ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.07 р.                                                                               Справа № 15/45

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  регіонального відділення Фонду державного майна по Донецькій області ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний Дім С.В.А.М.” м. Донецьк ()

про стягнення заборгованості  по орендній платі у сумі 57908,58 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Вороніна Є.О. – за довіреністю № 190 від 19.10.2006 р.

від відповідача: Копачевський Ю.В.  – за довіреністю № 3 від 20.03.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім С.В.А.М.” м. Донецьк про стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 57908,58 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 15/45.

21.03.2007 р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнає.

Ухвалою від 21.03.2007 року суд уточнив найменування відповідача відповідно до довідки Головного управління статистики у Донецькій області № 22-15/722 від 07.03.2007 р. на товариство з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім С.В.А.М.”

26.04.2007 року від позивача та відповідача надійшло клопотання про продовження строку вирішення спору на один місяць у зв’язку з необхідністю надання додаткових документів.

Ухвалою суду від 26.04.2007 року строк розгляду справи був продовжений до 29.05.2006 р.

В судове засідання 18.05.2007 р. сторони не з’явилися, але надали погоджене обома сторонами клопотання про продовження строку вирішення спору на 1 місяць.

Суд ухвалою продовжив строк вирішення спору до 29.06.2007 року.

У судовому засіданні представниками сторін було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалася фіксація судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем  був укладений договір оренди № 1108/2004 від 20.01.2004 р.

Згідно п. 1.1. договору  орендодавець (за справою позивач) передає, а орендар (за справою відповідач) – мале приватне підприємство „Торговий Дім”, яке було реорганізоване у товариство з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім С.В.А.М.” згідно протоколу № 1 установчих зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім С.В.А.М.” від 15.05.2004 року та рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Донецька № 201 від 29.03.2004 року. приймає в строкове платне користування державне індивідуально визначене майно – групу інвентарних об’єктів:

-          будівля профілакторію з підвалом – 3076,1 кв.м;

-          замощення 2858,00 кв.м.

-          огородження з воротами 484,00 кв.м

-          благоустрій, яке розташоване за адресою: м. Донецьк, вул.. Путілівська Роща, 4, що знаходиться на балансі малого приватного підприємства „Торговий Дім”.

Майно передається в оренду з метою розміщення оздоровчого центру та надання побутових послуг.

Згідно п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами даного договору та акту приймання-передачі майна.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої КМУ і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (грудень 2003) – 3888,76 грн.

Згідно п. 3.2. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що орендна плата перераховується орендарем у розмірі 100% до державного бюджету відповідно щомісяця на пізніше 25 числа.

Відповідно до п. 3.5. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.3. співвідношенні, відповідного до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі 120% річних облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що орендар зобов’язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Сторони в пункті 10.1. договору обумовили, що договір діє до 13.01.2005 року.

Згідно п. 10.6. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну даного договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Ооб’єкт оренди був переданий відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі від 20.01.2004 року.

Однак у порушення умов договору відповідач  здійснював орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, через що утворилася заборгованість, розмір якої позивач надає у розрахунку до позову. Згідно цього розрахунку за період з 05.02.2004 року по 31.01.2007 утворилася заборгованість у сумі 55702,19 грн.

Крім того, керуючись положеннями пункту 3.5. договору позивач нарахував пеню у розмірі 2206,39 грн.

Поясненням, яке позивач надав до суду 10.04.2007 року позивач просив збільшити суму позовних вимог з 55702,19 до 122426,76 грн. без посилання при цьому на будь-які правові норми та без подачі до суду відповідної заяви або клопотання.

Суд вважає, що дане письмове пояснення не є належною заявою  позивача про збільшення позовних вимог по справі згідно ст. 22 ГПК України і тому суд не бере його до уваги, а керується первісною заявленою сумою.

Відзивом на позовну заяву № 2 від 10.03.2007 року відповідач не визнав позовні вимоги, обґрунтовуючи це наступним.

Відповідач посилається на недійсність договору оренди за рішенням суду в період з грудня 2004 року по квітень 2005р.

13.10.2004 року договір оренди господарським судом Донецької області був визнаний недійсним. Постановою Донецького апеляційного суду від 20.12.2004 року, яка набула законної сили в той же день, рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Проте Вищим господарським судом постановою від 19.04.2005 року справа була повернута на новий розгляд. Як вбачається з розрахунку ціни позову позивач не заявляє вимог стягнення з відповідача суми орендної плати та пені за період з 25.11.2004 року по 25.12.2005р. (період визнання недійсним даного договору), тому заперечення відповідача не мають обґрунтування і відповідно судом до уваги не беруться.

