ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/86-1644
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Півторака М.Є.

Розглянув справу

За позовом: Прокурора Гусятинського району в інтересах держави в особі Тернопільського обласного державно-комунального підприємства «Тернопільтеплокомуненерго», м. Тернопіль, вул. Київська, 3а

До відповідача: Відділу Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Петрушевича, 5

За участю представників:

Позивача: Їжак Н.П. – юрисконсульта, доручення №549/01 від 10.05.2007р.;

Відповідача: Шевченко В.М. –представник, довіреність №82 від 17.01.2007р.

Прокурор:Тиховліс  Г.М. –прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах, прокуратури Тернопільської області, посвідчення №2

В судовому засіданні представникам сторін роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки, передбачені  статтями 20,22,81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Суть справи:

Прокурора Гусятинського району звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Тернопільського обласного державно-комунального підприємства «Тернопільтеплокомуненерго», м. Тернопіль, вул. Київська, 3а  про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 9 869,38 грн. з Відділу Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Петрушевича, 5.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує  невиконанням відповідачем своїх зобов’язань згідно з договором, укладеним між сторонами : Тернопільським обласним державно-комунальним підприємством «Тернопільтеплокомуненерго», м. Тернопіль, вул. Київська, 3а та Відділом Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Петрушевича, 5 (смт. Гусятин) про постачання теплової енергії  15 вересня 2003 року , заборгованість на суму 9 869,38 грн. останній  не оплатив.

У відзиві на позов Відділ ДСО  вимоги заперечує та стверджує, що у відповідності до р.4 п.4.2.3. Договору №5013 від 15.09.2003р. «Права та обов’язки Енергопостачальної організації»остання зобов’язана повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів, чого ОКПТМ «Тернопільтеплокомуненерго»зроблено не було. Крім того, ВДСО при УМВС України в Тернопільській області листом №17/1-2-222 від 20.02.2007р. повідомив ТОКПТМ «Тернопільтеплокомуненерго»про розірвання з 21.02.2007р. ряду Договорів щодо надання теплової енергії, зокрема вищезазначеного Договору, оскільки, згідно додатку до даного договору про постачання теплової енергії в гарячій воді із споживачем (субспоживачем), визначено умови припинення подачі теплової енергії, а п. 1.3. додатку встановлено, що Енергопостачальна організація припиняє постачання теплової енергії Споживачу (субспоживачу) вразі відсутності протягом 10 днів оплати за теплову енергію у встановлені Договором терміни.

В судовому засідання, призначеному вперше до розгляду на 20 квітня 2007 року оголошувалась перерва до 11 год. 30 хв. 11.05.2007р., слухання справи відкладалось до 16:40 год. 05.06.2007 року, з підстав, викладених в ухвалі суду від 11.05.2007 року оголошувалась перерва до 15:30 год. 19.06.2007 року в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судових засіданнях  прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача та заперечення відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановив наступне:

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України “Про прокуратуру”, ст. 29 Господарського процесуального кодексу України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. Такі випадки передбачені ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх  заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

У позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту.

Отже представництво прокурором інтересів держави або громадянина в суді  можливе лише в межах, прямо визначених законом.

Конституційний суд України в рішенні від 08.04.1999 року №3-рп/99 у справі  за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 ГПК України,   визначив, що прокурори  та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування та форм власності. При цьому у кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник  самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як зазначено в рішенні Конституційного суду України  “інтереси держави” є оціночним поняттям і можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Отже, під представництвом прокурора інтересів держави в суді розуміються правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави.

Таким чином, звертаючись з позовом  про стягнення  9 869,38 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію з Відділу Державної служби охорони при УМВС України в Тернопільській області прокурор Гусятинського району визначив Тернопільське обласне державно-комунальне підприємство «Тернопільтеплокомуненерго», м. Тернопіль, як орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п.3.1. Статуту ТОКПТМ «Тернопільтеплокомуненерго» підприємство є самостійним господарюючим суб’єктом, має право виступати учасником цивільно-правових відносин , набувати майнових і немайнових прав, виступати позивачем та відповідачем в суді, господарському суді, третейському суді.

Згідно з п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним в ч.2 ст. 2 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

У п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України визначено поняття “органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах” як органу, на який державою покладений обов’язок щодо здійснення конкретної діяльності у  відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Такий орган фактично є позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі ст. 21 ГПК України є стороною у господарському процесі.

В позовній заяві № 682 від 27.03.2007р. прокурор стверджує, що внаслідок неналежного виконання  відповідачем цивільно-правових зобов’язань,  державним інтересам завдано істотної шкоди.

Однак, з такою думкою не можна погодитися через те, що ТОКПТМ «Тернопільтеплокомуенерго» є самостійним господарюючим суб’єктом з правами юридичної особи, учасником цивільного обороту,  самостійно відповідає власним майном по своїх зобов’язаннях,  а управління господарською діяльністю здійснює через свої органи та посадові особи.

Крім того, ТОКПТМ «Тернопільтеплокомуенерго»не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, а тільки підпорядковане, підзвітне та підконтрольне Тернопільській обласній раді; галузево підприємство підпорядковане управлінню житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації у відповідності до п.1.8 Статуту та має самостійний баланс і діє на основі повного госпрозрахунку, самоокупності і самофінансування. (п. 1.6.).

Таким чином, прокурором  Гусятинського району пред'явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах  самостійного суб'єкта господарської діяльності.

Вказана обставина є, з огляду на правові позиції  Конституційного Суду України, викладені в рішенні від 08.04.1999 р.,  Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 83-15 від 22.05.2002 р. „Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам” (із змінами, внесеними згідно з Рекомендаціями Президії Вищого господарського суду № 25/2-09-17/1607-ЕП від 10.02.2004 р.), підставою для залишення  позовної заяви  прокурора Гусятинського району  на підставі пункту 1 частини першої статті 81 ГПК  без розгляду.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись рішенням  Конституційного Суду України  від 08.04.99 р., ч. 3 ст. 2, п. 1ч. 1  ст. 81, ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

Ухвалив:

1. Позов  залишити без розгляду.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя                                                                                М.Є. Півторак