СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.07.07
Справа №  20/368/06

Суддя   Гандюкова
Л.П.

За
позовом  Товариства
з обмеженою відповідальністю “Видавничо-поліграфічне об'єднання  “Запоріжжя”, м.Запоріжжя

До  Відкритого  акціонерного товариства
“Запоріжжяобленерго”, м. Запоріжжя Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1.          Закрите акціонерне товариство “Страхова
компанія “Крона” в особі Запорізької філії, м.Запоріжжя 2.          ОСОБА_1, м.Запоріжжя 3.          ОСОБА_2,  м.Запоріжжя Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3,
м.Запоріжжя  про стягнення матеріальної
шкоди в розмірі 7808,37 грн

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача: Рогальський
В.М. ( довіреність №б/н від 07.11.2006 р.) Від відповідача: Морозов
В.С. ( довіреність №168 від 19.09.2006 р.) Від третіх осіб: (ЗАТ
“Страхова компанія “Крона”) -Єременко І.І.(довіреність №6/3 від 03.05.2007р.)
Від ОСОБА_1 -ОСОБА_4. (паспорт НОМЕР_1, виданий 12.03.1996р.) Від ОСОБА_2 -не
з'явився Від ОСОБА_3 -ОСОБА_5(паспорт НОМЕР_2, виданий 06.08.1996р.) За
участю експерта -Маляр
М.І.(свідоцтво НОМЕР_3)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 7 808,37грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.11.2006р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено
провадження у справі №20/368/06, судове засідання призначено на 14.12.2006р.
Ухвалою суду від 14.12.2006р. в порядку ст.27 ГПК України до участі у справі
залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог -ЗАТ “Страхова компанія
“Крона” в особі Запорізької філії, цією ж ухвалою розгляд справи відкладено на
28.12.2006р., потім -на 16.01.2007р. Ухвалою суду від 03.01.2007р. в порядку
ст.79 ГПК України провадження у справі зупинено до розгляду Запорізьким
апеляційним господарським судом апеляційної скарги ВАТ “Запоріжжяобленерго” на
ухвалу господарського суду від 14.12.2006р. і повернення матеріалів справи.
Ухвалою суду від 14.02.2007р. провадження у справі поновлено з 21.03.2007р.,
розгляд справи призначено на 21.03.2007р. Ухвалою суду від 05.03.2007р.
провадження у справі зупинено з 21.03.2007р. до розгляду Вищим господарським
судом України касаційної скарги на ухвалу Запорізького апеляційного
господарського суду від 16.01.2007р. і повернення матеріалів справи до
господарського суду Запорізької області. Ухвалою суду від 08.05.2007р.
провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 03.07.2007р.
Ухвалою суду від 03.07.2007р. в порядку ст.27 ГПК України залучено до участі у
справі третіх осіб без самостійних вимог -ОСОБА_1, ОСОБА_2, розгляд справи
відкладено на 16.07.2007р.

