Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" травня 2007 р.
Справа № 5/224

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Кудіна М.Г. - дов. №19 від 10.12.06р.

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українське - литовське підприємство "Агромакс" (м. Житомир)

до Приватного підприємства "Еней" (смт. Чуднів)

про стягнення 6272,80 грн.

Спір розглядався у більш тривалий термін, ніж передбачений ч.1 ст.69 ГПК України на підставі ч.3-4 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 6272,80 грн. боргу за договором купівлі-продажу, з яких 5241,00 грн. - основний борг, 524,10 грн. - штраф та 507,73 грн. - пеня.

Представник позивача в судовому засіданні надав уточнення позовних вимог, згідно якого просить суд стягнути з відповідача 3741,00 грн. основного боргу, 524,10 грн. - штрафу та 507,73 грн. пені, а всього на суму 4772,83 грн. Пояснив, що відповідач частково борг в сумі 1500 грн. сплатив позивачеві під час розгляду справи у суді. В підтвердження надав копію платіжного доручення №1 від 24.04.07р.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи: договір купівлі-продажу №86 від 08.06.06р., видаткові накладні, лист від 13.09.06р., статут, довідку про включення до ЄДРПОУ, платіжні доручення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.06.06р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу крупи, цукру-піску та макаронних виробів в асортименті №86 від 08.06.06р. (а.с. 34-36), відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов'язується по заявці відповідача (покупця) поставити та передати у власність останнього товар, а відповідач зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах даного договору.

Обсяг замовлення, ціна за одиницю товару, одиниця виміру товару, кількість та найменування товару вказаються в накладній, що підписана представниками двох сторін і є невід'ємною частиною договору в частині підтвердження домовленості щодо вказаних позицій (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 даного договору, розрахунки за отриманий товар проводяться шляхом проведення оплати на розрахунковий рахунок продавця (позивача) на протязі п'яти банківських днів з дня відвантаження товару.

На виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 5241,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №АМ-0001678, №АМ-0001677 від 15.06.06р.

Відповідач свої зобов'язання по договору щодо своєчасної оплати товару не виконав.

Тому на день звернення з позовом до суду, за відповідачем рахувався борг в сумі 5241 грн., який визнав відповідач в листі від 13.09.06р. (а.с.9).

Проте, після порушення провадження у справі відповідач частково борг в сумі 1500 грн. сплатив позивачеві, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 24.04.07р. та про що не заперечував представник позивача в засіданні суду. Тому в частині стягнення  основного боргу в сумі 1500грн. суд припиняє провадження у справі на підставі  п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона  (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно  (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти даний товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 3741 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі п. 9.2 договору просить суд стягнути з відповідача на свою користь 524,10 грн. штрафу та 507,73 грн. пені.

Відповідно до п. 9.3 договору, за порушення терміну розрахунків винна сторона сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості та пеню із розрахунку 1% від суми боргу за кожен день прострочки.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення штрафу та пені, оскільки вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу не надав.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно- технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду, частину боргу сплатив під час розгляду справи у суді.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 611, 692 ЦК України, 33, 34, 43, 44, 49, 75, п.1-1 ст.80, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Еней", Житомирська область, смт. Чуднів, вул. Робітнича, 44, ідентифікаційний код 31624567:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-литовське підприємство "Агромакс", м. Житомир, вул. Ватутіна, 55 а, р/р 721, МФО в Житомирській обласній філії ТОВ "Укрексімбанк", код 31538489

- 3741,00 грн. - основного боргу;

- 524,10 грн. - штрафу;

- 507,73 грн. - пені;

- 102,00 грн. - витрат, пов'язаних із сплатою державного мита.

-  118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Припинити провадження у справі в частині стягнення 1500грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя
Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу