ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" липня 2007 р.
Справа  № 29-4/167-06-4113

За позовом: Житлово-будівельний кооператив „Київський-11”

до відповідача: ВАТ “ЕК”Одесаобленерго” в особі Південного району електричних мереж

про визнання недійсними актів та протоколів

Суддя                        Аленін О.Ю.

Представники:

від позивача: Мальнєв Є.П за довіреністю

від відповідача: Копиця С.М. за довіреністю

Суть спору:           Житлово-будівельний кооператив „Київський-11” звернувся до господарського суду з позовною заявою до ВАТ “ЕК” Одесаобленерго” в особі Південного району електричних мереж про визнання недійсними актів та протоколів.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати недійсними протоколи № 190510, № 190610, №190810, № 190910 від 19.01.06р. в частині нарахованої платні за недораховану електричну енергію ВАТ “ЕК” Одесаобленерго” в особі Південного району електричних мереж на суму 23981,41грн..

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази які мають значення для справи, - суд встановив:

Між ВАТ “Одесаобленерго” в особі Південного району електричних мереж та ЖБК „Київський-11” було укладено договір про постачання електричної енергії № 1182 від 18.12.89р., згідно умов якого позивач зобов’язався поставляти електричну енергію відповідачу у межах встановленої потужності, а відповідач повинен своєчасно проводити оплату за використану електроенергію.

Відповідно до п.10 договору останній укладається на строк до 31.12.1990р., та вважається продовженим, оскільки не одна із сторін не заявила про відмову або перегляд договору.

09.02.1998 року сторонами укладено новий договір № 1182 на користування електричною енергією (а.с.122-124). Відповідно до пункту 12 цього Договору, строк його дії сторонами встановлений до 31 грудня 2000 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього Договору або його перегляд. В матеріалах справи відсутні будь-які заяви сторін про відмову від Договору або його перегляд, а тому Договір № 1182 від 09.02.1998 року був пролонгований та станом на дату розгляду справи у суді є дійсним і обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов'язався відпускати відповідачу електричну енергію як різновид промислової продукції у межах суми, виставленої Споживачем на акредитив, або суми предоплати, а відповідач повинен був здійснювати предоплату або виставляти на акредитив суму на наступний розрахунковий період з визначеними йому цим Договором умовами та обсягом постачання електроенергії, своєчасно сплачувати за електроенергію та вносити всі інші платежі. Під час виконання Договору, сторони домовились керуватись його умовами, а по питанням, що не обумовлені цим договором –Правилами користування електричною енергією.

10.01.2006р. уповноваженими представниками ВАТ “Одесаобленерго” в особі Південного району електричних мереж було проведено перевірку дотримання “Правил користування електричної енергії” ЖБК „Київський-11”. В результаті вказаної перервірки виявлено відсутність пломб на приборах обліку.

По виявленому факту на місці були складені акти № 013654, № 013655, № 012105, № 012106, № 012107 про порушення “Правил користування електричною енергією”(надалі ПКЕЕ), підписані уповноваженими представниками позивача та представниками споживача.

19.01.06р. комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕ були розглянути акти № 013654, № 013655, № 012105, № 012106, № 012107 від 10.01.06р, про що свідчать протоколи № 190510, № 190610, № 190810, № 190910  та нарахована відповідачу оплату за недовраховану спожиту електричну енергію в сумі 23981,41 грн..

Не погоджуючись з відповідними рішеннями ЖБК „Київський-11” звернувся до господарського суду з вимогами про визнання недійсними протоколів № 190510, № 190610, №190810, № 190910 від 19.01.06р. в частині нарахованої платні за недораховану електричну енергію ВАТ “ЕК”Одесаобленерго” в особі Південного району електричних мереж на суму 23981,41грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на положення Правил користування електричною енергією в редакції від 17.10.2005 р. та зазначає, що оскільки відповідач не виконав  вимог Правил, а тому відсутні правові підстави для сплати збитків нанесених ЖБК "Київський-11" Південним РЕМ згідно протоколів №190510, №190610, № 190810, № 190910 від 19.01.2006 року.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що відповідальність за збереження розрахункових приладів обліку та пломб на них (по предмету спору - пломби держповірки на електролічильниках № 008705, № 225160, № 812351, № 619044, № 401223) покладена на позивача нормами законодавства та умовами Договору. Додаткового оформлення передачі у відповідальне збереження електролічильників та пломб споживачу, Правила не потребували.

На думку відповідача, підстави для визнання недійсними протоколів комісії Південного РЕМ № 190510, №190610, № 190810, № 190910 від 19.01.06 р., складених по результатам розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією № 013654, № 013655, № 012105, № 012106, № 012107 від 10.01.06 р. відсутні.

Відповідач також зазначив, що рішення комісії, зафіксовані у оскаржуваних протоколах, прийняті по результатам розгляду актів порушень Правил, які погоджені споживачем, щодо виявлених фактів порушень. Про дані обставини свідчить те, що акти порушень були підписані представником позивача, у присутності якого вони складались, без будь яких зауважень.

За твердженням відповідача, оскаржувані протоколи засідань комісій не є актами в розумінні ст. 12 ГПК України, а тому не можуть бути предметом спору, а відтак провадження у справі підлягає припиненню на підставі ч.1 ст. 80 ГПК України. При цьому, на думку відповідача, позивач не позбавлений можливості захищати свої права у інший спосіб, у тому числі у випадку пред’явлення до нього позову енергопостачальній організації.

Оцінивши докази, що мають значення для справи, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 12 ГПК України (в редакції, що існувала на час звернення позивача з відповідним позовом) господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а  також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім:  спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;  інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що під час його виконання, сторони домовились керуватись його умовами, а по питанням, що не обумовлені цим договором –Правилами користування електричною енергією.

Згідно п. 6.42. Правил на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.   Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в судовому порядку.

Отже, наведеними положеннями Правил передбачається право оскарження в судовому порядку рішень енергопостачальника,  яке оформлюється відповідним протоколом.

Чинне законодавство не містить будь-яких посилань на можливість розгляду позовних вимог, що заявлені позивачем в порядку  іншого судочинства  ніж господарське.

Відтак, оскільки законодавець передбачив можливість оскарження до суду рішень енергопостачальника, що оформлюється протоколом, даний спір виник під час виконання сторонами договору на користування електричної енергії, та враховуючи відсутність законодавчих приписів, які б передбачали можливість розгляду відповідних позовних вимог іншим судом, чи іншим органом підстав для припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України судом не вбачається.

Посилання відповідача на те, що  позивач не позбавлений можливості захищати свої права у інший спосіб, зокрема, випадку пред’явлення до нього позову енергопостачальній організації судом до уваги не приймається оскільки таке твердження  суперечить конституційному принципу щодо розповсюдження юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, передбаченому ст. 124 Конституції України та положенням ст.ст. 15, 16 ЦК України, які передбачають можливість кожної особи звернутись до суду за захистом свого цивільного права та інтересу.

Разом з цим суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

Розглядом справи встановлено, що 19.01.06р. комісією відповідача по розгляду актів про порушення ПКЕЕ були розглянути акти № 013654, № 013655, № 012105, № 012106, № 012107 від 10.01.06р, та прийняті рішення  про  проведення розрахунку, що підтверджується протоколами № 190510, № 190610, № 190810, № 190910.  Згідно цих протоколів розрахунок додається. Втім під час розгляду справи відповідач цих розрахунків суду не надав, поважних причин неможливості надати суду розрахунки не навів. Не містять вказані протоколи і посилань, щодо остаточної кількості недорахованої електроенергії та її суми.

Також розглядом справи встановленою що після прийняття рішення про донарахування позивачеві суми недорахованої електричної енергії відповідачем виписаний рахунок на оплату в сумі 23981,41 грн.

За приписами пп.. 6.40 –6.42 Правил користування електричною енергією у   разі   виявлення   у   споживача  пошкоджень  пломб електропередавальної організації та/або пломб держповірки або за умови збереження цілісності пломб держповірки та електропередавальної організації пошкодження розрахункових приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу приладу обліку тощо), встановлення перемички, шунтуючої коло струму лічильника, використання різного роду пристроїв з метою зменшення показів приладу обліку, несанкціонованого втручання у параметри багатофункціональних лічильників, порушення цілісності ізоляції вторинних кіл трансформаторів струму чи напруги, знеструмлення кіл струму або кіл напруги приладу обліку, самовільного встановлення споживачем трансформаторів струму чи напруги, коефіцієнти трансформації яких не відповідають указаним на паспорті (табличці) трансформатора та/або вказаним у договорі про  постачання, інших дій або бездіяльності споживача з метою зниження значення показів засобу обліку, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) здійснює перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії за період від дня останнього контрольного зняття представником електропередавальної організації (постачальника електричної енергії за регульованим тарифом) показів розрахункового засобу обліку чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перебільшувати шести місяців.

Якщо споживач з метою позаоблікового споживання електричної енергії влаштував приховану електропроводку, встановив пристрій, що  занижує покази засобу обліку, порушив умови монтажу, виявити які представник постачальника електричної енергії при попередніх відвідуваннях не мав можливості, споживачу робиться перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії з дати допуску електроустановок споживача в експлуатацію, але не більше трьох років.

Перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії та його вартості здійснюється відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 5 грудня 2001 року N 1197, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або  умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в судовому порядку.

Отже оскаржені позивачем протоколи не відповідають вимогам Правил, зокрема в частині визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків, а відтак ці рішення енергопостачальника не породжують ніяких прав та обов’язків

Оскільки відповідно до приписів Правил  лише на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України., виписування відповідачем рахунку на суму 23981,41 грн. та вимагання від позивача його оплати є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам закону.

У відповідності з ч. 1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов’язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки  Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст. 20 ГК України права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб’єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов’язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних, оперативно-господарських та адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Заявляючи позов до суду, позивач не визначив в чому саме полягає порушення його прав оскаржуваними протоколами та які саме права порушуються чи існує загроза їх порушення. Не встановлено це і судом.

За таких підстав, а також  враховуючи те, що протоколи, на визнанні яких недійсними наполягає позивач, є такими що не відповідають вимогам закону, та не породжують будь-яких прав та обов’язків для сторін за договором, а відтак, визнання їх недійсними не вимагається в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 82-85,  ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складений 17.07.2007 р.

Суддя