В процесі розгляду справи, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 22.12 2006 року був укладений договір купівлі-продажу, яким продавець (по справі позивач) передав у власність покупцю (за справою відповідачу) групу інвентарних об’єктів, а саме: будівлю профілакторію, паркани, замощення та благоустрій, розташовані за адресою 83007 м. Донецьк, вул. Путиловська роща, 4, тобто за даним договором були  приватизовані ті об’єкти нерухомості, які були предметом договору оренди № 1108/2004 від 20.01.2004 р. Однак до укладення  вказаного вище договору купівлі-продажу та переходу права власності  існували орендні відносини, нараховувалася орендна плата.

Проте, суд вважає заперечення відповідача проти нарахування орендної плати та пені за період з 15.10.2006 р. по 05.02.2007р. обґрунтованими з наступних підстав. Договором оренди № 1108/2004 від 20.01.2004 р. обумовлено, що майно - будівля профілакторію передається в оренду з метою розміщення оздоровчого центру та надання побутових послуг.

Відповідач посилається на те, що в зазначений холодний період року у зв’язку з відсутністю опалення  він не міг використовувати орендовані приміщення за призначенням як профілакторій та оздоровчий центр у зв’язку з відсутністю належної температури у приміщеннях, передбаченої санітарними нормами.

В підтвердження цього  факту відповідач надав акт № 1438 від 05.02.2007 р., складений в присутності представника відповідача та комунального підприємства „Донецькміськтепломережа”,  яким підтверджений той факт, що готель „Лесная поляна”, що розташований за адресою: м. Донецьк, вул. Путиловська роща, 4 не опалюється з 15.10.2006 рік по теперішній час, тобто по 05.02.2007 рік.

За таких обставин суд вважає даний акт належним доказом по справі і відповідно погоджується з доводами відповідача про те, що нарахування орендної плати та пені за період з листопада 2006 р. по січень  2007 р. є необґрунтованим на підставі ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Таким чином,  суд частково відмовляє у стягненні заявленої суми основного боргу на 18154,87 грн., з них за розрахунком позивача: станом на 25.11.2006 р.- 5237,32 грн., на 25.12.2006 р. – 5331,59 грн., на 25.01.2007р. – 5379,57 грн., на 31.01.2007 р. – 2206,39 грн. Сума основного боргу, яка підлягає стягненню, складає 37547,32 грн. (55702,19-18154,87=37547,32)

Вказане є підставою для відмови у задоволенні суми позову  по пені за період листопад 2006-січень 2007 року, а саме за період з 26.10.2006 по 27.10.2006 р. на суму 25,07 грн.; за період з 28.10.2006 по 25.11.2006 р. на суму 322,17 грн.; за період з 26.112006 по 25.12.2006 р. на суму 377,19 грн.; за період з 26.12.2006 по 25.01.2007 р. на суму 435,95 грн.; за період з 26.01.2007 по 31.01.2007 р. на суму  93,40 грн., а всього на суму 1253,78 грн. Тобто  сума позову щодо пені, яка підлягає задоволенню, дорівнює 952,61 грн. (2206,39-1253,78= 952,61).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України  договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За таких обставин суд вважає, що позов позивачем обґрунтований частково і  підлягає частковому задоволенню

Судові витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 22; 32-34; 36; 49; 82-85; 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім С.В.А.М.” (юридична адреса: 83007, м. Донецьк, вул. Путиловська роща, 4; ; інші відомості в матеріалах справи відсутні) на користь державного бюджету України (; поточний рахунок 0006 УДК у Київському районі м. Донецька ГУДКУ у Донецькій області; МФО 834016) суму 38499,93 грн. (а саме: 37547,32 грн. – суму заборгованості по орендній платі,  952,61 грн. – пеню).

Крім того, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім С.В.А.М.” (юридична адреса: 83007, м. Донецьк, вул. Путиловська роща, 4; ; інші відомості в матеріалах справи відсутні) на користь Державного бюджету України (рахунок 0006 банк ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, , одержувач – УДК у Київському районі м. Донецька)  державне мито у розмірі 385 грн.

В іншій частині позову відмовити.

У судовому засіданні 06.06.2007 р.  за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення підписаний судом  11.06.2007 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя