СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.01.07                                                                                 Справа № 6/13ад.

Суддя  Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м. Сєвєродонецька в інтересх держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Дочірнього підприємства “Комерційний центр північно –донбаського регіонального   відділення Українського союзу промисловиків”, м. Сєвєродонецьк  Луганської області

про стягнення 9 426 грн. 24 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Семенюк В.М., дов. № 7 від 22.01.07.;

від відповідача – не прибув;

за участю прокурора  Кострицька М.В.

в с т а н о в и в :

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі 9 426 грн. 24 коп.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду від 05.01.2007. згідно положень КАС України.

Відповідач в судове засідання не з’явився, але надав до суду відзив на позовну заяву від 22.01.2007., за яким визнає позов у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність.

Із наданих до суду матеріалів вбачається, що позивачем помилково у позовній заяві вказана адреса відповідача, як м. Сєвєродонецьк Луганської області, в той час, як належною адресою відповідача є м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Новікова, 23.

Позивач та прокурор надали заяву про перехід до судового розгляду справи, яка судом задоволена.

Дослідивши  матеріали справи, додатково надані документи, суд прийшов до наступного.

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

З матеріалів справи  вбачається, що відповідач  зареєстрований  в Управлінні Пенсійного фонду України  в м. Сєвєродонецьку Луганської області  як платник збору  на обов‘язкове державне пенсійне  страхування та своєчасно  не перераховує  названий збір, у зв‘язку  з чим,  за ним у період з 01.10.2006. по 30.09.2006. утворилась заборгованість у сумі 9 426 грн. 24 коп.

Вказана заборгованість підтверджується наданими до суду матеріалами, в тому числі  вимогою про сплату боргу № Ю-706/7 від 05.10.2006., яка була направлена відповідачу для оплати та не оплачена і не ос порена,  відповідними розрахунками, актом звірення між сторонами та іншими.

Окрім цього, відповідач позовні вимоги  визнав повністю.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 51 КАС України відповідач має право визнати адміністративний позов. Суд не приймає визнання адміністративного позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї –небудь права, свободи чи інтереси.

Під час судового розгляду справи, суд встановив, що дії відповідача по визнанню позову не суперечать закону та не порушують права та свободи інших осіб.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та визнані відповідачем відповідачем, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 40, 51,  87, 94, 98, 111, 121, 128,158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити.

2.   Стягнути з Дочірнього підприємства “Комерційний центр північно –донбаського регіонального відділення Українського союзу промисловців”, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Новікова, 23, код 30195947, р/р 0001 в СФ АКіБ “Укрсіббанк”, на користь:

- Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, м. Сєвєродонецьк  Луганської області, вул. Шевченко, 9, код 21792459, р/р 8 в ЛОУ «Ощадбанк»м. Луганськ, МФО 304665 недоїмку у сумі 9 426 грн. 24 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 26.01.2007. у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           Т.А. Василенко

Спеціаліст                                                                               Т.В.Шкуть