ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.07 р.                                                                               Справа № 43/399

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів:

Головуючий суддя  Зубченко І.В.

Суддя          Плотніцький Б.Д.

Суддя           Сковородіна О.М.

При секретарі Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Маріупольської міської ради м. Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Маштехніка” м. Маріуполь

про стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 383439,42 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Казанцеві О.В. за дов. № 047-02 від 09.01.2007р.

Від відповідача: Лоншакова С.І. за дов. б/н від 23.01.2007р., Сорокіна Г.М. за дов. від 05.06.2007р.

За участю посадової особи Аверкіна Т.К. наказ № 29к від 25.04.2007р. (посвід. від 22.11.2005р.)

В судовому засіданні брали участь:

Згідно із ст.69 ГПК України за клопотанням обох сторін ухвалою від 05.02.07р., від 04.04.2007р. справу розглянуто в більш тривалий термін.

Згідно із ст. 77 ГПК України в засіданні суду оголошувалась перерва з 21.05. по 06.06.2007р.

СУТЬ СПРАВИ:

Маріупольська міська рада м. Маріуполь, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Маштехніка” м. Маріуполь, про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 383439,42 грн., в тому числі основного боргу в сумі 381208,09 грн. та річні відсотки в розмірі 2231,33 грн.

Заявою від 21.05.2007р. позивач в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України змінив підстави позову та просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 299868,19 грн. та за порушення зобов’язання за неналежне виконання умов договору річні відсотки за ставкою 0,3% несплаченої суми за кожен наступний день 8996,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір оренди земельної ділянки від 19.04.2005р., рішення виконкому Маріупольської міської ради № 367/10 від 21.08.2002р., розрахунок заборгованості з орендної плати.

Відповідач у відзиві від 25.01.2007р. № 08/12, від 04.04.2007р., від 26.04.2007р. проти позовних вимог заперечував по викладеним у відзивах обставинам. За актом звірки розрахунків визнав суму заборгованості в сумі 112105,28 грн., проти решти позову заперечує, у зв`язку зі впливом строку позовної давності.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволено судом. Провадження у справі зупинено судом у термін з 14.02.2007р. по 20.03.2007р. до вирішення пов’язаної з нею справи № 43/12пд.

Ухвалою від 04.04.2007р. до участі у розгляді справи залучено представника фінансового управління Маріупольської міської ради начальника відділу контролю за надходженням ресурсних платежів Аверкіну Т.В. для надання пояснень стосовно нарахувань суми заборгованості.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області від 16.04.2007р. справу передано на розгляд колегії суддів у теперішньому складі.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, позивачу та відповідачу у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст. 81-1 ГПК України.

За клопотанням відповідача в судових засіданнях здійснення фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів аудіозапису. Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.04.2005р. між Маріупольською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „Маштехніка” на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 21.08.2002р. № 367/10, від 17.11.2004р. № 490/1 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,9344 га по вул. Красно флотській, 200 в Приморському районі м. Маріуполя. На земельній ділянці знаходиться об’єкт нерухомого майна: виробничий цех, адміністративно-побутовий корпус, які належать відповідачу.

Строк дії договору – 10 років, до 21.08.2012р.

За умовами вказаного договору (п.п. 10-12) відповідач узяв на себе зобов’язання справляти орендну плату за землю щорічно у грошовій формі у розмірі 2% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік). Орендна плата повинна вноситися за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки.

Однією з загальних засад цивільного законодавства відповідно до приписів ст. 3 Цивільного кодексу України є свобода договору, тобто укладаючи договір оренди сторони вільно та на свій власний розсуд приймали даний правочин на певних встановлених умовах.

При цьому, ст. 631 того ж кодексу дозволяє сторонам встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Сторонами при укладенні договору оренду від 20.12.2004р. дотримано положення ст.ст. 638, 640 Цивільного кодексу України, тому такий договір є укладеним з покладанням певних зобов’язань на обидві сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладання договору оренди землі відповідач вже користувався земельною ділянкою, яка визначена в цьому договорі, оскільки об’єкти нерухомості належали йому у той час, тобто фактично орендні відносини виникли у сторін з дати рішення виконкому.

Такі обставини зумовили включення до тексту договору від 19.04.05р. посилання на рішення виконкому Маріупольської міської ради від 21.08.2002р. № 367/10 та п. 14 з метою отримання плати за користування відповідачем земельною ділянкою за попередній період, з часу прийняття рішення виконкому про виділення земельної ділянки до моменту укладення договору.

Правомірність включення таких умов до договору оренди від 19.04.2005р. підтверджено постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2006р. у справі № 43/12пд, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду від 12.10.2006р.

Як зазначив позивач у позовній заяві, та у заяві про уточнення позовних вимог, а також згідно з розрахунком договірних зобов’язань, відповідачем не здійснено повної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, у зв’язку з чим за ним у період з 21.08.02р. (дата рішення виконкому про виділення земельної ділянки в оренду) по 05.12.06р. утворився борг в сумі 299868,19 грн.

За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк.

За змістом ст. 21 Закону України „Про оренду землі” платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, є орендною платою за землю.

Відповідно до приписів ст. 96 Земельного кодексу України орендар повинен своєчасно сплачувати орендну плату.

