ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"02" липня 2007 р.
справа № 20-12/196

За позовом: Військового прокурора Севастопольського гарнізону (99011, м. Севастополь, вул. Суворова, 27) в інтересах держави в особі

Міністерства оборони України (м. Київ, Повітрянофлотський проспект, 6)

Військової частини А 0215 (21007, м. Вінниця, вул. Червоноармійська, 105)

Військової частини А 4515 (99013, м. Севастополь, пгт. Любимівка)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю “Аеропорт “Бельбек” (99013, м. Севастополь, Качинське шосе, 44-а)

про розірвання договорів,

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Аеропорт “Бельбек” (99013, м. Севастополь, Качинське шосе, 44-а)

до: Військової частини А 4515 (99013, м. Севастополь, пгт. Любимівка)

про стягнення 730933,90 грн.,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

Від позивача  в/ч А-4515 –Порва О.О.,  довіреність №7/06 від 25.09.06, старший лейтенант;

Від позивача в/ч А-0215 –Порва О.О.,  довіреність №350/1/768/пс від 29.06.06, старший лейтенант;

Від позивача Міністерства оборони України –Порва О.О.,  довіреність №220/553/Д від 28.12.06, старший лейтенант;

Від відповідача  - Кріцин  В.А., директор, наказ №56/к;

Військовий прокурор Севастопольського гарнізону –Пархоменко Д.П., довіреність №229 від 24.11.2004,

Суть спору:

Військовий прокурор Севастопольського гарнізону  звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини А 0215, Військової частини А 4515  з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аеропорт “Бельбек” про розірвання договорів.

Ухвалою від 25.09.2006 об’єднані справи № 20-12/196, 20-3/302, 20-3/283 в одну справу, їй привласнено №20-12/196.

Позивач за зустрічним позовом змінив позовні вимоги (вх. №3907 від 06.02.2007), просить стягнути з в/ч А 4515 730933,90 грн. як безпідставно отримані в якості сплати за фактично не надані послуги, визнати недійсними додатки до договору №128а/98/-02 від 27.06.2002 в частині використання засобів зв’язку.

Ухвалою від 17.04.2007 виділена в окреме провадження позовна заява Військового прокурора ВМС України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини А 0215 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аеропорт “Бельбек” про стягнення 267552,14 грн.

Відповідач за зустрічним позовом позовні вимоги не визнав, пояснив, що всі послуги, обумовлені договорами, військова частина виконувала у повному обсягу.

Розгляд справи відкладався, строк вирішення спору продовжувався  в порядку статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно  статей 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні прокурору та представникам сторін роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін, суд,

встановив:

27 серпня 1998 року між командуванням Військово повітряних сил Міністерства оборони України та Державним комунальним підприємством “Аеропорт “Севастополь” було укладено договір №125а/98 про спільне використання аеродрому “Бельбек” МО України. Згодом 15 березня 2002 року, у зв’язку з переформуванням Державного комунального підприємства “Аеропорт “Севастополь” в Товариство з обмеженою відповідальністю “Аеропорт “Бельбек”(Надалі ТОВ “Аеропорт “Бельбек”), стороною по договору стало ТОВ “Аеропорт “Бельбек”.

27 червня 2002 року в доповнення до основного договору від 27 серпня 1998 року, між вч А4515 та ТОВ “Аеропорт “Бельбек”. Було укладено  договір №125/98-02 про надання послуг по заправці, наданню трапу, послуг зв’язку і метеообслуговування.

28 грудня 2005 року між вч А4515 та ТОВ “Аеропорт “Бельбек” укладено договір №26 про надання послуг водопостачання та водовідведення.

З наданих вч А4515 суду матеріалів, вбачається, що ТОВ “Аеропорт “Бельбек” станом на 01.08.2006.  має заборгованість у розмірі 355302,35 грн.

