СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від
"06" квітня 2007 р.
по справі  № 8/11-38.1

За позовом Відкритого акціонерного
товариства “Волиньобленерго” в особі Луцької міської  філії ВАТ „Волиньобленерго”, м. Луцьк

До відповідача  Підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

Про стягнення   276
грн. 22 коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Пархомчук В.М. -
довір. від 14.03.2007 року № 19/26-1045

Від відповідача: ОСОБА_1

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не
заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України
роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: позивач -  відкрите акціонерне  товариство “Волиньобленерго” в особі Луцької
міської  філії ВАТ “Волиньобленерго”
просить стягнути  з відповідача -  підприємця ОСОБА_1 276  грн. 22 коп.
заборгованості за перевищення договірної величини споживання
електроенергії у лютому 2006 року згідно договору про постачання електричної
енергії від 21.10.2004 року НОМЕР_2.

Відповідач у поясненні від 05.04.2007
року та у судовому засіданні повідомила про сплату боргу згідно квитанції від
НОМЕР_1.

У судовому засіданні 05.04.2007 року
оголошувалась перерва до 06.04.2007 року за клопотанням позивача для перевірки
надходження коштів.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2004 року між позивачем
та відповідачем був укладений договір НОМЕР_2 про постачання електричної
енергії (далі - договір а. с. 5-10).

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами
зобов'язання виникли з договору

НОМЕР_2 від 21.10.2004 року.
Пунктом 10.5 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту
підпису його сторонами і діє до 31 грудня 2004 року. По закінченні цього
терміну договір вважається щорічно продовженим на наступний рік при відсутності
письмових заяв про перегляд або відмову від нього будь-якої з сторін. Отже,
договір був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно п. п.1, 8.1 договору позивач
зобов'язувався  поставляти споживачу
електричну енергію, а відповідач - проводити своєчасну оплату вартості
використаної електроенергії та інших нарахувань; оплата електроенергії та інших
платежів здійснюється споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на
відповідні розрахункові рахунки електропостачальної організації у терміни,
визначені додатком № 2 „Порядок розрахунків”.

Відповідно до п. 11  Порядку постачання електричної енергії
споживачам, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня
2002 року № 475, граничні величини споживання електричної енергії та потужності
доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором
між місцевою електропостачальною організацією та споживачем. Повідомлення про
ці величини є невід'ємною частиною договору. За підсумками місяця гранична
величина споживання електричної енергії для споживачів коригується до рівня
фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання.

Пунктом 13 Порядку постачання електричної
енергії споживачам передбачено, що споживачі у разі перевищення встановлених як
договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть
відповідальність згідно з

ч.ч. 5-6 ст. 26 Закону України “Про
електроенергетику”.

Відповідно до ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” від
16.10.1997 року

№ 575/97 із змінами, внесеними  згідно із Законом України  від 23.06.2005 р.

N 2706-IV споживачі у випадку
споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період
сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і
договірної величини.

У лютому 2006 року відповідачем спожито
1680 кВт/год. електроенергії, що стверджується довідкою про обсяги переданої
споживачу електроенергії за лютий 2006р. ( а. с. 21) . Згідно додатку № 1 до
договору, п. 5.1 договору договірна величина споживання на лютий 2006р.
встановлена в межах 900 кВт/год. (а.с. 10). Перевищення споживання складає 780
кВт/год. на суму 276 грн. 22 коп., що підтверджується рахунком за перевищення
договірних величин № 1501000 від 28.02.2006 року (а.с. 22).

Відповідач 27.06.2006 року
перерахувала позивачу 276 грн. 21 коп., що стверджується квитанцією від НОМЕР_1
з призначенням платежу „за перевищення договірних величин зг. № 1501000 від
28.02.2006 р. за лютий 2006”.

Представник позивача у поясненні від
06.04.2007 року та у судовому засіданні 06.04.2007 року підтвердив надходження
коштів.

Відповідачем кошти за перевищення у
лютому 2006 року договірних величин споживання електроенергії сплачені до
звернення позивача з позовом, позивачем
оплата при зверненні з позовом не врахована безпідставно і в судовому
засіданні не зарахування коштів не обгрунтоване, у зв'язку з чим позов до
задоволення не підлягає.

Оскільки спір до розгляду суду
доведено з вини позивача, то підстави віднесення витрат по сплаті державного
мита в сумі  102  грн. 00 коп. та 118 грн.    00 коп. на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу відповідно до       ст. 49 ГПК України на відповідача
відсутні.

Господарський суд, керуючись ст.ст.
44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відкритого
акціонерного товариства “Волиньобленерго” в особі Луцької міської  філії ВАТ „Волиньобленерго”, м. Луцьк, вул.
Залізнична, 1 до підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, про стягнення 276 грн. 22 коп.
за перевищення договірної величини споживання електроенергії у лютому 2006 року
відмовити.

Суддя                                                            Кравчук А.М.