ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.07.07 р.                                                                               Справа № 29/222

Господарський суд Донецької області, у складі судді Гаврищук Т.Г.при секретарі судового засідання Оніпко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Закритого а?кціонерного товарис?тва “Макіївкокс” м.Макіївка

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

про стягнення 1081 грн.08 коп.

за участю  представників сторін:

від позивача –  Ахметова Н.В(за довір.)

від відповідача – не з”явився

У судовому засіданні з 10.07.2007р. по

25.07.2007р. було оголошено перерву

Суть спору:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” ,  звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості  нестачі вугільного концентрату марки “Г” в сумі 1081,08 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виявлену нестачу вантажу, що підтверджується комерційним актом №БН 6899015/10 від 28.02.2007р. Позивач вважає, що нестача виникла під час перевезення вантажу з вини відповідача, тому він повинен нести відповідальність згідно до вимог ст.110, 113 Статуту залізниць.

Відповідач надав відзив, у якому проти позову заперечує з посиланням на п. “а” ст.111 Статуту залізниць України, оскільки вантаж надійшов у непошкодженому вагоні, завантажений засобами відправника без участі залізниці.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд, встановив :

За залізничною накладною №49222899 до позивача від ТОВ “Димитровпогрузтранс” 27.02.2007р. у пвагоні № 65793101 надійшов вантаж – вугілля.

На станції  призначення “Кринична” Донецької залізниці вантаж з вагону був виданий залізницею  з перевіркою маси вантажу у вагоні.

За результатами перевірки була встановлена нестача вантажу проти даних, зазначених у залізничній накладній у кількості 3000 кг. Факт нестачі підтверджений комерційним актом №БН 689915/10 від 28.02.2007р., підписаним представниками залізничної станції та позивача.

За даними комерційного акту при прийманні вантажу  від залізниці виявлено, що у вагоні  №65793101 навантаження  вище борту на 100 мм рівномірною “шапкою” крім місця поглиблення, з лівої сторони по ходу поїзда з 3 по 7 люк поглиблення 6000 х 1500 х 600мм, не маркірований. Люк та двері зачинені. Течі вантажу нема. Переважування проводилось двічі на 150 тонних вагах ВАТ “Ясиновський КХЗ”, перевірених 27.12.06р.

При комісійній видачі вантажу було встановлено: - у  вагоні №65793101 значиться вугілля вологе, брутто – 91200 кг, тара  22200кг, нетто 69000  кг; у дійсності надійшло – брутто 88200  кг, тара 22200 кг, нетто – 66000  кг., тобто нестача склала 3000 кг.

Згідно рахунку –фактури №8365 від 28.02.2007 року вартість 1 тони вантажу складає 390грн. (без урахування  ПДВ).

З урахуванням норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто ,встановленої п.27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, в розмірі 1%,загальна вартість нестачі у спірному вагоні складає 1081,08 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці забезпечують схоронність вантажів у шляху сполучення та на залізничних станціях. Частиною 2 ст. 23 цього Закону встановлена відповідальність залізниць за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого ними до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо останні не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст. 113 Статуту залізниць України. Згідно до ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що винним у нестачі є відповідач, який не забезпечив схоронність вантажу у спірному вагоні під час його перевезення. За таких обставин вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно до ст.49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 23 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст. 110, 113 Статуту залізниць України,  “Правил видачі вантажів”, ст.ст. 43, 32 – 34, 43, 49,  82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості  нестачі вугільного концентрату марки “Г” в сумі 1081,08 грн.  задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул.Артема,68, п/рахунок №19 в Донецькій філії АБ “Експрес-Банк”,  МФО 335838, ) на користь Закритого акціонер?ного товариства “Макіївкокс” (86106, м. Макіївка, вул..Горького,1, р/рахунок №1891 у Донбаській філії ВАТ “Кредитпромбанк” м.Донецька, МФО 335593, ) суму вартості нестачі – 1081,08 грн.,  витрати по сплаченому держмиту у сумі 102грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118  грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя