ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 35/227
20.06.07 р.

За позовом   Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради

до                    Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи

Конончук Валентини Петрівни

про                звільнення земельної ділянки

Суддя Літвінова М.Є.

Представники:

від прокуратури:   Гаврилова І.А. –помічник прокурора;

від позивача:         Кравцов А.В. –предст. за довір. №9/1 від 10.08.06р.;

від відповідача   Конончук В.П. –СПД  (була присутня в судовому засіданні 14.06.2007р.).

Рішення прийняте 20.06.2007р. в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, з  14.06.2007  року  по  20.06.2007 року.

Обставини справи:

Прокуратура Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради, на підставі ст.29 ГПК України, звернулась до суду з позовною заявою до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи Конончук Валентини Петрівни про звільнення земельної ділянки  площею 25,00 кв. метрів, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Н. Ужвій, 9.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно користується земельною ділянкою  загальною площею 25 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Н. Ужвій, 9.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2006 року  порушено провадження у справі №35/227, розгляд справи призначений на 15.08.2006 року.

14.08.2006 року через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло  клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні представником прокуратури на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/227 від 31.07.2006 року надано довідку про включення відповідача в Єдиний державний реєстр станом на час розгляду справи.

Позивач в судове засідання не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/227 від 31.07.2006р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2006р. розгляд справи було відкладено на 18.09.2006р., відповідно до ст. 77  ГПК України.

Представники прокуратури в судове засідання 18.09.2006р. не з’явились.

Позивач в судове засідання вдруге не з’явився, своїх представників в судове засідання не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/227 від 31.07.2006 року не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Відповідач в судове засідання з’явився, проте вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі №35/227 не виконав.

В судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечував, та просив суд відкласти розгляд справи для надання відзиву на позов та доказів на підтвердження подання відповідачем заяви та підготовки необхідної документації для отримання рішення позивача на продовження договору оренди спірної земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2006р. розгляд справи було відкладено на 17.10.2006р., відповідно до ст. 77  ГПК України.

У зв’язку з закінченням строку вирішення спору у справі №35/227, у відповідності до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва №35/227 від 18.09.2006р. за підписом Голови Господарського суду міста Києва продовжено строк вирішення спору на один місяць.

Представники прокуратури в судове засідання 17.10.2006р. не з’явились, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/227 від 31.07.2006р. не виконали.

Представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 18.09.2006 року надані додаткові докази. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов Заступника прокурора Подільського району м. Києва.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього.

Відповідачем було подане письмове клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/227, на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, погоджене сторонами по справі.

Судом було задоволено клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2006р. розгляд справи було відкладено на 09.11.2006р., відповідно до ст. 77  ГПК України.

В судовому засіданні 09.11.2006р. представником позивача були надані документи для залучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 09.11.2006р. відповідач надав відзив на позов.

В судовому засіданні 09.11.2006р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 05.12.2006р.

В судових засіданнях призначених на 05.12.2006р., 16.01.2007р., 06.02.2007р., 06.03.2007р., 19.03.2007р.,17.04.2007р. оголошувалась перерва, на підставі ст. 77 ГПК України.

В судове засідання 17.04.2007р. представники прокуратури, позивача та відповідача не з’явились, заяв та клопотань не подавали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2007р., розгляд справи було відкладено на 14.06.2007р., відповідно до ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 14.06.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 20.06.2007р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу

України до розмежування земель державної і комунальної власності

повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів,

крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські,

селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи

виконавчої влади.

До повноважень Київської міської ради, згідно статті 9 Земельного

кодексу України та пункту 12 статті 22 Закону України «Про столицю України –місто - герой Київ", належить розпорядження землями

територіальної громади міста, надання земельних ділянок у користування із

земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України,

прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок

та координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів.

Відповідно до приписів статті 189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється Київською міською радою.

Згідно з нормами, встановленими ст.ст. 187 та 188 Земельного кодексу України та ст.ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у місті Києві проведено перевірку з питання додержання вимог земельного законодавства України СПД Конончук В.П.

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за №171/43 від 02 лютого 2006 року, в ході перевірки було встановлено, що СПД Конончук В.П. використовувала земельну ділянку площею 25 кв.м. за адресою: вул. Н.Ужвій, 9 у Подільському районі м. Києва під розміщення МАФ (кіоску) на підставі договору про право тимчасового користування землею від 21.05.04р. №85-6п-0164.

Станом на момент перевірки 02.02.2006р. строк дії договору закінчився, документи, передбачені ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, що посвідчують право власності або право користування вказаною земельною ділянкою, відсутні.

У зв'язку з вищезазначеним, Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві було складено протоколи про адміністративне правопорушення №00099 від 02 лютого 2006р. та видано припис №120/43 від 02 лютого 2006р. про усунення виявленого порушення.

Відповідно до ст.121 Конституції України, представництво інтересів держави в суді покладено на органи прокуратури. Згідно із ст. 361 Закону України «Про прокуратуру», прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво у будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Оскільки, відповідачем вищезазначені правопорушення не усунуто, заступник прокурора в інтересах держави в особі позивача звернувся до суду з позовом та просив зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 25 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, вул. Н.Ужвій, 9.

Позивач підтримав позовні вимоги заявлені заступником прокурора Подільського району м. Києва в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останніх (відзив на позов).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Заступника прокурора Подільського  району міста Києва, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об’єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», розмежування земель державної та комунальної власності полягає у здійснені організаційно –правових заходів щодо розподілу земель державної власності на землі територіальних громад і землі держави, а також щодо визначення і встановлені в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок державної та комунальної власності.

Відповідно до пункту а статті 9 Земельного кодексу України та пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів –відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до п. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Стаття 212 Земельного кодексу України, зазначає, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.  Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову, відповідач безпідставно займає та користується земельною ділянкою площею 25,00 кв. м. для розміщення МАФ (кіоску), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Н. Ужвій, 9.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності та

право постійного користування на земельну виникає після одержання її

власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи

право постійного користування земельною ділянкою, та його державної

реєстрації.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду належні докази на спростування викладеного в позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги заступника прокурора  Подільського району м. Києва про зобов’язання відповідача звільнити земельну ділянку площею 25 кв.м., яка розташована  за адресою: м. Київ, вул. Н. Ужвій, 9, підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням  та охороною земель», ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 9, 123, 124, 125, 126, 212 Земельного кодексу України,  ст. ст. 29, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичну особу Конончук Валентину Петрівну (04108, м. Київ, вул. Н. Ужвій, 7, кв. 222, ЄДРПОУ ) звільнити земельну ділянку площею 25 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Н. Ужвій, 9.

3.  Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності Конончук Валентини Петрівни (04108, м. Київ, вул. Н. Ужвій, 7, кв. 222, ЄДРПОУ ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, в доход Державного бюджету України 85 (вісімдесят п’ять) гривень 00 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                                                                                           М.Є. Літвінова