У судовому засіданні 16.07.2007р. за згодою сторін оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги,
викладені в позовній заяві, а також
надав суду уточнену позовну заяву (а.с.88-89), яка в порядку ст.22 ГПК
України прийнята судом до розгляду. Позовні вимоги мотивовані наступним.
16.06.2006р. близько 10.30 год. на вул. Українській в м.Запоріжжя сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача (“ГАЗ-2410”,
реєстраційний номер НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_1, автомобіля
відповідача (“ВАЗ -2121”, реєстраційний номер НОМЕР_1) під керуванням водія
ОСОБА_3 та транспортного засобу (“ДЕУ-СЕНС”, реєстраційний номер НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_2 Винуватцем ДТП визнаний водій відповідача ОСОБА_3, що
підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від
06.07.2006р. по адміністративній справі №3-13062/06, постановою
Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2006р. по
адміністративній справі №3-4834/06 та висновком судової автотехнічної
експертизи №367 від 22.09.2006р. Водій відповідача став винуватцем ДТП під час
виконання своїх трудових обов'язків перед підприємством. Цивільно -правова
відповідальність водія відповідача застрахована в ЗФ ЗАТ СК “Київ Енерго
поліс”, правонаступником якої є третя особа, однак страхове відшкодування
позивачу не виплачено. Внаслідок ДТП позивачу, як власнику транспортного
засобу, була заподіяна матеріальна шкода. Відповідно до висновку №122 від
23.06.2006р. -експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру
матеріальної шкоди вартість матеріальної шкоди склала 6672,37 грн. Витрати, які
необхідно понести позивачу на відновлення свого автомобіля і витрати зроблені
позивачем  на проведення автотоварознавчого
дослідження (336 грн.) та судової автотехнічної експертизи (800 грн.) згідно з
ст.22 ЦК України позивач визначає збитками, які необхідно йому понести для
відновлення стану свого майна, яке існувало до ДТП. На підставі викладеного,
просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 7808,37 грн. збитків,
завданих заподіянням майнової шкоди внаслідок ДТП, нормативно обґрунтовуючи
свої вимоги ст.ст.22,1166, п.1 ст.1172, п.2 ст.1187,1188,1194 ЦК України, ст.48
Закону України “Про власність”.

Відповідач позов не визнав.  Вважає, що висновки судової автотехнічної
експертизи є такими, що суперечать фактичним обставинам вчиненої ДТП, а отже не
можуть прийматися до уваги в якості обгрунтування нанесеної шкоди. В першу
чергу позивачу слід було звернутися до страхової компанії для  відшкодування нанесеної шкоди, а вже після
отримання відповіді від страховика -до ВАТ “Запоріжжяобленерго”.

У судовому засіданні відповідач
заявляв клопотання про  відкладення
розгляду справи до розгляду скарг ОСОБА_3 прокуратурою Орджонікідзевського
району м.Запоріжжя та Запорізьким апеляційним судом, про призначення  повторної судової експертизи.

Ухвалою суду від 14.12.2006р.
клопотання відхилені.

Третя особа - ЗАТ “Страхова
компанія “Крона” в особі Запорізької філії пояснила наступне. Заяву  позивача про виплату суми шкоди третя особа
отримала 22.11.2006р. Згідно з ст.37.1 Закону України “Про обов'язкове  страхування цивільно-правової
відповідальності” виплата страхового відшкодування здійснюється протягом місяця
з дня отримання страховиком документів. 24.07.2006р. було отримано довідку,
видану окремим батальйоном дорожньо-патрульної служби ДАІ ЗМУ УМВС м.Запоріжжя
за №2410, за змістом якої ДТП сталося внаслідок порушення водіями позивача
п.10.1 ПДР і відповідача п.12.1,12.3 ПДР. Таким чином, зазначене ДТП
кваліфікується як обопільна вина учасників. З посиланням на рекомендації
дирекції МТ СБУ “Щодо вирішення питань у сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”,
схвалених Президією МТ СБУ 27.04.2006р.(протокол НОМЕР_4), третя особа
зазначає, що на сьогодні з документів, необхідних для визначення розміру  відшкодування, має схему ДТП, висновок №367
від 22.09.2006р. -судова автотехнічна експертиза по адміністративній справі №3-4834/2006р.,
довідку ДАІ.  Відомості про третього
учасника ДТП ОСОБА_2 відсутні в отриманої страховою компанією розширеної
довідки ДАІ та участь цього учасника в ДТП досі належним чином документально не
підтверджено. Таким чином, третя особа, як страховик, вважає, що не має повних
відомостей щодо обставин ДТП та її учасників.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення не може
розглядатися страховиком як єдиний та обов'язковий доказ існування підстав до
притягнення особи, відповідальність якої застрахована, до цивільно-правової
відповідальності. До того ж, адміністративне стягнення не було застосовано  ні до одного учасника ДТП.  По такій досить складній справі рішення
господарського суду  мало б для третьої
особи значення остаточного доказу вини чи відсутності вини відповідача та суми
матеріальних збитків потерпілої сторони.

