ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.07.07
Справа № 2/285-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТопТехСервіс», м. Суми

До відповідача:  Закритого акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона № 9», Сумський район

про стягнення 33481 грн. 16 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Маслову В.В.

За участю представників:

позивача – Петленко М.А.

відповідача – не з‘явився

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 23957 грн. 64 коп. за поставлену згідно договору від 25.09.2004 р. продукцію, пеню в сумі 4791 грн. 53 коп., 3% річних в сумі 718 грн. 73 коп. та інфляційні збитки в сумі 4013 грн. 26 коп., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, оскільки за домовленістю між головою правління ЗАТ «СПМК-9» Бистрицьким М.Я. та директором ТОВ «ТопТехСервіс» Чугай П.І. сума боргу 23957 грн. 64 коп.  зараховується в погашення боргу ТОВ «Ремжилкомплект» перед ЗАТ «СПМК-9», так як ТОВ «ТопТехСервіс» мало відповідні договірні відносини з ТОВ «Ремжилкомплект».

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

25.09.2004 р. між сторонами по справі був укладений договір № 1-ПЕ, відповідно до п. 1.1 якого постачальник (позивач) продає, а покупець (відповідач) купує труби поліетиленові та комплектуючи до них.

Позивач поставив відповідачу товар згідно видаткових накладних № ТТ-0001015 від 30.12.2004 р. на суму 158196 грн. 11 коп., № 0001796 від  21.07.2005 р. на суму 22192 грн. 28 коп., а всього на загальну суму 180388 грн. 39 коп., які були отримані відповідачем за довіреністю відповідно серії ЯИУ № 320571 від 30.12.2004 р. та серії ЯКР № 165993 від 21.07.2005 р.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов‘язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов‘язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов‘язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту, що звичайно ставляться.

Претензії щодо якості поставленого товару з боку відповідача пред‘явлено не було.

Відповідно до розділу 7 договору оплата продукції покупцем здійснюється шляхом перерахування коштів в порядку: 50% вартості партії продукції сплачується в порядку передоплати в 3-денний термін з дати виставлення рахунку, 50% партії продукції сплачується в термін не пізніше 3-х календарних днів з дати поставки продукції.

Відповідачу була надіслана Претензія-вимога вих. № 29 від 06.02.2007 р. щодо проведення розрахунку в термін до 15.02.2007 р., відповідно до якої заборгованість відповідача становить 23957 грн. 64 коп.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми. З урахуванням викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків в сумі 4013 грн. 26 коп. та 3% річних в сумі 718 грн. 73 коп. підлягають задоволенню, оскільки нараховані у відповідності до чинного законодавства.

Не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення пені в сумі 4791 грн. 53 коп., оскільки договором № 1-ПЕ від 25.09.2004 р. не передбачена відповідальність покупця у вигляді пені, а пункт 8.5 договору, на який посилається позивач, передбачає відповідальність за прострочку поставки продукції.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду належних доказів відсутності заборгованості, позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Заперечення відповідача, викладені ним у відзиві, не можуть бути прийняті до увагою, оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до ст. 601 ЦК України не відбулося, що підтверджується наданим відповідачем листом ТОВ «ТопТехСервіс» № 53 від 03.03.2007 р.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача. З позивача підлягає стягненню в доход державного бюджету 232 грн. 81 коп. держмита, не сплаченого ним при зверненні до суду із позовом.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ё82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона № 9» (Сумська область, Сумський район, с. Сад; р/р 260072281 в СОД АППБ «Аваль», МФО 337483, код 14018417) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТопТехСервіс» (м. Суми, вул. Скрябіна, 38; р/р 9101 в СФ ТОВ КБ «Володимирський», МФО 337836, код 32603113) 23957 грн. 64 коп. боргу, 4013 грн. 26 коп. інфляційних збитків, 718 грн. 73 коп. – 3% річних, 102 грн. 00 коп. витрат по держмиту, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТопТехСервіс» (м. Суми, вул. Скрябіна, 38; р/р 9101 в СФ ТОВ КБ «Володимирський», МФО 337836, код 32603113) на користь держбюджету України (р/р 0002, код бюджетної класифікації 22090200, , банк одержувача – ГУДКУ у Сумській області, символ звітності – 095, МФО 837013) 232 грн. 81 коп. держмита.

4.          В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

5.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                  СОП‘ЯНЕНКО О. Ю.