ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.06.2007
Справа № 5/175

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л.
(доповідача)

суддів:Швець В.В., Чимбар Л.О.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_3.,
довіреність НОМЕР_1

від
відповідача: Капиш В.М., довіреність №02/06-98  від 10.04.07

від третьої особи: ОСОБА_2.,
свідоцтво НОМЕР_2, ОСОБА_4, довіреність НОМЕР_3

розглянувши апеляційну скаргу
Головного управління промисловості та розвитку інфраструктури Кіровоградської
обласної державної адміністрації, м.Кіровоград на  постанову господарського суду Кіровоградської
області  від  16.11.06р.
у справі    №   5/175

за позовом   фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Кіровоград

до
Головного управління промисловості та розвитку
інфраструктури Кіровоградської обласної державної адміністрації, м.Кіровоград

третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, м.Кіровоград

про  визнання неправомірними дій

ВСТАНОВИВ:

- постановою господарського суду
Кіровоградської області у справі №5/175 (суддя Змеул О.А.) позов суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, з урахуванням заяви від ІНФОРМАЦІЯ_1. про
доповнення до адміністративного позову, задоволено, дії Головного управління
промисловості та розвитку інфраструктури Кіровоградської обласної державної
адміністрації в частині видачі двох дозволів суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_2 на перевезення пасажирів по маршруту “ІНФОРМАЦІЯ_2” терміном
дії з ІНФОРМАЦІЯ_3 визнані неправомірними;

- не погодившись з прийнятою
постановою, Головне управління промисловості та розвитку інфраструктури
Кіровоградської обласної державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в
якій просить цю постанову скасувати, прийняти нову постанову та відмовити в
задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про
неправомірність висновків господарського суду щодо відсутності підстав для
призначення ОСОБА_2 тимчасовим перевізником на перевезення пасажирів по
спірному маршруту, оскільки відповідно до частини 3 статті 7 Закону України
“Про автомобільний транспорт” органи виконавчої влади мають право у разі
відкриття автобусного маршруту, який не має паспорту призначити один раз
тимчасового перевізника на термін до трьох місяців, після чого за результатами
функціонування маршруту приймати рішення щодо доцільності відкриття маршруту та
проведення конкурсу, тобто цією нормою чітко визначено, що маршрут
зобов'язаний мати паспорт, а , у даному випадку, на час звернення  ОСОБА_2 на маршрут ІНФОРМАЦІЯ_2 останній
паспорта не мав, про те, що видача дозволів та укладення договорів з
перевізниками регулюються, у тому числі, розпорядженнями Кіровоградської
обласної державної адміністрації і згідно з розпорядженням НОМЕР_4. Головне
управління промисловості та розвитку інфраструктури має право призначати
тимчасового перевізника та надавати йому дозвіл на перевезення пасажирів на
приміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі
території району, але не виходять за межі області, а також про те, що вказане
розпорядження не суперечить названому вище Закону, оскільки цей Закон ніяким
чином не забороняє замовнику видавати дозвіл перевізникам;

- у доповненнях до апеляційної
скарги скаржник вказує на порушення господарським судом норм матеріального
права, який не врахував, що при видачі дозволів ОСОБА_2 Головне управління
також керувалося додатком НОМЕР_5 Порядку і умовами організації перевезень
пасажирів та багажу автомобільним транспортом, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від 21.01.98р., в якому розроблена форма
дозволу на перевезення, що не суперечить Закону України “Про автомобільний
транспорт”;

- третя особа вимоги апеляційної
скарги підтримує;

- позивач просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що управлінням не було
надано до суду доказів в обґрунтування підстав призначення третьої особи
тимчасовим перевізником, а також на те, що видача дозволу на внутрішньообласний
маршрут, який не виходить за межі області внаслідок відсутності паспорту
суперечить положенням ст.31 Закону України “Про автомобільний транспорт”.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, колегія суддів
приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в
силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі розпорядження голови Кіровоградської обласної
державної адміністрації від НОМЕР_4, відповідачем проведено конкурс на
перевезення пасажирів за маршрутом “ІНФОРМАЦІЯ_2” на рейси з початком руху з
початкового пункту о 06год. 50хв. та о 14год. 00хв. Зазначений автобусний
маршрут відноситься до маршруту загального користування, що виходить за межі
території району, але не виходить за межі області, є внутрішньообласним
маршрутом загального користування.

За результатами проведення конкурсу
складено протокол НОМЕР_6 засідання конкурсного комітету з організації та
проведення конкурсу на перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах
загального користування, що виходять за межі території району, але не виходять
за межі області, та внутрішньообласних маршрутах загального користування від
ІНФОРМАЦІЯ_4. Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 визнано переможцем
конкурсу, який за оцінкою конкурсного комітету зайняв перше місце у конкурсі за
маршрутом “ІНФОРМАЦІЯ_2” на вищезазначені рейси. Претендента, суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2. визначено таким, що за оцінкою конкурсного
комітету зайняв друге місце у конкурсі.

