ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"31" липня 2007 р.
Справа № 5/56-10А.

за позовом Державного закладу “Володимир-Волинська районна санітарно-епідеміологічна станція” Міністерства охорони здоров’я України

до Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області

про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №24-К від 26.12.2006р.

Суддя  Слупко В.Л.

За участю представників сторін:

від позивача: Онищук В.М. –гол.держ.саніт.лікар (посв. від 01.11.2005р.)

від відповідача: Чабарай Р.В. –гол.спец.-юрисконсульт (дов. від 29.05.2007р.), Романюк Т.В. –гол.спеціаліст (дов.№01-12/558 від 02.07.2007р.)

Суть спору: Позивач - Державний заклад “Володимир-Волинська районна санітарно-епідеміологічна станція” Міністерства охорони здоров’я України (далі –Володимир-Волинська районна СЕС) просить скасувати рішення №24-К від 26.12.2006р., яким Державна інспекція з контролю за цінами у Волинській області (далі –Інспекція) застосувала економічну санкцію за порушення державної дисципліни цін в сумі 17506грн.76коп., посилаючись на наступне:

- Володимир-Волинська районна СЕС не застосовувала вільних цін в період дії регульованих;

- при нарахуванні плати за надані послуги в період з 01.11.2005р. по 06.02.2006р. Володимир-Волинська районна СЕС керувалася листом Волинської обласної санітарно-епідеміологічної станції за №2/105 від 30.03.2003р. в якому з посиланням на роз’яснення ДПА України від 15.09.2003р. №8101/5/15-2416 вказувалось, що на вартість тарифів повинно нараховуватись ПДВ в розмірі 20%;

- застосування економічної санкції за період з 11.05.2006р. по 15.06.2006р. неправомірне, так як постанова Кабінету Міністрів України №662 від 11.05.2006р. була опублікована в «Офіційному віснику України»лише 31.05.2006р., а тому лише з цієї дати вказана постанова набрала чинності, якою введені в дію нові тарифи.

Представник позивача в судовому засіданні просить скасувати застосований штраф в сумі 11670грн.76коп., мотивуючи тим, що вини Володимир-Волинської районної СЕС в донарахуванні ПДВ зовсім немає, оскільки згідно Положення про державну санітарно-епідеміологічну службу Міністерства охорони здоров’я, затвердженого наказом МОЗ України від 19.11.2002р. №420 головні державні санітарні лікарі, посадові особи закладів державної санітарно-епідеміологічної служби зобов’язані виконувати свої функції на основі єдиноначальності, підпорядкованості, підконтрольності та підзвітності вищестоящому головному державному санітарному лікарю.

Відповідач у відзиві та представники в судовому засіданні проти позову заперечують, мотивуючи тим, що оскільки згідно даних Міністерства економіки України та Міністерства охорони здоров’я України в тарифи було включено податок на додану вартість, у позивача не було правових підстав збільшувати регульований тариф на 20 відсотків, відповідно економічні санкції за матеріалами перевірки застосовані правомірно.

Дослідивши надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд виходив з наступного:

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351 було затверджено тарифи (прейскуранти) на роботи і послуги, що виконуються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби.

Як вбачається із затверджених тарифів податок на додану вартість окремим рядком не виділено, при цьому не зазначено, що вартість тарифу –без ПДВ.

Спірна ситуація щодо нарахування ПДВ на встановлені постановою КМУ від 27.08.2003р. тарифи розглядалася в 2004 році на рівні Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров’я України, Міністерства економіки та Державної інспекції з контролю за цінами. При цьому було встановлено, що з матеріалів, які надавались Міністерством охорони здоров’я України для Мінекономіки для погодження постанови КМУ від 27.08.2003р. №1351, а також Пояснювальної записки МОЗ України до проекту постанови КМУ «Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби»при визначенні тарифів враховані витрати на розвиток закладів та органів санітарно-епідеміологічної служби в розмірі 10 відсотків та податок на додану вартість –20 відсотків згідно чинного законодавства, що підтверджується листом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 17.12.2004р. №32/6-6/5549-10.