Третя особа заявила клопотання про
призначення транспортно -трасологічної та повторної автотехнічної експертизи,
яке ухвалою суду  від 28.12.2006р.
відхилено.

20.03.2007р. судом отримано
письмове клопотання ЗАТ “Страхова компанія “Крона” про призначення повторної
автотехнічної експертизи, яке ухвалою суду від 03.07.2007р. відхилено. Разом з
тим, з метою повного,  всебічного та об'єктивного  розгляду справи суд в порядку ст.ст.30,31 ГПК
України викликав в судове засідання для дачі пояснень судового експерта Маляра
М.І., яким проводилась судова автотехнічна експертиза №367 по адміністративній
справі №3-4834/2006р.

Експерт Маляр М.І. пояснив, що він
був попереджений про кримінальну відповідальність по ст.ст.384,385 КК України
за дачу завідомо неправдивого висновку і за відмову від виконання покладених
обов'язків, у судовому засіданні повністю підтвердив свої висновки. Звернув
увагу, що схема ДТП, яка відображена у висновку судової експертизи, повністю
відповідає схемі ДТП, яка складена працівниками ДАІ і підписана учасниками ДТП,
у тому числі водіями ОСОБА_4, ОСОБА_3

У судовому засіданні 16.07.2007р.
третя особа ЗАТ “Страхова компанія “Крона” заявила  усне клопотання про призначення повторної
судової автотехнічної експертизи, поставив на її вирішення ті ж самі питання,
які були викладені в аналогічному письмовому клопотанні. Підставою для
призначення повторної експертизи третя особа вважає сумніви, які викликають
висновки судової експертизи. При цьому нововиявленими обставинами третя особа
назвала письмову заяву ОСОБА_2 від 22.12.2006р. на ім'я  директора СК “Крона”, із якої слідує, що
автомобіль ГАЗ 24-10 рухався в крайньому лівому ряді, ВАЗ -у середньому. В
момент руху автомобіля ГАЗ 24-10 водію з обочини хтось крикнув. Він різко
повернув вправо, сталося ДТП. Втративши управління, ГАЗ 24-10 зіткнувся з
автомобілем ОСОБА_2. При цьому у судовому засіданні представник третьої особи
пояснив, що він зустрічався з водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та попросив останнього
дати пояснення. ОСОБА_2не отримав відшкодування, був сердитий і виклав усю
правду. Це поміняло розташування автомобілів, перехід водія з однієї смуги на
іншу, що знаходиться в прямому причинному
зв'язку  з ДТП.

Клопотання судом відхилено як необгрунтоване,
а також враховуючи, що аналогічне клопотання судом вже відхилено. Нових підстав
для призначення повторної судової експертизи третьою особою не зазначено.

Треті особи -ОСОБА_3 та ОСОБА_4 письмових
пояснень не надали. У судовому засіданні усно підтвердили свої пояснення, які
надавались працівникам ДАІ. ОСОБА_3заперечив свою вину у скоєні ДТП.

У судовому засіданні 16.07.2007р. відповідачем
заявлено усне клопотання відкласти розгляд справи та продовжити строк розгляду
спору для повторного виклику ОСОБА_2 у судове засідання. Представник позивача
заперечив проти продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду
справи. У зв'язку  з тим, що третя особа
ОСОБА_2 належним чином повідомлений про місце, день та час судового засідання,
представник позивача заперечив проти продовження строку вирішення спору, суд
визнав наявні матеріали достатніми для вирішення спору в порядку ст.75 ГПК
України, клопотання відповідача судом відхилено.

Розглянувши  матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, експерта, третіх осіб,
оглянувши  матеріали адміністративної
справи №3-4834/06 Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, суд

ВСТАНОВИВ:

16.06.2006р. в 10 год. 30 хв. на
вул. Українська, напроти буд. 170/1 у м.Запоріжжя  сталося ДТП.

