ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.07.2007
Справа №2-11/7596-2007А

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Гуматекс», (95000, м.Сімферополь, вул..Козлова, 45)

До відповідача – Державної податкової інспекції у м. Сімферополі, (95053, м.Сімферополь, вул..М.Залкі, 1/9)

Про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Лисюк О.Д.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача  – Твердюков Е.Н., дов. у справі

Від відповідача – Булат К.М., дов. у справі

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Корпорація “Гуматекс”  звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в м. Сімферополі про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень відповідача від 30 березня 2007 року № /0, яким товариству зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 205038 гривень, а також від 27 квітня 2007 року №/0, яким товариству зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 51000 гривень. Заявлені позовні вимоги товариство мотивує тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 30 березня 2007 року № /0 з порушенням підпунктів “б” та “в” підпункту 4.2.2 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, підпунктів 7.4.1 та 7.4.5 пункту 7.4, пункту 7.5, а також пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”. На думку позивача, приймаючи вказане податкове повідомлення-рішення, податковий орган дійшов помилкового висновку про те, що право на податковий кредит виникає у платника податку лише в разі фактичного отримання ним в звітному податковому періоді товарів (робіт, послуг), стосовно яких платник податку отримав відповідні податкові накладні. Спірне податкове повідомлення-рішення відповідача від 27 квітня 2007 року № /0 прийнято на підставі врахування в акті перевірки від 20 квітня 2007 року № 2460/23-4/32271432 помилкових висновків акту перевірки від 21 березня 2007 року № 1825/23-4/32271432. Під час розгляду справи 03 липня 2007 року позивач надав суду письмові пояснення, що стосуються спору, в яких підтримав позов.

Відповідач заперечує проти позову, просить суд в задоволенні позову відмовити на підставі висновків про те, що згідно наданих до перевірки документів у грудні 2006 р. здійснювалось перерахування грошових коштів, фактичне ж отримання товарів (послуг) від ТОВ ПВФ «Автоматика» не відбувалось; у зв’язку з тим, що фактичне отримання товарів (послуг) у грудні 2006 р. не відбулось, вказаний суб’єкт господарювання не є постачальником, вимоги п.п.7.7.2 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» не виконані. Отже до складу Розрахунку бюджетного відшкодування до Декларації з ПДВ безпідставно включена сума ПДВ у розмірі 1666,67 грн.

В судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст..150 КАС України, після перерви засідання було поновлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд –

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Корпорація “Гуматекс” () є юридичною особою, зареєстрованою Виконавчим комітетом Центральної районної Ради м. Сімферополя 29 листопада 2002 року, платником податку на додану вартість  (свідоцтво платника ПДВ № 00955959 від 24 грудня 2002 року, видане ДПІ в м. Сімферополі).

В період часу з 28 лютого по 14 березня 2007 року Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі було проведено виїздну позапланову перевірку ТОВ “Корпорація “Гуматекс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану варість на рахунок платника у банку за грудень 2006 року. За результатами зазначеної перевірки було складено акт перевірки № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року. Відповідно до висновків цього акту перевірки перевіряючими було встановлено, зокрема, порушення ТОВ “Корпорація “Гуматекс” вимог підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та зменшено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на 205038 гривень. До такого висновку перевіряючи дійшли на підставі того, що в листопаді 2006 року ТОВ “Корпорація “Гуматекс” в ціні придбаних товарів (робіт, послуг) перерахувало контрагентам 205038 гривень податку на додану вартість, але ж фактично такі товари (роботи, послуги) в листопаді 2006 року товариство не отримало (а.с.122, 123 т.1).

Крім того, перевіряючими ревізорами-інспекторами встановлено, що платником податку порушено вимоги пункту 4.5 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, внаслідок цього переіряючим були збільшені податкові зобов'язання позивача за листопад 2006 року на 833333 гривень, грудень 2006 року – на 135684 гривень; підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” – зменшено значення податкового кредиту за листопад 2006 року на 4453 гривень; підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” – зменшено значення податкового кредиту грудня 2006 року на 90000 гривень.

