СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

місто севастополь

10 липня 2007 року

Справа № 20-12/354

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Градової О.Г.,

суддів
Голика В.С.,

Волкова К.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача
-Ліннік О.В., довіреність №9810-0 від 14 січня 2006 року,

відповідач
-ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
на постанову Господарського суду міста Севастополя (суддя  Харченко І.А.) від 22 травня 2007 року у
справі № 20-12/354 за позовом Державної податкової інспекції у Нахімовському
районі міста Севастополя (вул. Гер. Севастополя, 74, Севастополь, 99000)
до          суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про стягнення
заборгованості перед бюджетом у розмірі 6348,56грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10 листопада 2006 року звернувся з позовом про
стягнення заборгованості перед бюджетом
- штрафу з податку на додану вартість у сумі 2.090,77грн., пені і
процентів -76,94грн., штрафу з збору на розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства  у сумі 4.080грн., пені і
процентів  - 100,85грн.

Позов мотивований тим, що рішеннями податкового органу до відповідача
застосовані штрафі, які у повному обсязі не сплачені, у тому числі не сплачені
розстрочені суми штрафів, пеня за не сплату штрафів і проценти за
користування  кредитом по договору
розстрочки.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що позивачем
прийнято податкові повідомлення-рішення про застосування штрафів до
відповідача, які в адміністративному
порядку не оскаржувались, частково сплата штрафів була розстрочена, але
відповідач не сплатив ці суми штрафів, пені і процентів.

Постановою місцевого господарського суду позов задоволено. Стягнуто з
відповідача до Державного бюджету України борг у сумі 6348,56грн.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач не сплатив суми податкових
зобов'язань, які були узгоджені, строк давності звертання до суду з позовом про
стягнення податкових боргів не пропущений тому, що строк сплати податкових
боргів був розстрочений, що є узгодженням податкових зобов'язань.

Відповідач надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову,
позов задовольнити тому, що судове рішення прийнято з порушенням норм
матеріального права.

З заперечень на апеляційну скаргу слідує, що позивач не згодний з
апеляційною скаргою тому, що відповідач не сплатив податкові борги, строк
давності стягнення яких не пропущений тому, що було розстрочення таких боргів.

В судовому засіданні відповідач підтримав доводи апеляційної скарги,
представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

На підставі статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційний господарський суд витребував додаткові докази
(а.с. 79-94), розглянув справу і встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у
Нахімовському районі міста Севастополя  стосовно
відповідача прийняті податкові повідомлення-рішення :

1) НОМЕР_1  про застосування
штрафних санкцій з податку на додану вартість у сумі 2.250грн. (а.с. 94),

2)          НОМЕР_2   про застосування штрафних санкцій з

збору на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства у сумі 4.080грн.(а.с. 94),

відомостей про отримання
відповідачем цих податкових повідомлень-рішень не має,

3)          НОМЕР_3 про застосування штрафних
санкцій

за порушення строку сплати
узгодженої суми податкового зобов'язання з збору на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства в розмірі 10% чи у сумі 0,76грн., яке отримано
відповідачем 2 травня 2005 року (а.с. 9, 8),

4)          НОМЕР_4 про застосування за неподання
за 2

квартал 2004 року декларації з
податку на додану вартість штрафних санкцій у сумі 170грн., яке отримано
відповідачем 5 травня 2005 року (а.с. 6, 5).

Ці податкові зобов'язання у судовому чи адміністративному порядку
платником податків не оскаржувалися.

30 квітня 2003 року на підставі рішення податкового органу НОМЕР_5 за
договором НОМЕР_6 було розстрочена на період з 30 квітня 2003 року до 17 грудня
2003 року сплата податкових боргів з штрафних санкцій з податку на додану
вартість у сумі 2.250грн. і штрафних санкцій з збору на розвиток
виноградарства, садівництва і хмелярства у сумі 4.080грн. (а.с. 14-15, 7 чи
35).

Однак по цьому договору відповідач частково виконав взяти на себе
обов'язки та сплатив :

1)          по податковому повідомленню-рішенню
НОМЕР_7   про штраф у сумі 2.250грн. -
сплачено 24 квітня 2003 року  253грн. і
17 вересня 2003 року - 80грн., усього 333грн., частина яких направлена на
погашення пені, що підтверджується квитанціями
(а.с.79, 82-83), залишок несплаченого штрафу 1.920,77грн.,

2)          по податковому повідомленню-рішенню
НОМЕР_8  про застосування штрафу у сумі
4.080грн., сплачено 4 травня 2005 року 0,76грн., що підтверджується квитанцій
(а.с. 10), залишок не сплаченого штрафу 4.079,24грн., а також пеня 1,79грн. і проценти
за користування розстрочкою у сумі 99,06грн., усього 4.180,09грн..

Договір розірваний не був.

По іншим податковим повідомленням-рішенням відповідач податкові борги не
сплачував.

Відповідно до підпункту 3.1.1 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" N2181-III від 21 грудня 2000 року (далі Закон України N2181-III)
активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за рішенням суду.

А тому апеляційний господарський суд вважає правильним стягнення
несплачених податкових боргів на підставі судового рішення.

Доводи відповідача про те, що позивачем пропущені граничні строки
стягнення податкових  боргів є
помилковими.

Відповідно до підпункту 15.2.1 Закону України  N2181-III у разі коли податкове зобов'язання
було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у
пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом
наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

При цьому, підпункт 14.1.3 того ж Закону встановлює, що платник
податків, який звертається до податкового органу з заявою про розстрочення
податкових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого податкового
зобов'язання.

Вказаним договором сплата податкових боргів була розстрочена до 17
грудня 2003 року.   Цей договір не
розірвався та не був визнаний недійсним.
А тому, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що строк давності стягнення податкових боргів слідує
відлічувати з 17 грудня 2003 року, тобто 1095 днів з 17 грудня 2003 року на час
звернення з позовом до суду не закінчилося.

Доводи позивача про те, що він не підписував договір розтрачання і у цей
період знаходився у психіатричній лікарні, про що надав довідку (а.с. 40),
апеляційний господарський суд не приймає до уваги. Вказаний договір відповідач
не оспорив, у тому числі через те, що підпис платника податку є не його,
предметом спору по справжній справі є стягнення податкових боргів, а не
визнання договору недійсним, у справі є докази часткового виконання
відповідачем умов договору. Якщо такий договір буде визнаний недійсним, то
судові рішення по справжній справі можуть бути переглянуті за ново виявленими
обставинами.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що
апеляційна скарга не обґрунтована і задоволенню не підлягає, місцевим господарським
судом рішення прийнято без порушень норм матеріального права, інших підстав для
його скасування (зміни) не має.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду міста
Севастополя  від 22 травня 2007 року по
справ № 20-12/354 залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту проголошення

Головуючий суддя                                        О.Г.
Градова

Судді
В.С. Голик

К.В. Волков