Як вбачається із протоколу серії
НОМЕР_11 про адміністративне правопорушення від 19.06.2006р., складеного
працівником ДАІ стосовно ОСОБА_3, він, керуючи автомобілем ВАЗ -21213,
державний НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з
автомобілем ГАЗ 24-10, НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2.), після чого автомобіль ГАЗ
-2410 скоїв наїзд на електроопору та автомобіль ДЕО НОМЕР_3 (водій ОСОБА_3),
який стояв біля бордюрного каменя, чим порушив п.12.1,12.3 Правил дорожнього
руху (далі -ПДР).

Згідно з протоколом НОМЕР_4 від
20.06.2006р.,  складеного працівником ДАІ
стосовно ОСОБА_1, цей водій при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці та
скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2121 (водій ОСОБА_3), після чого від
зіткнення скоїв наїзд на електроопору та автомобіль ДЕО (водій ОСОБА_2), який
стояв біля бордюрного каменя справа, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху.

Внаслідок ДТП автомобілі
пошкоджені. На місці  ДТП 16.06.2006р.
складено схему, яка підписана інспектором дізнання, понятими, а також водіями
ОСОБА_2 С.П., ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Постановою судді Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 06.07.2006р. на підставі ст.284, п.1 ст.247
КУпАП припинено провадження у справі №3-13062/06 стосовно ОСОБА_1 по ст.124
КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,
оскільки суд не вбачав порушень цим водієм Правил дорожнього руху України.  Постанова набрала законної сили.

Постановою  судді Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 19.07.2006р. при розгляді
адміністративної справи стосовно водія ОСОБА_3призначено судову
автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Українського центру
післяаварійного захисту Експрес-Сервіс, які попереджені про кримінальну
відповідальність по ст.ст.384,385 КК України. Оплату за проведення експертизи
суд поклав на ОСОБА_3

Відповідно до висновку №367 судової
автотехнічної експертизи від 22.09.2006р. по адміністративній справі
№3-4834/2006р., проведеної на підставі постанови суду експертом Маляр М.І,
зокрема, водій автомобіля ВАЗ 2121 державнийНОМЕР_1 ОСОБА_3 не забезпечив
виконання вимог п.1.3 Правил дорожнього руху, рухаючись за автомобілем ГАЗ 2410
на відстані менше безпечної дистанції,
створив небезпечну дорожню обстановку, яка після зміни ним напряму руху
вправо в сторону руху автомобіля ГАЗ 2410, який рухався в крайню праву смугу
руху з середньої смуги з включеним завчасно сигналом правового повороту,
небезпечна дорожня обстановка переросла в аварійну.  З технічної точки зору дії водія автомобіля
ГАЗ 2410 ОСОБА_4 в дорожній ситуації, що склалася, не суперечили вимогам Правил
дорожнього руху.  В цій дорожній ситуації
з технічної точки зору водій автомобіля ГАЗ 2410 ОСОБА_4 не мав технічної
можливості уникнути зіткнення і будь-яким чином вплинути на дії водія
автомобіля ВАЗ 2121 ОСОБА_3, який не забезпечив виконання вимог п.13.1,12.3
Правил дорожнього руху. З технічної точки зору дії водія автомобіля ВАЗ
2121НОМЕР_1 ОСОБА_3не відповідали вимогам п.13.1,12.3 Правил дорожнього руху,
їх слідує оцінювати як такі, що знаходяться в причинному зв'язку  з пригодою, що сталася. До висновку експерта
додана схема.

Постановою судді
Орджонікідзевського районого суду м.Запоріжжя у справі №3-4834 2006 рік від
03.11.2006р. на підставі ст.ст.38,284 КУпАП припинено провадження у справі
стосовно ОСОБА_3 у зв'язку  з минуттям
терміну притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому суд
встановив, що 19.06.2006р. ОСОБА_3 порушив ПДР, скоїв зіткнення з автомобілем
ГАЗ 2410, НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3.

Постановою першого заступника
голови апеляційного суду Запорізької області від 18.01.2007р. залишено без змін
постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2006р.
стосовно ОСОБА_3, а його скаргу -без задоволення.  Згідно з цією постановою суд
обгрунтовано  визнав винним ОСОБА_3 у
скоєні адміністративного правопорушення і правильно закрив провадження у справі
відповідно до ст.38 КУпАП. Вина ОСОБА_3 підтверджується зібраними матеріалами:
протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями учасників ДТП та
свідків, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, матеріалами судової
автотехнічної експертизи, постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя
від 06.06.2006р., яка набрала законної сили.