Але, в зустрічному позові ТОВ “Аеропорт “Бельбек” вказує на те, що вч А4515 отримала плату  в розмірі 730 933,90 грн. за послуги які не надавала і які було безпідставно включено до невід’ємних додатків №2 та №3 до договору №125а/98-02 від 27.06.2002. як засоби зв’язку  РСП-10, ВІСП-75 і Р-845 в порушення вимог діючого законодавства.

Статтею 5 Повітряного кодексу України закріплено, що будь-яка юридична чи фізична особа, яка займається діяльністю, пов'язаною з розробкою, виробництвом, ремонтом і експлуатацією цивільної авіаційної техніки, повинна одержати від державного органу з питань сертифікації і реєстрації сертифікат, що підтверджує відповідність рівня технічної підготовки вказаної особи вимогам відповідних авіаційних правил України.

Згідно статті 10 Повітряного кодексу України, - порядок використання повітряного простору України визначається Положенням про використання повітряного простору України і його додержання забезпечується державною системою використання повітряного простору України. Положення про використання повітряного простору України та Положення про державну систему використання повітряного простору України затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 р. за  N 401  затверджено Положення про використання повітряного простору України.

Пунктом 48 цього Положення зазначено, що обслуговування повітряного руху в районах польотної інформації, диспетчерських районах, диспетчерських зонах, у районах аеродромів цивільної авіації, на маршрутах ОПР здійснюється Украерорухом та відповідними підрозділами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху, створеними на базі Украероруху. Перелік аеродромів цивільної авіації, де обслуговування повітряного руху здійснюється Украерорухом, включається до Збірника аеронавігаційної інформації.

Пунктами 2.2.4., 2.2.5. Положення про порядок використання аеродромів України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2003 року за N 572/7893, - зазначено, що  усі наземні засоби електрозв'язку і радіотехнічного забезпечення польотів на аеродромах спільного базування підлягають льотній перевірці літаками-лабораторіями, навчально-бойовими (бойовими) або рейсовими повітряними суднами. Види, періодичність, порядок проведення льотної перевірки, склад комісії з перевірки і перелік звітних документів за результатами проведеної перевірки визначаються відповідними нормативними документами. Акти перевірок технічного стану наземних засобів електрозв'язку і радіотехнічного забезпечення польотів і акти проведення льотної перевірки затверджуються керівником підприємства, яким призначена комісія, і розсилаються в установленому порядку зацікавленим підприємствам.

Відповідно до діючого пункту 4.8.2. "Наставления по производству полетов в гражданской авиации СССР" (НПП ГА-85), затвердженого наказом Міністра цивільної авіації СРСР від 8 квітня 1985 року N 77, використовування засобів РТО і зв'язки для забезпечення польотів дозволяється після державної реєстрації і оформлення допуску до експлуатації відповідно до вимог нормативних документів. Крім того, на все радіовипромінюючі пристрої повинні бути дозволи на право експлуатації. Відповідно до вимог п.4.8.8. НПП га –85, забороняється використовування РТС, на яких не виконані роботи по оперативному технічному обслуговуванню.

Систематизуючи вимоги викладених норм діючого законодавства, суд робить висновок, що кожний військовий радіотехнічний засіб окремо повинен бути адаптований під норми цивільної авіації, облітаний спеціальним літаком-лабораторією. На нього повинна бути створений доказова документація, порядок його використовування повинен бути визначений в Інструкції по виконанню польотів, комісія Державіаслужби повинна вивчити напрацювання використовування РТО, скласти акт сертифікаційного обстеження і, якщо її висновки будуть позитивними, то Державна служба України по нагляду за забезпеченням безпеки авіації  видає СЕРТИФІКАТ, після чого всі необхідні дані аеропорту публікуються в міжнародній аеронавігаційній збірці (АІП) і лише після цього можливо приступати до авіаційної діяльності забезпечивши цілісність літаків, безпека екіпажу і пасажирам.