Однак, свої зобов’язання щодо своєчасної та повної сплати грошових коштів всупереч ст. 526 Цивільного кодексу України відповідач не виконав, внаслідок чого за приписом ст. 24 Закону України „Про оренду землі” орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно з вказаними пунктами договору встановлений обов’язок відповідача сплачувати позивачу вартість користування земельною ділянкою. Однак, як встановлено судом згідно матеріалів справи заборгованість у сумі 299868,19 грн. відповідачем до цього часу не сплачена.

Правильність нарахування суми заборгованості підтверджено представником фінансового управління Маріупольської міської ради начальника відділу контролю за надходженням ресурсних платежів Аверкіною Т.В.

Крім того, п. 18 договору оренди встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, орендар сплачує пеню в розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення, яка за наданим розрахунком позивача становить 8996,04 грн.

Розрахунок суми санкцій перевірений судом, є аріфметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, внаслідок чого приймається судом до уваги як доказ по справі.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд заперечення відповідача до уваги не приймає та вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Стороною за договором оренди від 19.04.2005р. є Маріупольська міська рада, перерахування грошових коштів з орендної плати передбачено на рахунок, що належить Маріупольській міській раді. Податкові органи є установами, що контролюють надходження обов’язкових платежів, зокрема в даному випадку – земельного податку, а не орендної плати за користування земельною ділянкою, що передбачено в договорі оренди між сторонами. Слід зазначити, що договором оренди сторони взагалі не врегульовували питання оплати податку на землю.

Питання щодо правомірності стягнення податковим органом податку на землю господарським судом в даній справі не розглядається та не стосується предмету позову про стягнення заборгованості з орендної плати.

Тому, посилання відповідача щодо неможливості стягнення з бюджету вже перерахованих коштів (на користь місцевого бюджету в особі податкового органу) не приймаються судом, як обставини, що звільняють відповідача від виконання зобов`язань за договором.

Відносно заперечень відповідача щодо пропуску строку позовної давності та застосування судом такого строку слід визначити наступне:

За приписом ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права (ст.. 261 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом за матеріалами справи, правовідносини сторін з оренди фактично виникли з дня прийняття рішення виконкому міської ради про виділення земельної ділянки, з 21.08.2002р., проте узгодження між сторонами умов оренди, зокрема, розміру нарахування орендної плати сталося з моменту укладення договору оренди, тобто з 19.04.2005р. Тобто, з останнього моменту у позивача й виникло право вимоги до відповідача про стягнення орендної плати за попередній період.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду з позовом у грудні 2006р., суд вважає строк позовної давності не пропущеним позивачем, тому не може бути застосованим до правовідносин сторін.

31.05.2007р. через канцелярію суду надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду строком на 10 місяців, у зв`язку з тяжким фінансовим становищем.

Зазначене клопотання судом залишено судом без задоволення, з огляду на наступне.

За заявою сторони, відповідно до приписів ст.121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право (не зобовязаний) відстрочити виконання рішення при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

Як вбачається з заяви, обставини, якими заявник обґрунтовує клопотання про розстрочку виконання судового рішення, не є винятковими, такими, що дійсно ускладнюють його виконання.

Одночасно, заявником взагалі не надано графіку погашення заборгованості, не зазначена загальна сума заборгованості яку заявник прохає розстрочити.

Разом з тим, за приписами п.1 ст.21 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено термін предявлення наказу до виконання у три роки, тобто сторонам законодавчо надана можливість врегулювання зазначених відносин втручання суду.

За таких обставин, виходячи з того, що позов обґрунтований позивачем,  відповідає законодавству, фактичним обставинам та підтверджений матеріалами справи, позовні вимоги Маріупольської міської ради м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю „Маштехніка” м. Маріуполь про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 299868,19 грн. та за порушення зобов’язання за неналежне виконання умов договору річних відсотків за ставкою 0,3% несплаченої суми за кожен наступний день 8996,04 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 96 Земельного кодексу України, ст.ст. 21, 24 Закону України „Про оренду землі”, ст. 526  Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 4-3, 22, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні  вимоги Маріупольської міської ради м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю „Маштехніка” м. Маріуполь про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 299868,19 грн. та за порушення зобов’язання за неналежне виконання умов договору річних відсотків за ставкою 0,3% несплаченої суми за кожен наступний день 8996,04 грн. задовольнити.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Маштехніка” м. Маріуполь від 31.05.2007р. про розстрочку виконання рішення суду  від 06.06.2007р. по справі №43/399.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Маштехніка”  (87500, м.Маріуполь, вул. Пушкіна, 74б, ) на користь Маріупольської міської ради (87500, м. Маріуполь, пр-т Леніна, 70, )  борг з орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 299868 грн. 19 коп., пеню в розмірі 8996 грн. 04 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Маштехніка”  (87500, м.Маріуполь, вул. Пушкіна, 74б, ) на користь державного бюджету України державне мито в сумі 383 грн. 74 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Маштехніка”  (87500, м.Маріуполь, вул. Пушкіна, 74б, ) на користь державного бюджету України (р/р 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, ) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 06 червня 2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення за правилами ст. 84 Господарського процесуального кодексу України підписано 06 червня 2007р.

Головуючий суддя

Суддя                                                                                          Б.Д. Плотніцький

Суддя                                                                                          О.М. Сковородіна