Міністерство охорони здоров’я України 18.03.2005р. листом №05-20/306 на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 20.01.2005р. №48198/8/1-04 та на звернення Державної інспекції з контролю за цінами від 11.02.2005р. №32/6-10/190 направило на адресу останньої всі матеріали згідно яких визначилася, а в послідуючому була затверджена вартість тарифів.

Із наданих матеріалів, зокрема калькуляції на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби, вбачається, що у їх вартість включено ПДВ.

Згідно акта перевірки від 06.11.2006р. перевіркою було охоплено період з 01.01.2005р. по 06.11.2006р. (по день перевірки), тобто перевірявся період коли на рівні Міністерств та Кабінету Міністрів України вже було чітко з’ясовано, що у вартість тарифів включається ПДВ. Перевіркою встановлено, що в період з 01.11.2005р. по 06.02.2006р. при нарахуванні плати за надані платні послуги до фіксованих розмірів тарифів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351 нараховувались не передбачені законодавством націнки в розмірі 20%. За період з 01.11.2005р. по 06.02.2006р. зі споживачів понад встановлені тарифи безпідставно отримано 4568грн.23коп. З 2006 року (наказ №19-од від 05.06.2006р.) оплата за роботи і послуги, що виконуються і надаються Володимир-Волинською районною СЕС проводяться по тарифах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002р. №1544 і від 27 серпня 2003р. №1351». Тарифи, затверджені постановою КМУ від 27.08.2003р. №1351 в редакції постанови КМУ від 11.05.2006р. №662, застосовувались Володимир-Волинською СЕС з 15.06.2006р., а не з 11.05.2006р., тобто не з моменту прийняття вказаної постанови від 11.05.2006р. №662.

Таким чином, за період з 11.05.2006р. по 15.06.2006р. позивачем безпідставно отримано виручку в сумі 1267грн.15коп.

Постановою КМУ від 27.08.2003р. №1351 «Про затвердження тарифів на роботи та послуги, що виконуються та надаються за плату установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби», а також постановою КМУ від 11.05.2006р. №662 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002р. №1544 і від 27 серпня 2003р. №1351»заклади санітарно-епідеміологічної служби зобов’язано надавати послуги по конкретно визначених розмірах тарифів. Постанова КМУ від 11.05.2006р. №662 була опублікована 31.05.2006р. в газеті «Урядовий кур’єр»за №100 та в Офіційному віснику України»за №20.

Пунктом 5 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності»передбачено що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Акти Кабінету Міністрів України які визначають права та обов’язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих органах. Враховуючи те, що постанова Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002р. №1544 і від 27 серпня 2003р. №1351»не визначає прав і обов’язків громадян, в ній не зазначено більш пізнього строку набрання нею чинності, вона є чинною з моменту її прийняття –11 травня 2006р., що підтверджується також роз’ясненням, наданим листом від 06.07.2006р. за №34-26-1356 Міністерства юстиції України, що зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351, внесені згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 набирають чинності з моменту прийняття цієї постанови, тобто з 11.05.2006р.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про ціни і ціноутворення»№507 від 03.12.1990р. державне регулювання цін та тарифів здійснюється шляхом встановлення державних фіксованих цін (тарифів) та граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів. Згідно зі ст.9 того ж Закону державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються на ресурси, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, на товари і послуги, що мають вирішальне соціальне значення, а також на продукцію, товари і послуги, виробництво яких зосереджено на підприємствах, що займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Статтею 4 Закону визначення переліку продукції, товарів і послуг, державних фіксованих та регульованих цін і тарифів віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України.

Статтею 14 вказаного Закону передбачено, що вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету та стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене Інспекція правомірно за результатами перевірки оспорюваним рішенням застосувала до позивача економічну санкцію в сумі 17506грн.76коп.

Керуючись Законом України «Про ціни і ціноутворення», Указом Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності», Постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження тарифів на роботи та послуги, що виконуються та надаються за плату установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби»від 27.08.2003р. №1351, «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002р. №1544 і від 27 серпня 2003р. №1351»від 11.05.2006р. №662, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив :

В позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено у строк і порядку, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                        В.Л.Слупко

Дата виготовлення

повного тексту постанови

06.08.2007р.