З сертифікаційних документів аеродрому „Севастополь (Бельбек)” (т3.а.с.26-36) вбачається, що аеродром “Севастополь (Бельбек)” зареєстрований у Реєстрі  цивільних аеродромів як аеродром спільного використання класу “В”. Аеродром має сертифікат №АП 11-06 з терміном дії до 01.09.2005 року, виданий державним Департаментом авіаційного транспорту України. Власником аеродрому є Міністерство оборони України. Експлуатант аеродрому –ТОВ “Аеропорт “Бельбек”.

Аеродром сумісного використання “Бельбек” обладнано засобами радіотехнічного забезпечення польотів та авіаційного повітряного і наземного електрозв’язку  згідно поданої доказової документації в повному обсязі, а саме:

-          радіотехнічною системою посадки ОСП з МКпос=2460;

-          окремою приводною радіостанцією ОПРС з МКпос=660;

-          автоматичним радіопеленгатором типу АРП-80К;

-          засобами об'єктивного контролю;

-          засобами наземного та повітряного авіаційного електрозв’язку.

Для керування повітряним рухом в зоні аеродрому організовано аеродромний диспетчерський пункт АДВ, оснащений відповідними засобами для забезпечення управління польотами в зоні відповідальності аеродрому.

Обладнання ОСП і ОПРС знаходиться на балансі вч А-4515, обслуговується інженерно-технічним персоналом, який згідно з “Положенням про організацію зв’язку та РТЗ на аеродромах авіації ВПС України” допущений до забезпечення польотів наказом командира вч А4515 від 25.11.04  № 189.

Інше обладнання, що заявляється, має діючи Дозволи на право використання та Посвідчення придатності до експлуатації, знаходиться на балансі і обслуговується кваліфікованим інженерно-технічним персоналом Севастопольської СОПР РСП “Кримаерорух”.

Обслуговування і поточний ремонт засобів РТЗ і зв’язку виконується відповідно до затверджених річних планів експлуатації засобів РТЗ і зв’язку.

Взаємовідносини між ТОВ “Аеропорт “Бельбек” та вч А 4515 з надання послуг з радіотехнічного забезпечення польотів врегульовані Договором від 27 червня 2002 року №125а/98-02.

Зазначене обладнання знаходиться у справному стані, придатні до експлуатації. Відповідність радіотехнічного обладнання вимогам норм придатності до експлуатації підтверджується актами льотних і протоколами наземних перевірок, а також актами оцінки відповідності радіотехнічного обладнання аеродрому загальним вимогам “НГЕА-92” і експлуатаційно-технічної документації.

Таким чином, судом встановлено, що засоби зв’язку  РСП-10, ВІСП-75 і Р-845, за використання якої вч А4515 вимагає стягнути заборгованість, не має документального підтвердження такого використання.

Так, актами наземних перевірок засобів РТО аеродрому «Бельбек комісією»у складі офіцерів військової частини і фахівців цивільного сектора за 16.04.2002год і 24.02.2005 рік встановлено, що аеродром обладнаний системою ВІСПИ. Факт використання РСП не зафіксовано.

Таблиця відповідності РТО аеродрому «Бельбек загальним вимогам» НГЕА-92, підтверджує, що РСП не встановлене.

Свідоцтво про придатність до експлуатації радіостанцій «Баклан-20»- власності цивільного сектора, підтверджує відсутність необхідності використовувати військову  Р-845.

Схема розміщення РТО указує на наявність приводів і відсутності РСП

П.7.4.2 Інструкції щодо здійснення польотів в районі аеродрому «Бельбек» за цивільними льотними процедурами закріплює положення про порядок використовування системи ВІСПИ і не вказує про РСП.

Актом сертифікаційного обстеження аеродрому встановлено, що використовується система ВІСПИ і немає РСП

Сертифікатами аеродрому від 01.08.2002 і від 01.08.2005 вказано на те, що застосовується система ВІСПИ і немає РСП.

Сертифікати аеродрому від 01.08.2002 і від 01.08.2005, де вказана система ВІСПИ і не РСП (т.3 а.с.9-36).

