ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.07 р.                                                                               Справа № 39/92

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:

Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради  Донецькміськтепломережа“ м. Донецьк

до відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Дондіафарм” м. Донецьк

про:

стягнення 13 256  грн. 38 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Бугаєнко С.О. – за довіреність

від відповідача:  Лобас В.М. - засновник

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради  Донецькміськтепломережа“ м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Дондіафарм” м. Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 13 256, 38 грн., яка складається з основного боргу в сумі 12 526 грн. 37  коп., 3% річних в сумі 74 грн. 00 коп., інфляційної складової в сумі 236 грн. 65 коп. пені в сумі 419 грн. 36 коп.

В обґрунтування  позовних вимог позивач посилається на договір № 2152 від 28.02.2006 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 4/2 від 11.09.2006 р., платіжні вимоги-доручення, розрахунки.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, проти позовних вимог заперечив, письмового відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, враховуючи пояснення представників сторін, суд встановив.

28.02.2006 р. р. між позивачем, Комунальним підприємством Донецької міської ради  Донецькміськтепломережа“ м. Донецьк, та  відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма “Дондіафарм” м. Донецьк, був укладений договір на постачання теплової енергії № 2152, який за своїм змістом та правовою природою є договором енергопостачання, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271, 275-277 ГК України.

У відповідності до умов вказаного Договору позивачем за період з 15.10.2006 року по 01.03.2007 року надано відповідачеві теплової енергії на суму 12 526 грн. 37 коп., що підтверджується відповідними платіжними вимогами-дорученнями № 2152, актом про включення опалення будинку, що розташоване за адресою: пр. Ілліча, 34 в м. Донецьку від 15.10.2006 р.

Через відсутність у відповідача приладів обліку спожитої енергії, вартість опалення одного квадратного метра площі згідно тарифу, визначеного рішенням Донецької міської ради від 11.09.2006 року № 4/2, становить 1,58 грн. без ПДВ за 1 кв.м. та 197,56 грн. за 1 Гкал без ПДВ, на гаряче водопостачання – у розмірі 11,83 грн за 1 куб.м.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.5 Договору, відповідач має оплачувати спожиту теплову енергію щомісячно у вигляді попередньої оплати, з остаточним розрахунком не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі платіжного доручення-вимоги позивача.

Згідно п. 6.8 Договору є договір може бути розірваний в частині поставки теплової енергії  при наявності двостороннього акту , підписаного представниками Підприємства та Абонента, який свідчить про те, що Абонент не користується послугами теплопостачання.

Відповідного акту представниками сторін суду не представлено.

Договір між сторонами не розірваний, недійсним в установленому законом порядку не визнаний та  у відповідності до п. 7.1 є чинним до 01.07.2010 р.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Посилання відповідача на те, що позивач своєчасно не відключив його від системи опалення судом до уваги не приймається, з огляду на наступне.

Відключення окремих приміщень від систем центрального опалення здійснюється у відповідності до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4, згідно якого, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП.

Відповідно до п. 2.1 Порядку для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи, із складанням відповідного акту, який в 10 денний строк подається комісії на затвердження.

Належних доказів відключення від опалення із дотриманням порядку, встановленого відповідними нормативними актами, відповідачем суду не представлено.

З огляду на наведене, відповідач у період  з 15.10.2006 року по 01.03.2007 року являвся споживачем теплової енергії, яка має бути ним оплачена у відповідності до умов Договору.

Проте, взяті на себе за Договором зобов’язання відповідач належним чином не виконував, вартість спожитої теплової енергії не оплатив.

Наразі, на момент прийняття рішення грошове зобов’язання перед позивачем на суму 12 526 грн. 37  коп. відповідачем залишилося невиконаним, що є порушенням норм статей 525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Прострочення Споживачем грошового зобов’язання за умовами пункту 4.4 Договору тягне за собою обов’язок сплати пені у розмірі 0,75 відсотка від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що відповідає змісту статей 549-550 ЦК України та статті 232 ГК України. Судом арифметично перевірено вимогу позивача стосовно стягнення пені у розмірі 419 грн. 36 коп., нарахованої у період з 10.11.2006 р. по 28.03.2007 р., а оскільки подібний спосіб нарахування відповідає нормам частини 6 статті 232 ГК України, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення, на підставі статті 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок за період з  жовтня 2006 р. по березень 2007 р, відповідно до якого 3% річних складають 74 грн. 00 коп., а сума інфляції – 236 грн. 65 коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.232, 264-271, 275-277 ГК України, ст.525-526, 549-550, 625, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 66-67, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради  Донецькміськтепломережа“ м. Донецьк – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Дондіафарм” м. Донецьк на користь Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради  Донецькміськтепломережа“ м. Донецьк основний борг в сумі в сумі 12 526 грн. 37  коп., 3% річних в сумі 74 грн. 00 коп., інфляційної складової в сумі 236 грн. 65 коп. пені в сумі 419 грн. 36 коп., витрати за державним митом в сумі 132 грн. 57 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 26.04.2007 р.

Суддя