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу ЯТС НОМЕР_6 власником автомобіля ГАЗ 2410,
реєстраційний №АР6292АЕ є ТОВ “Видавничо -поліграфічне об'єднання  “Запоріжжя”. Згідно з подорожнім листом
НОМЕР_7 службовим автомобілем ГАЗ 2410НОМЕР_2
16.06.2006р. управляв водій позивача ОСОБА_4

Як слідує із матеріалів справи,
зокрема, подорожнього листа службового автомобіля НОМЕР_8,  власником автомобіля ВАЗ 21213, державний
НОМЕР_1 є ВАТ “Запоріжжяобленерго”, 16.06.2006р. зазначеним автомобілем
управляв водій відповідача ОСОБА_3при виконанні службових обов'язків.

Відповідно до звіту №122 про оцінку
автомобіля ГАЗ -2410 НОМЕР_2від 23.06.2006р. вартість матеріальної шкоди, яка
нанесена володільцю ГАЗ -2410 НОМЕР_5, в результаті пошкодження становить 6
672,37 грн.

Платіжним дорученням НОМЕР_9 від
26.06.2006р. за проведення авто- товарознавчого дослідження позивачем сплачено
суму 336 грн.

Платіжним дорученнямНОМЕР_10  від 01.09.2006р. ТОВ “ВПО “Запоріжжя”
сплачено суму 800 грн. з призначенням платежу: “Передплата за експертну оцінку
автотранспорту  зг. рах.№258  від 31.08.06р.” Як вбачається з рахунку
№258від 31.08.2006р. він був виписаний за проведення судової авто технічної
експертизи по адміністративному матеріалу №3-4834/06.

Проаналізувавши  норми чинного законодавства, оцінивши докази,
суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково  на наступних підставах.

Предметом спору є відшкодування
шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.
Зобов'язання  із відшкодування
шкоди є недоговірними зобов'язаннями, регулюються спеціальним законодавством (
підрозділ 2) розділу Ш книги 5 ЦК України.

Статтею 1166 ЦК України визначені
загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду,  а саме: майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

Таким чином, зобов'язання з
відшкодування шкоди є деліктними (позадоговірними). Форми і розміри
позадоговірної відповідальності визначаються лише законом. Підставою
цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що
включає складові елементи -шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди,
причинний зв'язок та вину особи, яка заподіяла шкоду.

На позивача покладений обов'язок
доказати шкоду (її розмір), протиправність поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок; на відповідача -відсутність вини.

За приписами ст.1187 цього Кодексу
шкода,   завдана    джерелом
підвищеної  небезпеки,
відшкодовується особою,  яка  на
відповідній  правовій  підставі (право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним   засобом,   механізмом,
іншим  об'єктом,
використання,  зберігання або
утримання  якого  створює
підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1172  ЦК України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ст.4-1 Господарського процесуального
кодексу України господарські суди вирішують спори у порядку позовного
провадження.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК
України кожна сторона  повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог  і заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що на підставі
наведений вище письмовий доказів (протоколи, постанови судів, висновок судової
автотехнічної експертизи №367, звіт про оцінку №122, платіжне доручення НОМЕР_9
та інш) позивачем доказаний склад правопорушення, а саме -факт спричинення
шкоди позивачу як власнику автомобільного транспорту, протиправність поведінки,
розмір шкоди, а також причинний зв'язок.

Належних доказів відсутності вини відповідач, як власник джерела
підвищеної небезпеки та особа, яка відшкодовує шкоду, завдану її працівником
під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, не надав.

