ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.05.07р.

Справа № А23/186

За позовом  Акціонерного товариства закритого типу "Завод залізобетонних виробів та конструкцій", м. Дніпропетровськ

до  Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсними податкових повідомлень- рішень Лівобережної МДПІ № /3 від 19.02.07, № /3 від 19.02.07, № /3 від 19.02.07.

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Стрельніков Є.А. дов. від 02.04.07, №95 представник

Кіреєва Н.В. дов. від 01.03.07 голов. бухгалтер

Від відповідача Панова І.В. дов. від 23.04.07, №8049/10/10-1 нач. від. адміністрування

Сависько В.В. дов. від 20.12.06, №26611/10/10-1 головдержподатінспектор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська №/3 від 19.02.07, №/3 від 19.02.07, №/3 від 19.02.07.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що у відповідача відсутні права та правові підстави для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату земельного податку. Проти факту сплати земельного податку із затримкою позивач в судовому засіданні не заперечує.

Крім того, позивач зазначає, що в загальну суму штрафу включені також суми, які були предметом розгляду в межах справи господарського суду Дніпропетровської області № А17/266 між тими ж сторонами.

24.04.07 позивачем подані письмові доповнення до адміністративного позову, яким позивач збільшує позовні вимоги, просить також встановити відсутність компетенції відповідача накладати штрафні санкції (штрафи) на суб'єктів господарювання за несвоєчасну сплату земельного податку.

Судом доповнення розглянуто, клопотання про збільшення позовних вимог залишено без задоволення, оскільки, відповідно до ст. 51 КАС України, на яку посилається позивач, позивачу надається право збільшувати розмір позовних вимог. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових (окремих) позовних вимог, про які йшлося в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що в результаті проведеної перевірки встановлено, що самостійно задекларовані позивачем суми земельного податку сплачувались позивачем несвоєчасно. Стосовно штрафних санкцій, які вже були предметом судового розгляду, ці сум виключені з нарахованих оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями штрафних санкцій на стадії адміністративного оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

19.02.07 Лівобережною міжрайонною державною податковою інспекцією (відповідачем) з урахуванням результатів адміністративного оскарження в порядку п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" винесені податкові повідомлення-рішення:

№/3, відповідно до якого позивачеві на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" нараховані штрафні санкції за затримку на 29 календарних дні сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з земельного податку 112835,46 грн. в розмірі 10%, що складає суму 11283,54 грн.

№/3, відповідно до якого нараховані штрафні санкції за затримку на 71 календарний день сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з земельного податку 118922,91 грн. в розмірі 20%, що складає суму 23784,58 грн.

№/3, відповідно до якого нараховані штрафні санкції за затримку на 93 календарних дня сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з земельного податку 15475,26 грн. в розмірі 50%, що складає суму 7737,63 грн.

Підставою для винесення зазначених податкових повідомлень-рішень став акт перевірки з питання своєчасності внесення до бюджету сум сплати земельного податку №2009/15 від 12.09.06, яким встановлено, що позивачем за період з 30.07.04 по 31.05.06 несвоєчасно проведена сплата узгодженої суми податкового зобов'язання по податковим розрахункам земельного податку із затримкою до 30 календарних днів, від 31 до 90 та більше 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, чим порушено пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків в податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації. Під терміном "податкова  декларація"  цей Закон розуміє   документ, що подається  платником  податків  до контролюючого  органу  у  строки  встановлені  законодавством,  на підставі  якого  здійснюється  нарахування  та/або сплата податку, збору  (обов'язкового  платежу).

Відповідно до пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 цього ж Закону України  платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового  зобов'язання,  зазначену  у  поданій  ним  податковій декларації,  протягом  десяти  календарних  днів,   наступних   за останнім   днем   відповідного  граничного  строку,  передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті  4  цього  Закону  для  подання податкової декларації.

У разі, коли платник податку не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірах, передбачених пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме:

при затримці до 30 календарних днів,  наступних  за  останнім днем   граничного   строку   сплати  узгодженої  суми  податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  десяти  відсотків   погашеної   суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім  днем  граничного  строку  сплати   узгодженої   суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці,  що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вказаною статтею передбачено, що платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального  строку  затримки.

В затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.01 на виконання зазначеного Закону України Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби передбачено, що при цьому  складається податкове  повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими  Порядком  направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам  податків,  затвердженим  наказом  Державної  податкової адміністрації України   від   21.06.2001   N  253.

Повідомлення про застосування  штрафів,  зазначених  у цьому  підпункті,  складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) узгодженого податкового зобов'язання і приймається одне на всю суму  сплаченого (погашеного)  податкового  боргу  за визначений період до дня фактичного погашення всієї суми податкового зобов'язання, незалежно від кількості випадків сплати за цей період.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем визначені ним самостійно в розрахунках земельного податку податкові зобов’язання з земельного податку за 2004-2006 роки з визначеним граничним терміном сплати 30.06.04 - 30.05.06 погашені з затримкою платежу.

Виявлені відповідачем під час перевірки факти щодо термінів виникнення, сум податкового зобов'язання з зазначеного податку, фактичних термінів його погашення (сплати) матеріалами, поданими позивачем документами не спростовуються.

Заперечення позивача з приводу того, що нарахована за виявлені актом №2009/15 від 12.09.06 порушення штрафна санкція в сумі 6281,02 грн. вже була виставлена відповідачем окремо за актом перевірки № ША-00019969 від 31.03.05 і була предметом судового розгляду в межах справи господарського суду Дніпропетровської області № А17/266, за результатами розгляду якої винесено постанову від 23.11.05, суд вважає помилковим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що фактично сума 6281,02 грн. під час адміністративного оскарження в порядку п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" винесених первісно за актом перевірки від 12.09.06 № 2009/15 податкових-повідомлень рішень була виключена.

Стосовно наявності у відповідача права та правових підстав для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату земельного податку, в силу ст.ст.9, 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", а також п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (спеціальний закон з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), відповідно, інші закони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону) позивач наділений повноваженнями  накладати на платника податків за порушення податкового законодавства штрафні санкції у встановлених ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" розмірах.

Таким чином, в даному випадку відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений законом, нарахування штрафних санкцій здійснено у відповідності з нормами чинного законодавства.

З огляду на викладене суд вважає, що нарахування позивачеві штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання з земельного податку оскаржуваними податковими-повідомленнями рішеннями правомірно, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.94, ст.ст. 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

15.06.07