ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2007                                                                                   Справа № 17/354

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого і доповідача судді  Чохи Л.В.,

суддів: Головка В.Г, Стрелець Т.Г.

при секретарі судового засідання: Ревкової Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача:  Сахненко О.А. представник, довіреність №25  від 24.01.07;

від відповідача:  Смирний О.С. представник, довіреність №01-59  від 09.01.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   товариства з обмеженою відповідальністю “Сага” на рішення господарського суду Кіровоградської області від 14.03.07р у справі №  17/354

за позовом господарського товариства  “Глинське”, м. Кременчук

до відповідачів:

В1- товариства з обмеженою відповідальністю “Сага”, м. Світловодськ

В2-  малого приватного підприємства фірми "Агросила", м. Світловодськ

про визнання недійсним договору.

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2006 року господарське товариство “Глинське” звернулось в господарський суд Кіровоградської області  до товариства з обмеженою відповідальністю   “Сага” про визнання недійсним договору купівлі-продажу господарської бази за адресою м. Світловодськ вул. Комсомольська № 32 А від 03.06.2003 року, укладеного між малим приватним підприємством фірмою “Агросила” і товариством з обмеженою відповідальністю  “Сага” з  підстав, передбачених статтями 48, 225 Цивільного Кодексу УРСР, статтею 388 Цивільного Кодексу України. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що на підставі ухвали Світловодського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2000 року про затвердження мирової угоди у його власність був переданий цілісний майновий комплекс господарської бази. 15.06.2000 року Кіровоградською торгово –промисловою палатою були проведені торги з продажу господарської бази, переможцем яких відповідно до протоколу № 1 визнано товариство з обмеженою  відповідальністю науково –виробничу фірму “Цитадель”. Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.07.2004 року у справі № 05-1/215/12-18 протокол № 1 було визнано недійсним. Отже, товариство з обмеженою відповідальністю “Цитадель” уклало договір купівлі - продажу спірного майна, не будучи його власником. Директором товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми   “Цитадель”, малого приватного підприємства  фірми “Агросила” і товариства обмеженою відповідальністю “Сага” є одна особа: Карнаух О.О, який знав про те, що договори купівлі –продажу заключаються в порушення закону. (а.с. 3 –7)

Відповідач проти позову заперечував на тих підставах, що товариство з обмеженою відповідальністю науково –виробнича фірма “Цитадель” придбало спірне майно на прилюдних торгах в порядку виконання рішень суду, тому є добросовісним набувачем, у якого майно не можна витребувати.

04.01.2007 року до участі у справі в якості відповідача було залучено мале приватне підприємство “Агросила”. (а.с. 62)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 14.03.2007 року (суддя  Мохонько К.М.)  позовні вимоги задоволено: визнано недійсним договір купівлі –продажу господарської бази № 02/06 –1 від 03.06.2003 року, заключений між малим приватним підприємством фірмою “Агросила” та товариством з обмеженою відповідальністю “Сага”, з моменту укладення. (а.с. 131 –135)

Ухвалою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.03.2007 року за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Сага” порушено провадження з перегляду в апеляційному порядку рішення господарського суду Кіровоградської області від 14.03.2007 року.

Скарга мотивується слідуючими доводами:

-          спірне майно було відчужене у позивача Світловодським відділом Державної виконавчої служби в порядку виконання рішень суду;

-          суд при розгляді справи № 05-1/215/12-18, визнавши недійсним протокол торгів, не привів сторони у первісний стан;

-          суд безпідставно зробив висновок про те, що про існування ухвали від 07.02.2007 року про забезпечення позову було відомо директору Карнаух О.О.;

-          спірна угода заключне на ще до того, як була винесена ухвала суду від 07.02.2001 року про накладення арешту;

У судовому засіданні представник товариства “Сага” висловився за задоволення апеляційної скарги, а представники господарського товариства “Глинське” –проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників позивача і відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи і рішення, яке прийняте судом в процесі її розгляду, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

15.06.2000 року Кіровоградська регіональна торгово –промислова палата провела прилюдні торги з продажу нерухомого майна: господарської бази господарського товариства “Глинське”  розташованої  у м. Світловодськ по вул. Комсомольська № 32 а в порядку виконання Світловодським міським відділом Державної виконавчої служби  рішень суду про стягнення заробітної плати та виконавчого напису про стягнення коштів на користь ГЖЕУ –13 на загальну суму 29000 грн. Згідно протоколу торгів № 1 від 15.06.2000 року господарська база була продана товариству з обмеженою відповідальністю науково –виробничій фірмі “Цитадель”.

Згідно договору купівлі –продажу від 21.02.2001 року товариство з обмеженою відповідальністю науково –виробнича фірма “Цитадель” продала спірну господарську базу  малому приватному підприємству фірмі “Агросила”. (а.с. 12)

03.06.2003 року між малим приватним підприємством фірмою “Агросила” та товариством з обмеженою відповідальністю “Сага” був заключений договір купівлі –продажу спірної споруди. (а.с. 13)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.07.2004 року визнано недійсним протокол № 1 від 15.06.2000 року, укладений Кіровоградською торгово –промисловою палатою за наслідками проведення публічних торгів з продажу майна господарського товариства  “Глинське”, в визнанні недійсним акту про прилюдні торги, договору купівлі –продажу, свідоцтва про право власності відмовлено.

Відповідно до довідки державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради від 04.09.2006 року:

-          приватне підприємство “Агросила” припинено 28.02.2005 року за рішенням суду про визнання юридичної особи банкрутом;

-          товариство з обмеженою відповідальністю науково –виробнича фірма “Цитадель” ліквідовано 17.03.2006 року згідно рішення суду про визнання юридичної особи банкрутом;

Позивачем заявлено позов про визнання договору недійсним з  підстав,

передбачених статтями 48,225 Цивільного кодексу УРСР, статті 388 Цивільного кодексу України.

Стаття 48 Цивільного кодексу УРСР встановлює загальне правило про те, що недійсною є та угода, яка не відповідає вимогам закону, в частині другій містить положення, згідно з яким по недійсній угоді кожна з сторін зобов’язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі –відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

За змістом ч. 1 ст. 145 Цивільного кодексу УРСР , якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про  що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли  майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею.

Згідно вимог статті 388 Цивільного Кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не являється, тобто, з застосуванням правового механізму, встановленого ч. 2 ст. 48 Кодексу, незалежно від тог чи відповідає спірна угода закону.

Результатом задоволення заявленого позову є застосування судом наслідків недійсності угоди, які стосуються сторін угоди і не поширюються на права позивача, який вважає себе власником спірного майна, не будучи стороною угоди.

Захист прав такої особи можливий шляхом пред’явлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені статтею 145 Цивільного кодексу УРСР.

Суд при розгляді справи на дані вимоги закону уваги не звернув, що потягло за собою ухвалення судового рішення, яке не відповідає вимогам закону.

Отже, судова колегія вважає, що наведене судове рішення підлягає скасуванню, а в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, згідно статті 388 Цивільного кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю “Сага” задовольнити.

Рішення господарського суду Кіровоградської област від 14.03.2007 року у справі № 17/354 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом місяця  до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                     Л.В. Чоха

Суддя                                                                                           В.Г. Головко

Суддя                                                                                          Т.Г. Стрелець