ІНФОРМАЦІЯ_5  між позивачем та відповідачем укладено
договір НОМЕР_7 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом. За умовами
договору підприємцю ОСОБА_1 надано право на перевезення пасажирів у режимі
звичайних перевезень за маршрутом “ІНФОРМАЦІЯ_2” на рейси з початком руху о
06:50, 14:00/ 09:40, 16:50.

Паспорт на автобусний маршрут
загального користувння “ІНФОРМАЦІЯ_2” -перевізник підприємець ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_5 був затверджений першим заступником начальника Головного
управління промисловості та розвитку інфраструктури Кіровоградської
облдержадміністрації.

Після укладення із підприємцем
ОСОБА_1. зазначеного договору Головним управлінням, без проведення конкурсу
підприємцю ОСОБА_2 були видані дозволи на перевезення пасажирів за маршрутом
“ІНФОРМАЦІЯ_2” терміном дії з ІНФОРМАЦІЯ_6. на рейси із Кіровограда -о 12:30,
із Смоліне -о 15:50, та терміном дії з ІНФОРМАЦІЯ_7. на рейси з Кіровограда -о
12:30, із Смоліне о 17:30.

Дозволи були надані згідно з заявою
підприємця ОСОБА_2 від ІНФОРМАЦІЯ_8 та на підставі клопотань Маловисківської
райдержадміністрації від ІНФОРМАЦІЯ_9 ( а.с.54-55).

Відповідно до ст.7 Закону України
“Про автомобільний транспорт” в редакції Закону №3492-ІV від 23.02.06р., чинній
з 07.04.2006р., організація пасажирських перевезень покладається, зокрема, на
міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не
виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути), - на Раду
Міністрів Автономної Республіки Крим чи обласні держадміністрації.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані, у тому числі, проводити конкурс на
перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користуваня;

забезпечувати укладання договору на
автобусних маршрутах загального користування із автомобільним
перевізником-переможцем конкурсу на міських, приміських та міжміських
автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території
області (внутрішньообласні маршрути),чи надання дозволу на приміських та
міжміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі
території області (міжобласні маршрути), та забезпечувати контроль за
виконанням ним умов договору чи дозволу.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування мають право:

достроково розірвати договір з
автомобільним перевізником чи позбавити його дозволу

у разі порушення ним умов договору
чи дозволу і призначити для роботи на автобусному маршруті загального
користування (групі маршрутів) автомобільного перевізника, який за результатами
конкурсу зайняв наступне місце, а в разі їх відмови -призначати до проведення
конкурсу автомобільного перевізника один раз на термін не більше ніж три
місяці;

у разі припинення автомобільним
перевізником перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального
користування призначити перевізника, який за результатами конкурсу зайняв
наступне місце, а в разі їх відмови -призначати до проведення конкурсу
автомобільного перевізника один раз на термін не більше ніж три місяці;

у разі відкриття автобусного
маршруту, який не має паспорта, призначати один раз тимчасового автомобільного
перевізника на термін до трьох місяців, після чого за результатами
функціонування маршруту приймати рішення щодо доцільності відкриття маршруту та
проведення конкурсу.

Приймаючи постанову про задоволення
позовних вимог за наслідками дослідження положень наведеної норми та поданих
доказів, господарський суд правильно встановив відсутність підстав для
призначення суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 тимчасовим перевізником
на спірному маршруті.

Відповідно ч.2 ст.31 названого
Закону відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів
на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які
виходять за межі території області (міжобласні маршрути), із органами
виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом
органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування
автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального
користування (рейсів), які будуть обслуговувати населення, термін роботи
автомобільного перевізника.

Форму дозволу, порядок його видачі
та анулювання визначає центральний орган виконавчої влади з питань
автомобільного транспорту.

З огляду на викладене колегія
суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що обласні державні
адміністрації повинні забезпечувати надання дозволу на приміських та міжміських
автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території
області (міжобласні маршрути).

Щодо досліджуваної справи, то
спірний маршрут визначено як внутрішньообласний маршрут загального користування
і відносини автомобільного перевізника із органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування визначаються, при цьому, виключно договором.

Таким чином, постанова місцевого
господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного
законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Посилання в доповненнях до
апеляційної скарги на Порядок і умови організації перевезень посажирів та
багажу автомобільним транспортом колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки
скаржником не доведено, яким чином розроблена цим Порядком форма дозволу
впливає на підстави його видачі автоперевізникам.

Доводи скаржника, засновані на
положеннях статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт»визнані
колегією суддів безпідставними тому, що призначення тимчасового перевізника на
автобусний маршрут, який не має паспорту можливо тільки до прийняття рішення
відносно доцільності відкриття маршруту та проведення конкурсу.

У зв'язку зі складністю справи у
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 205, 206, 254
КАС України, суд

УХВАЛИВ:

- постанову господарського суду
Кіровоградської області  від  16.11.06р.
у справі    №   5/175 залишити без змін, апеляційну скаргу
без задоволення;

- ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий                                                                                            І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                        В.В.Швець

Суддя
Л.О.Чимбар

Дата виготовлення у повному обсязі 11.06.2007р.