Оцінюючи письмовий доказ -
висновок судової автотехнічної експертизи №367 з урахуванням вимог ст.34 ГПК
України, конкретних обставин справи,
суд  вважає, що він є належним
доказом у підтвердження факту спричинення шкоди, причинного зв'язку між діями
водія відповідача та спричиненою шкодою. При цьому суд звертає увагу, що дана
експертиза була призначена судом, експерт попереджений про кримінальну
відповідальність і висновок цієї експертизи було прийнято судом, який вирішував
питання про винність конкретного водія у скоєні ДТП.

Посилання третьої особи та
відповідача, що експертом, зокрема, неправильно визначено розташування
автомобілів, не прийнято пояснень водія ОСОБА_2, суд вважає необґрунтованим,
оскільки при проведенні експертизи була прийнята схема розташування
автомобілів, складена на місці ДТП, підписана усіма учасниками без зауважень.
Суд критично ставиться до наданих пояснень ОСОБА_2  третій особі, оскільки відібрання таких
пояснень процесуально не передбачено, а із пояснень у судовому засіданні
представника третьої особи слідує, що такі пояснення викликані тим, що ця особа
не отримала відшкодування.

Суд також бере до уваги, що відповідно до ст.1187
ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідач належних доказів у
підтвердження дії непереборної сили або умислу потерпілого не надав. Посилання
відповідача на те, що в першу чергу позивач повинен був звернутися до страхової
компанії, а вже потім до відповідача є необґрунтованими ні нормативно, ні
документально. При цьому суд звертає увагу, що Законом України “Про обов'язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів” передбачено, що він спрямований на забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території України. Однак він не забороняє особі, якій
спричинено шкоду, звернутися за її відшкодуванням насамперед до особи, яка  в силу ст.ст.1187, 1172 ЦК України   несе відповідальність.

З цих же підстав судом не
приймаються до уваги посилання в судовому засідання  відповідача та третьої особи  на інші докази, зокрема, пояснення водіїв,
свідків, оскільки вони не спростовують факт спричинення шкоди, її розмір,
причинний зв'язок.

Суд вважає, що відповідач, як особа,
що є володільцем джерела підвищеної небезпеки, не доказав, що шкода спричинена
внаслідок  непереборної  сили
або  умислу потерпілого. Тому в
силу приписів закону він повинен
відповідати за завдану шкоду.

На підставі викладеного, суд вважає
обґрунтованими та доведеними вимоги позивача про стягнення шкоди у розмірі 6
772,37 грн.(витрати, які позивач мусить зробити по відновленню свого
автомобіля) та розмірі 336 грн. (витрати на проведення автотоварознавчого  дослідження), тому в цій частині позовні
вимоги задовольняються.

Суд не вбачає підстав для стягнення
з відповідача -ВАТ “Запоріжжяобленерго”
витрат на проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 800 грн. на
таких підставах. Як вбачається із матеріалів адміністративної справи
№3-4834/06, яка оглянута в судовому засіданні, постановою судді оплату
проведення судової експертизи покладено на ОСОБА_3 Судова експертиза
призначалася при розгляді адміністративної справи на прохання ОСОБА_3, про що
вказано в постанові. Таким чином, сплата цієї суми позивачем -ТОВ
“Видавничо-поліграфічне об'єднання
“Запоріжжя” не знаходиться в прямому причинному зв'язку  з діями відповідача у господарській справі -
ВАТ “Запоріжжяобленерго”.

На підставі викладеного, позов в
цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст.49 ГПК України
судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити  частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства “Запоріжжяобленерго”(69000, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, , р/р 3 у Запорізькій філії АБ “Енергобанк”, МФО
313850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
“Видавничо-поліграфічне об'єднання “Запоріжжя” (6900, м.Запоріжжя,
пр.Леніна,152, р/р 0001 у АКБ “Індустріалбанк”, МФО 313849, ) суму  7008 грн. 37 коп.
збитків, завданих заподіянням майнової шкоди внаслідок ДТП, суму 91 грн. 55
коп. витрат на державне мито, суму 105 грн. 91 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позову
відмовити.

Суддя
Л.П.Гандюкова

Рішення  господарського суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і
підписано у повному обсязі   22.08.2007
р.