Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04»
червня 2007 року
справа №47/361-06

Колегія
суддів у складі:
головуючого судді В.О.Демченка,

судді А.І.Бухана,

судді Ю.В.Такмакова

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача
-          ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача           -          Титова Р.В., Єршова Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового
засідання № 5 Харківського  апеляційного господарського
суду апеляційну скаргу відповідача  (вхідний
№ 1699Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області
від                 16 квітня 2007 року
по справі № 47/361-06

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Ізюм, Харківська область

до
Акціонерного товариства «Харківстальконструкція», м. Харків

про
стягнення 163427,00 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області 16 квітня 2007
року по справі № 47/361-06 (суддя Светлічний Ю.В.) позовні вимоги задоволені
повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Харківстальконструкція» на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 збитків у
розмірі 192015,00 грн. держмито у розмірі 1920,15 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., оплату за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі 3203 грн. 27 коп. та оплату послуг
адвоката в сумі 8100 грн.

Відповідач з рішенням господарського суду Харківської області 16
квітня 2007 року не погодився, звернувся до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
господарського суду Харківської області від 16 квітня 2007 року  та прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу в повному обсязі.  Разом з тим
його представник  в судовому засіданні
повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне
відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього немає, і розгляд
справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Позивач  відзиву на
апеляційну скаргу не надав. Його представник у судовому засіданні проти скарги
заперечував, просить прийняте по справі
рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
При цьому він зазначає, що господарський суд області належним чином дослідив
усі матеріали справи та дав правильну правову оцінку обставинам спору та
повідомив суд, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне
відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього немає, і розгляд
справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення їх уповноважених
представників, перевіривши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської
області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених
обставин спору, за якими встановив, що між позивачем та відповідачем було
укладено договір купівлі-продажу від 18 лютого 2003 року, відповідно до умов
якого позивач отримав у приватну власність виробничий корпус Ізюмського
оптико-механічного заводу, загальною площею 20004,3 кв. метрів.

Виробничі приміщення позивач придбав з метою їх наступного
демонтажу і реалізації демонтованих залізобетонних конструкцій як будівельного
матеріалу.

27 січня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір
підряду № 4-05, відповідно до ст. 1 якого відповідач брав на себе зобов'язання
виконати комплекс робіт з демонтажу залізобетонних конструкцій в цеху окулярних
оправ відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, що є
невід'ємною частиною договору.

Як вбачається з матеріалів справи, під час виконання договору
підряду були ушкоджені наступні залізобетонні конструкції, а саме: плита
перекриття 1,2x3 - 65 шт., плита перекриття 1,2 х 6 - 25 шт., плита ПНС 3x6 -
54 шт., панель стінова 1,2 х 6 - 19 шт., ферма перекриття - 40 шт.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що відповідальність сторін
визначається діючим цивільним законодавством України.

Відповідно до ст. до ст. 875 ЦК України передбачено, що за
договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт, або виконати інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну
документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт
або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема  житлових будинків), споруд,          виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням
об'єкта. Згідно з ДБН А.3.1-5-96 ( п.6.8 вихідних даних) «у процесі розбирання
будинків здійснюють роботи з демонтажу, розбиранню, частковому і повному
руйнуванню конструкцій. Демонтаж будівельної конструкції - механізований процес
по її видаленню в незруйнованому вигляді з використанням вантажопідйомних,
такелажних, транспортних засобів. У процесі демонтажу конструкцій роблять
часткове руйнування окремих кріпильних і зв'язевих елементів».Відповідно до ч.
6 ст. 882 ЦК України передбачено, що «Замовник має право відмовитися від
прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість
використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені
підрядником, замовником або третьою особою». Пунктом 4.1 договору передбачено,
що завершення робіт оформлюється двостороннім актом передання та прийняття
робіт, котрий підписується уповноваженими на то особами.

Позивач у зв'язку з неналежною якістю виконання договору підряду
відповідачем і пошкодженням значної кількості залізобетонних конструкцій, що
унеможливило їх подальше використання за призначенням, не підписав жодного
такого акту і заборонив подальший демонтаж залізобетонних конструкцій. Статтею
883 ЦК України передбачено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого
об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення
договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників
тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання
або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник
сплачує неустойку, встановлену договором, або законом, та відшкодовує збитки в
повному обсязі".

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №
8151/8210 від 30 січня 2007 року, проведеної експертами Харківського
науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора М.С.
Бокаріуса, у відповіді на друге питання ухвали суду від 13 вересня 2006 року
про призначення експертизи, визначений розмір вартості ушкоджених при
демонтажних роботах залізобетонних конструкцій., а саме «вартість ушкоджених
конструкцій з урахуванням можливих дефектів від демонтажу (розбирання) та з
урахуванням фізичного зносу конструкцій від експлуатації, прийнятого по
технічному стану конструкцій не демонтованої частини будівлі, складає 192015
грн.»

За таких обставин та враховуючи те, що в порушення умов договору
підряду, та цивільного законодавства, регулюючого ці правовідносини, пошкоджена
значна кількість залізобетонних конструкцій, чим завдана матеріальна шкода на
суму 192015 грн.,  яка підтверджується матеріалами
справи, суд першої інстанції позовні вимоги позивача задовольнив.

Також  задоволені вимоги
щодо стягнення 8100,00грн витрат на юридичні послуги (згідно угоди від 30
червня 2006 року) наданих  позивачу  адвокатом ОСОБА_2, який діяв  на підставі свідоцтва про право на зайняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1, що підтверджується квитанцією від 30 червня
2006 року

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії
суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана
правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і
скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті
33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської  області
забезпечив  додержання вимог
статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та
об'єктивно   дослідив  фактичні обставини справи та оцінив наявні у
ній докази  в їх сукупності, керуючись
при цьому чинним законодавством України.

Наведені  відповідачем  у обґрунтування  своєї апеляційної скарги доводи не
підтверджені  матеріалами справи.   Його твердження про недоведеність
розміру  завданого  збитку не відповідають висновкам    як спеціаліста, так і  експерта Харківського  науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. засл. професора М.С. Бокаріуса, в яких однозначно  вказаний розмір завданих відповідачем  позивачу збитків через неналежне виконання
ним своїх договірних зобов'язань. Так само відповідач ні під час розгляду
справи господарським судом, так і в ході розгляду його апеляційної скарги  документально не підтвердив  правомірність та обґрунтованість  своєї позиції
стосовно належного виконання прийнятих на себе договірних зобов'язань та
відсутності у нього вини у заподіянні позивачу вказаної вище шкоди.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України
статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення
господарського суду  Харківської області
від  16 квітня 2007 року у справі             № 47/361-06 залишити без змін, а
апеляційну скаргу -без задоволення.

Головуючий суддя
В.О.Демченко

суддя
А.І.Бухан

суддя
Ю.В.Такмаков