В період часу з 10 квітня по 19 квітня 2007 року Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі було проведено виїздну позапланову перевірку ТОВ “Корпорація “Гуматекс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану варість за січень 2007 року. За результатами зазначеної перевірки було складено акт перевірки № 2460/23-4/32271432 від 20 квітня 2007 року. Відповідно до висновків вказаного акту перевірки перевіряючим ревізором-інспектором було встановлено порушення ТОВ “Корпорація “Гуматекс”, зокрема вимог підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та зменшено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на 51000 гривень. До висновку про порушення зазначених норм відповідач дійшов на підставі того, що платником податку – позивачем у даній справі не були враховані результати виїзної позапланової перевірки, оформлені актом перевірки № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року, а як наслідок дані податкової декларації  з ПДВ за січень 2007 року мають бути перераховані з урахуванням висновків акту перевірки № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року (а.с. 110, 111 т.1).

На підставі зазначених висновків, викладених в актах перевірок, Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі були прийняті податкові повідомлення-рішення від 30 березня 2007 року № /0, яким ТОВ “Корпорація “Гуматекс” зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2006 року на 205038 гривень, та від 27 квітня 2007 року № /0, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2007 року на 51000 гривень. Відповідно до висновків акту перевірки від № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року в частині порушення ТОВ “Корпорація “Гуматекс” вимог пункту 4.5 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме збільшення податкових зобов'язань листопада 2006 року на 833333 гривень, грудня 2006 року – на 135684 гривень; підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” – зменшення значення податкового кредиту за листопад 2006 року на 4453 гривень; підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” – зменшення значення податкового кредиту грудня 2006 року на 90000 гривень, то на час розгляду справи в суді орган державної податкової служби будь-яких рішень не приймав. Водночас, при цьому, відповідач врахував при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2007 року № /0 висновки акту перевірки № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року в частині збільшення податкових зобов'язань листопада 2006 року на 833333 гривень як обов'язкові.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ “Корпорація “Гуматекс” звернулось до господарського суду з позовом, в якому ставить питання про визнання їх нечинними.

Позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. Визначаючи цю суму в акті перевірки № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року, відповідач виходив з того факту, що до складу податкового кредиту в листопаді 2006 року ТОВ “Корпорація “Гуматекс” неправомірно віднесло 205038 гривень, оскільки сплативши цю суму податку на додану вартість в ціні товарів (робіт, послуг) в листопаді 2006 року, товариство не отримало в листопаді 2006 року таких товарів (робіт, послуг).

Зокрема, згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит – це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. Згідно з підпунктом 7.4.1 статті 7 зазначеного Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періода, зокрема, в зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до частини 2 вище зазначеного підпункту Закону право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) почали використовуватись в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.4.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Згідно з пунктом 7.5 Закону датою виникнення права на податковий кредит є дата або списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) – в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Аналіз наведених вище норм Закону свідчить, що право платника податку на нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість пов'язано, зокрема, з отриманням від постачальника товарів (робіт, послуг) належним чином оформленої податкової накладної. Податкова накладна є документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару.

Отже, достатньою підставою для отримання права на податковий кредит з податку на додану вартість є отримання належним чином оформленої податкової накладної. При цьому право на отримання податкового кредиту Закон не пов'язує з фактичним отриманням товарів (робіт, послуг) в тому же податковому періоді, коли платник податку отримав відповідну податкову накладну від постачальника таких товарів (робіт, послуг). Наявність належним чином оформлених податкових накладних на суму 205038 гривень відповідачем не оспорюється, більш того, факт їх наявності підтверджується змістом акту перевірки № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року. Всупереч вимогам частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не надав суду доказів того, що податкові накладні на суму 205038 гривень не є достатньою підставою для отримання права на податковий кредит. Платник податку надав суду докази фактичного отримання від контрагентів товарів (послуг), що свідчить про реальне виконання угод, на підставі яких були оформлені податкові накладні на суму 205038 гривень.

За наведених вище умов податкове повідомлення-рішення ДПІ про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 205038 гривень є необгрунтованим, оскільки не відповідає вимогам діючого законодавства. При таких обставинах позов в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 30 березня 2007 року № /0 є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ від 27 квітня 2007 року № /0, то вони є також обгрунтованими. Зокрема, як вбачається з акту виїзної перевірки № 2460/23-4/32271432 від 20 квітня 2007 року, до висновку про порушення ТОВ “Корпорація “Гуматекс” вимог підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” відповідач дійшов на підставі того, що платником податку не були враховані результати виїзної позапланової перевірки, оформлені актом перевірки № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року. Зокрема, орган державної податкової служби вважає, що платником податку безпідставно не були враховані висновки акту перевірки в частині збільшення податкових зобов'язань листопада 2006 року на 833333 гривень.

Акт перевірки є документом, який лише засвідчує певні обставини, виявлені під час перевірки, та не містить в собі обов'язкових до виконання рішень суб'єкта владних повноважень. Відтак, сам по собі акт перевірки не є для підконтрольного суб'єкта – позивача в даній справі – обов'язковим, а тому підстав для виконання визначених в ньому висновків немає. Рішення щодо порушення вимог податкового законодавства в формі податкового повідомлення-рішення від 30 березня 2007 року № /0 було прийнято лише щодо факту збільшення платником податку суми податкового кредиту на 205038 гривень внаслідок сплати цієї суми податку в складі ціни товарів, які не були отримані в листопаді 2006 року. Що ж до інших висновків акту перевірки № 1825/23-4/32271432 від 21 березня 2007 року, то відповідне рішення органом державної податкової служби не приймалось.

Висновки відповідача про збільшення податкових зобов'язань позивача за листопад 2006 року на 833333 гривень суд вважає необгрунтованими, враховуючи наступне.

Так відповідач вважає про необхідність збільшення податкових зобов'язань позивача за листопад 2006 року на 833333 гривень. В листопаді 2006 року ТОВ “Корпорація “Гуматекс” перерахувало як передоплату за товари (послуги) грошові кошти на користь ВАТ “Монтажне управління № 14” в сумі 3500000 гривень та ТОВ “Надрастройінвест” в сумі 1500000 гривень. Проте, товари (роботи, послуги) ТОВ “Корпорація “Гуматекс” не отримало, а сума передплати була ТОВ “Корпорація “Гуматекс” повернена в листопаді 2006 року. На думку ДПІ у м.Сімферополі, операції щодо передачі грошових коштів від ВАТ “Монтажне управління № 14” та ТОВ “Надрастройінвест” не є поверненням передоплати, а тому податкові зобов'язання ТОВ “Корпорація “Гуматекс” з ПДВ в листопаді 2006 року підлягають збільшенню на 833333 гривень.

Вказаний висновок не відповідає вимогам закону. 01 листопада 2006 року ТОВ “Корпорація “Гуматекс” перерахувало ВАТ “Монтажне управління № 14”, а також ТОВ “Надрастройінвест” відповідно 3500000 та 1500000 гривень. Але ж в цей же день ці грошові кошти повністю були повернені ТОВ “Корпорація “Гуматекс”, як такі, що були помилково перераховані.

Відповідно до норм пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про податок на додану вартість” об'єктом оподаткування є, зокрема, операції з поставки товарів (послуг) в межах митної території України. При цьому визначення термінів “поставка товарів” та “поставка послуг” міститься в пункті 1.4 статті 1 цього ж Закону. Відповідно до цих визначень суттєвою умовою операції поставки товарів (послуг) є те, що така операція передбачає перехід права власності на певне майно за певну компенсацію. Оскільки ж при поверненні помилково перерахованої суми право власності на майно від однієї особи до іншої не переходить, як і не можна казати і про будь-яку компенсацію за такою операцією, то операцію щодо повернення помилково перерахованої суми не можна вважати продажем (поставкою) товарів (послуг). За наведених вище умов операція щодо повернення помилково перерахованої суми не є об'єктом оподаткування. Оскільки ж в даному випадку ТОВ “Корпорація “Гуматекс” документально підтверджено факт помилкового перерахування коштів на рахунки ВАТ “Монтажне управління № 14” та ТОВ “Надрастройінвест” та факт їх повного повернення даними підприємствами в сроки, передбачені діючим законодавством, висновки про збільшення податкових зобов'язань ТОВ “Корпорація “Гуматекс” з ПДВ за листопад 2006 року на 833333 гривень слід вважати помилковими. Відтак, платник податку правомірно не врахував, розраховуючи суму бюджетного відшкодування січня 2007 року.

З огляду на наведене, податкове повідомлення-рішення від 27 квітня 2007 року № /0 слід визнати нечинним.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 06.07.2007 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 150, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сімферополі від 30 березня 2007 року № /0.

3.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сімферополі від 27 квітня 2007 року №/0.

Постанова складена та підписана 12.07.2007 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.