ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 9/294ад
Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за
Прокурора м. Краснодону в інтересах держави в особі Краснодонської
об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Краснодон
стягнення 800 грн. 00 коп.
в присутності представників:
заявника - Гришина Т.А., посв. № 912 від 29.03.06,
позивача - Комарова  М.Е., гол.  держ. под. інсп., дов. № 5 від 29.12.06,
відповідача - не прибув.
Суть спору: прокурором заявлено вимогу про стягнення з
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу у
сумі 800 грн.00 коп. на користь Краснодонської об'єднаної державної
податкової інспекції.
Заявою про уточнення від 10.07.07р. прокурор уточнив позов та
просить стягнути суму податкового боргу у розмірі 800,0 грн. до місцевого
Відповідач, СПД ОСОБА_1, у судове засідання не прибув, зважаючи на
важкий стан здоров'я.
У відзиві на позовну заяву відповідач пояснив, що 18.04.03р. йому
зроблена важка хірургічна операція, внаслідок чого стан здоров'я став важким.
Однак до хвороби у нього знаходився кіоск, в якому відповідач здійснював
роздрібну торгівлю у літні місяці, оскільки взимку ця діяльність не надає
прибутку. У 2006 році відповідач приніс до податкової інспекції заяву про
припинення підприємницької діяльності та повернення грошей за невикористаний
патент. Податковий орган прийняв від нього патент, однак грошей не повернув, не
зважаючи на те, що за твердженням відповідача він не використовував цей патент
Відповідач пояснює, що заява про припинення підприємницької
діяльності залишилась без задоволення, оскільки для зняття з податкового обліку
податковий орган запропонував підприємцю оновити документи, а коли він це
зробив, оновлені документи податківці не прийняли, чим спричинили певні
моральні та фізичні страждання.
В обгрунтування позову прокурор виклав таке.
Відповідач зареєстрований в якості суб'єкта господарювання
виконкомом Краснодонської міської ради 21.05.96р. за НОМЕР_1.
Відповідно до заяви відповідача від 15.06.06р. відповідач
знаходиться на спрощеній системі оподаткування та звітності.
Відповідно до абз. 6 п. 2 Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від
28.06.99р. № 746/99 (далі -Указ Президента) суб'єкт господарювання сплачує
єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок
відділень Державного казначейства України.
Рішенням Краснодонської міської ради № 22/406 від 18.10.01р. було
встановлено ставку єдиного податку у розмірі 160 грн. за здійснення діяльності
з роздрібної торгівлі продовольчими товарами.

За період знаходження на спрощеній системі оподаткування
відповідачем не було перераховано до бюджету суми податкових зобов'язань за
період з 21 серпня 2006 року по 20 листопада 2007 року і у відповідача виник
податковий борг з єдиного податку в сумі 800,0 грн., яка до часу
звернення з цим позовом не була сплачена.

Оцінивши доводи позивача і надані докази, суд дійшов висновку про
обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Згідно п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі -Закон 2181) платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання протягом десяти
календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку.

Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу.

Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні»від 04.12.1990 р. № 509 -ХІІ органи державної податкової
служби  наділені функціями з контролю за
додержанням законодавства про податки та правильністю їх обчислення і сплати до
бюджету.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Приватним підприємцем ОСОБА_1 до податкового органу декларацій про
доходи не надавалися. Твердження про те, що відповідач подав заяву про
припинення підприємницької діяльності не підтверджується жодним доказом, у
справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували ті обставини, на які
відповідач посилається у своєму відзиві.

Навіть якщо припустити, що податківці робили відповідачу перешкоди
у реалізації його заяви про припинення підприємницької діяльності, відповідач
не надав суду будь-яких документів, які б свідчили про оскарження таких дій та
результати розгляду таких скарг.

До того ж посилання відповідача на негуманне та неморальне
ставлення до нього з боку податкового органу не стосується предмету позову щодо
сплати заборгованості з єдиного податку.

Відповідно до п. 6 наказу ДПА України № 599 у разі припинення
діяльності (зняття з державної реєстрації як суб'єкта господарювання) платник
єдиного податку зобов'язаний у 5-денний строк подати до органу податкової
служби письмову заяву про це, здати свідоцтво та всі довідки і лише у цьому
випадку нарахування єдиного податку припиняється.

Факт наявності
несплаченого боргу з єдиного податку у відповідача підтверджується матеріалами
справи, у т.ч. обліковою карткою за відповідний період, тому заявлена сума
підлягає стягненню.

Згідно ст. 160
Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено
вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін
про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного
строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158
- 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1, іден. код НОМЕР_2, АДРЕСА_1, суму податкової заборгованості з єдиного
податку у розмірі 800,00 грн. в доход бюджету.

Постанова  набирає законної
сили після  закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку
заяву не було подано.

Постанову
складено у повному обсязі та підписано 16.07.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
А.Г.Ворожцов