
несплати відповідачем страхових внесків до Фонду загальнообовязкового
державного соціального страхування України на випадок безробіття
підтверджується матеріалами справи, зокрема: розрахунком заборгованості, актом
перевірки № 87  від  17.11.2006 р. та іншими документами.

Оскільки
відповідач не подав доказів погашення боргу, вимоги позивача правомірні,
обґрунтовані і підлягають задоволенню в розмірі 2 104 грн. 52 коп.

На підставі викладеного,
керуючись  ст. ст. 158, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.           Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1) на користь Конотопського  міськрайонного центру зайнятості (41600, м.
Конотоп Сумської області,  ул. Фрунзе,
20, код 21112588)  - 2 104 грн. 52 коп.
боргу.

3.          Видати виконавчий  лист після набрання судового рішення законної
сили.

Порядок
і строки апеляційного оскарження встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня
її складення в повному обсязі. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.