КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2007                                                                                           № 36/75

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

Від позивача – Романова С.М. – по довіреності

Від відповідача – Войтенко О.В. – по довіреності

Мамалига А.В. – по довіреності

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Суматра-ЛТД"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.04.2007

у справі № 36/75

за позовом                               Виробничо-комерційне підприємство "Universal Star Co"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Суматра-ЛТД"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення плати закористування майном та відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.04.2007 р. у справі №36/75 позов Виробничо-комерційного підприємства „Universal Star Co” (Універсал Стар Ко) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Суматра Лтд” про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення плати за користування майном та відшкодування збитків задоволений частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийнято по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Виробничо-комерційне підприємство „Universal Star Co” є власником нежилого приміщення за адресою: Київ, вул. Мішуги, 4 на підставі Свідоцтва про право власності № 1793-В, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва 29.12.2004.

01.07.2006 між Виробничо-комерційним підприємством „Universal Star Co” (далі-позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД» (далі-відповідач) був укладений Договір оренди № 2/1 оренди.

Відповідно до умов даного договору (п. 1.1) позивач передав, а відповідач отримав в тимчасове платне користування нежиле приміщення за адресою: Київ, вул. Мішуги, 4 загальною площею 358 кв. м для розміщення роздрібного магазину відповідача, згідно погодженому сторонами асортименту переліку, що є невід’ємною частиною договору.

Відповіднo до п. 3.1 сторони обумовили строк дії договору з 01 липня 2006 року до 30.09.2006.

Розмір місячної орендної плати за користування приміщенням був визначений в Додатку № 2 до Договору оренди № 2/1 від 01.07.06 у сумі 76 325,60 грн., включно із ПДВ.

Зазначене приміщення було передано відповідачеві по Акту прийому - передачі №1, укладеному сторонами 01.07.06, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що додатковими угодами до договору оренди № 2/1 від 01.09.2006 сторони погодилися продовжити строк договору оренди до 31.01.2007р., крім того встановили з 01.10.2006 новий розмір місячної орендної плати за користування приміщенням у сумі 131 300,00 грн., включно із ПДВ.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи позивач листом № 203/01 від 22.01.2007 року повідомив відповідача про те, що договір оренди № 2/1 від 01 липня 2006 року закінчується 31 січня 2007 року та повідомив про звільнення приміщення відповідачем, про що не заперечує сам відповідач.

Згідно із ч. З ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння на чуже майно виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що між сторонами відсутні будь-які договори про володіння і користування спірним приміщенням після 31.01.2007.

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно встановлено що договір оренди припинив свою дію 31 січня 2007 року.

Так, згідно із ч. 1 ст. 285 Господарського кодексу України орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди. Частина 1 ст. 777 ЦК України передбачає, що для здійснення такого права повинні бути виконані певні умови: належне виконання   наймачем   своїх   обов'язків   за   договором   найму,   своєчасне   та належним   чином   повідомлення   наймачем   про   намір   скористатись   своїм переважним правом та досягнення сторонами домовленості щодо умов договору найму на новий строк.

Твердження відповідача про те, що позивач був зобов'язаний запропонувати відповідачеві укласти договір оренди на новий строк не ґрунтуються на законі і тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Зазначеними обставинами встановлено, що після припинення договору оренди відповідач користується спірними приміщеннями безпідставно.

З таких обставин вимоги щодо виселення відповідача з належних позивачу на праві власності приміщень ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Заперечуючи заявлені позовні вимоги, відповідач в своїй апеляційній скарзі посилається на той факт, що ним здійснювалась оплата користування спірним приміщенням на рахунок позивача 25.01.2007, 02.02.2007, 22.02.2007 і 05.03.2007, але вказані кошти повертались позивачем як помилково сплачені. Призначенням платежів за наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями відповідача вказана «орендна плата».

З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2007 відповідач вніс кошти у сумі 264 518,80 грн. в депозит приватному нотаріусу Соколову О.Є. на підставі ст. 537 ЦК України, що підтверджується платіжним дорученням відповідача № 3347 від 12.03.2007.

Відповідно до квитанції №1 від 13.03.2007 метою внесення коштів на депозит нотаріуса було зазначено «передача коштів по орендній платі за договором оренди № 2/1 від 01.07.2006р., з урахуванням додаткової угоди від 01.09.2006р. та ухвал господарського суду міста Києва від 26.01.2007 р та 29.01.2007 р по справі № 24/54, за період лютий-березень 2007 р.»

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що за відсутності договірних відносин між позивачем і відповідачем щодо володіння і користування спірними приміщеннями після 31.01.2007 прийняття позивачем платежів від відповідача не було обов'язком позивача. Більш того, така відмова позивача від прийняття від відповідача коштів з таким призначенням платежу як «орендна плата» свідчить про відмову позивача від укладення договору оренди з відповідачем шляхом прийняття виконання як це передбачено ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України і ст. 181 Господарського кодексу України.

Оскільки даний позов виник із факту порушення відповідачем п. 2.3.11 договору оренди № 2/1 щодо повернення спірного приміщення позивачу після закінчення терміну оренди і між сторонами не існує будь-яких домовленостей про володіння і користування відповідачем спірним приміщенням після 31.01.2007, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо сплати йому плати за користування спірним приміщенням за період з 01 лютого по 21 березня 2007 р. в розмірі 231 453 грн. 95 коп.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку орендна плата за один місяць оренди спірних приміщень складала 132 259,40 грн. Така сума відповідачем не оспорюється і відповідає сумам, зазначених в платіжних дорученнях відповідача № 1216 від 25.01.2007, № 1454 від 02.02.2007, № 2464 від 22.02.2007 на сплату «орендної плати за лютий 2007 р.» і квитанції № 1 від 13.03.2007, відповідно до якої в депозит приватному нотаріусу Соколову О.Є. була внесена сума 264 518,80 грн. в якості «орендної плати» за лютий і березень 2007 р. Виходячи з цього, сума неустойки за період прострочення повернення приміщення відповідачем з 01.02.2007 по 21.03.2007 є сума, що складається з подвійної плати за користування спірним приміщенням протягом лютого 2007 р. (28 днів) 4 723 грн. 55 коп. х 2 х 49 (протягом 21 дня у березні 2007 р.) що в загальному становить 462 907, 90 грн.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача сплатити неустойку за прострочення повернення нежитлового приміщення в сумі 462 907 грн. 90 коп. підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з тим, що вимоги, щодо відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів (втраченої вигоди) в сумі 390665 грн. 19 коп. не підлягають задоволенню.

Вимоги про відшкодування збитків з оплати комунальних послуг в сумі 8638,48 грн. також не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Враховуючи положення вищезазначених статей вказана сума комунальних послуг не може вважатися збитками, оскільки зобов'язання по сплаті вказаних сум виникло не з договору або з факту порушення відповідачем його умов, а з іншого юридичного факту. Вказане зобов'язання виникло з відповідних угод, укладених позивачем з відповідними комунальним службами, тому між діями відповідача та сплатою позивачем вказаних комунальних платежів відсутній прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 12.04.2007 р. у справі №36/75 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „СуматраЛтд” на рішення Господарського суду м. Києва від 12.04.2007 р. у справі №36/75 – залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 12.04.2007 р. у справі №36/75 – залишити без змін.

3. Матеріали справи №36/75 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

17.05.07 (відправлено)