У відповідності до статті 30 Господарського процесуального кодексу України суду дав пояснення керівник Севастопольської служби обслуговування повітряного руху „Кримаерорух” Несторенко А.В.(т.3 а.с.54) В своєму поясненні він вказує, що радіотехнічні системи РСП та ВІСП-75 для обслуговування цивільної авіації його службою не використовується і порядок їх використання йому не відомий.

На підставі встановлених доказів, можна зробити висновок, що Радіотехнічну систему РСП (ДРЛ, ПРЛ, ВІСП-75, Р-845) представники цивільного сектора на аеродромі «Бельбек»  не використовували тому що на неї немає доказової документації, порядок її використовування не вказаний в ІПП, система не активована, на неї не виданий сертифікат, її дані не опубліковані в АІП.

Таким чином, використання спірного обладнання системи РСП не тільки не відповідає вимогам Повітряного кодексу України, але і небезпечно для польотів цивільної авіації, тому що вони не є сертифікованими під таку діяльність.

Посилання представників вч А4515 на фактичне використання спірного обладнання, суд оцінює критично виходячи з такого:

Відповідно до вимог діючого законодавства, таке використання можливе лише за певних умов, які вч А4515 не виконало і законних підстав для такого використання не має.

Крім того, оглядом в судовому засідання оригіналу книги реєстрації використання радіолокаційних засобів, встановлено, що ця книга належним чином не прошнурована та листи не скріплені печаткою, а відтак доказової інформації нести не може.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України закріплено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що невід’ємні додатки №2 та №3 до договору №125а/98-02 від 27.06.2002 як засоби зв’язку  РСП-10, ВІСП-75 і Р-845 не відповідають Повітряному кодексу України.

Статтею 216 Цивільного кодексу України зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За встановленими обставинами, суд дійшов висновку, що вч А4515 безпідставно виставлялися рахунки на виконані  послуги за поданням РТО без розшифровки наданих послуг, в яких необґрунтовано враховувалися невиконані послуги з РСП-10, ВІСП-75 і Р-845. Таким чином, ТОВ «Аеропорт «Бельбек»сплатило за фактично невиконані послуги на 730 933, 90 грн. більше, що підтверджується відповідним розрахунком.

Враховуючи що заборгованість ТОВ «Аеропорт «Бельбек»перед вч А4515 в сумі 355302,35 грн. виникла як наслідок застосування положень договору які не відповідають діючому законодавству, то вона повинна бути зарахована ТОВ «Аеропорт «Бельбек»як одержане за недійсним правочином. А саме: 730933,90 –355302,35 грн. = 375631,55 грн.

Таким чином, суд встановив, що ТОВ «Аеропорт «Бельбек»заборгованості за договорами №125а/98-02 від 27.06.2002.та договір №125а/98 від 27.08.1998. перед вч А4515 не має, а відтак і підстави для розірвання договорів відсутні.

Витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті державного мита,  інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу,  віднести на відповідача згідно статті  49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 49, 69, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В и р і ш и в:

1.          У задоволенні позову військового прокурора Севастопольського гарнізону  - відмовити.

2.          Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеропорт «Бельбек»задовольнити частково.

3.          Визнати недійсними невід’ємні додатки №2 та №3 до договору №125а/98-02 від 27.06.2002 в частині оплати за використання засобів зв’язку  РСП-10, ВІСП-75 і Р-845.

4.          Стягнути з Військової частини А 4515 (99013, м. Севастополь, пгт. Любимівка, ідентифікаційний код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аеропорт “Бельбек” (99013, м. Севастополь, Качинське шосе, 44-а, ідентифікаційний код 25871285) суму безпідставно отриманої плати за надані послуги в розмірі 375631,55 грн.,  державне мито в сумі  3756,32 грн., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу  в сумі   60,64 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.          У задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення заборгованості в розмірі 355302,35 грн.  - відмовити.

Примірники рішення надіслати на адресу військового прокурора та сторін  рекомендованою кореспонденцією.

Суддя                                                                                                                             І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

в порядку ст. 84 ГПК України

06.07.2007.