ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.07 р.                                                                               Справа № 4/253

03.09.2007р. оголошувалася перерва на 9-00годин 18.09.2007р. для підготовки повного тексту рішення у відповідності з ст.77 ГПК, про що попереджені  представники сторін.

Представниками сторін не надані письмові клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді  Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Уханьової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної  заяви:

за позовом –               Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод”

м. Макіївка

до відповідача -         Приватного підприємства “Інтерсервіс груп” м. Донецьк

про  стягнення 28423,48грн. неустойки за несвоєчасну поставку обладнання

за участю представників сторін:

від позивача –Назаренко К.В. – довіреність № 0109/184 від 19.12.06р.,

від відповідача – Габова Ю.Ю. – довіреність № 11/07 від 30.08.2007р.,

в с т а н о в и в:

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 28423,48грн. неустойки за несвоєчасну поставку обладнання.

В підтвердження позову позивач посилається на укладений з відповідачем договір купівлі-продажу № 876/06 від 11.05.2006р., за яким по специфікації №№4,5 від 14.11.2006р. та платіжних дорученнях: №21218 від 20.11.2006р. на суму 400000,00грн., №21424 від 21.11.2006року на суму 27265,37грн., №21709 від 24.11.2006р. на суму 24805,44грн. сплачена вартість обладнання, яке одержано по видатковим накладним: №2 від 18.01.2007р. на суму 227710,01грн., №4 від 19.01.2007р. на суму 27561,60грн., №14 від 07.03.2007р. на суму 100213,85грн. , листи №0126-2045 від 22.11.2006р., №0126-2055 від 24.11.2006р. з порушенням встановленого строку, за що передбачені фінансові санкції, які просить стягнути з відповідача.

Відповідач не погоджується з вимогами позову на тій підставі, що дійсно ним порушені строки поставки у зв’язку з тривалим строком виготовлення індивідуального замовлення, але позивач повинен був стягнути з нього за пунктом 7.2 договору пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, а не неустойку в розмірі 8% у відповідності з пунктом 7.3 договору від вартості не поставленого в обумовлений строк обладнання, так як поставлене обладнання є індивідуальним замовленням, що підтверджується листами заводом виготовлювачем – KAESER Kompressoren Ерфурт, Германія.

Дослідивши матеріали справи та, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що між сторонами 11.05.2006року підписаний договір купівлі-продажу механічного обладнання № 876/06 з специфікаціями № 4, №5 в яких передбачені всі істотні умови для договорів купівлі-продажу, а саме: найменування товару, кількість, ціна, умови поставки, строк поставки, умови оплати та рік випуску обладнання,  тому він вважається судом укладеним.

Відповідно до статей 179-180 Господарського кодексу України (далі – ГК України) укладання господарського договору є обов’язковим для сторін. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його  сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов’язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства.

2

Однією з істотних умов договору є умови про предмет у господарському договорі, в яких визначаються найменування (номенклатура, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов’язкових для сторін нормативних документів, зазначених  у статті 15 ГК України, а у разі їх відсутності – в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

За  договором № 876/06 продавець - ПП “Інтерсервіс груп” м. Донецьк, взяло на себе зобов’язання передати у власність покупця - ЗАТ “Макіївський металургійний завод” обладнання, номенклатура, кількість і ціна якого приводяться у специфікаціях.

Оскільки відповідач заперечує проти вимог позову, посилаючись на індивідуальну розробку обладнання, яке належало поставці, суд дає юридичну оцінку укладеному сторонами договору, за яким проведена поставка і виник даний спір.

Частина перша статті 700 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) покладає на продавця обов”язок надати покупцю інформацію про товар, запропонований до продажу, і визначає вимоги до цієї інформації – вона повинна бути необхідною і достовірною. Під необхідною інформацією розуміється її повнота. Продавець повинен надати інформацію в такому обсязі, щою у покупця склалося чітке представлення про властивості товару, і він на основі цих відомостей міг вибрати необхідний йому товар.

Наданий договір являється  договором купівлі-продажу, а не договором на надання послуг по виготовленню замовленого індивідуального обладнання, як вказує у відзиву на позов відповідач.

Нормативним документом, який визначає особливості оформлення, а також виконання замовлень безпосередньо на виготовлення обладнання індивідуального виконання є сам договір, за яким водночас покупець вправі замовити власно ним чи іншою особою розроблене обладнання за технічними умовами на конкретний виріб. Разом з тим, технічні умови на одиничний виріб допускається на розробку якщо продукція може бути виготовлена за згодою замовника згідно з технічним завданням (контрактом, конструкторською документацією тощо).

Той факт, що продавцем укладений договір (який не наданий суду) з заводом виготовлювачем - KAESER Kompressoren Ерфурт, Германія, не може бути підставою вважати, що покупець (позивач по цій справі) був належним чином повідомлений про виробника обладнання, яке повинен був у встановлені строки поставити відповідач (продавець). Відповідальність за несвоєчасне виготовлення чи поставку замовленого відповідачем на заводі виготовлювача обладнання нестиме тільки сторона за договором, укладеним відповідачем з заводом виготовлювача.

За договором між сторонами відповідач взяв на себе зобов’язання поставити своїм автомобільним транспортом на умовах DDP –склад покупця за офіційними правилами тлумачення торгівельних термінів Міжнародної Торгової Палати “Інкотермс” у редакції 2000р. в термін 42 днів з моменту одержання 90% передплати механічне обладнання за специфікацією № 4 від 14.11.2006р. Датою поставки вважається відмітка у видаткові накладній.

Позивач платіжними дорученнями від 20.11.2006року № 21218 та від 21.11.2006р. № 21424  перерахував відповідачу 90% вартості обумовленого в специфікації механічного обладнання на суму 427265,37грн.

Листом № 0126-2045 від 22.11.2006р. покупець, який виконав свої грошові  зобов’язання, попередив відповідача, що ним фактично проведена передплата за механічне обладнання і поставка цього обладнання повинна бути здійснена до 02.01.2007року.

За специфікацією № 4 від 14.11.2006р., відповідач здійснив поставку обладнання тільки частково і не в повному обсязі - на суму 327731,88грн.

За іншою специфікацією - № 5 від 14.11.2006року відповідач мусив поставити шлицеве кільце обумовлених розмірів в термін 45 днів з моменту одержання 90% вартості обладнання, тобто до 08.01.06р., так як позивачем здійснена передплата платіжним дорученням № 21709 від 24.11.2006р. на суму 24805,44грн. Крім цього, листом № 0126-2055 від 24.11.2006р. позивачем повідомлено відповідача про факт оплати товару і строки поставки – до 12.01.2007р.

Цей строк поставки відповідачем порушений. Поставка за цією специфікацією було здійснено 19.01.2007р. за видатковою накладною № 4.

3

У відповідності зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,  зокрема сплата неустойки.

Сторонами обумовлені пунктом 7.3 договору правові наслідки за порушення строків чи об’ємів поставок обладнання, а саме: сторонами договором передбачена неустойка в розмірі 8% від вартості не поставленої в строк обладнання (3% - від вартості не поставлених в строк машин і обладнання індивідуального виконання).

Кожна сторонами повинна довести ті підстави, на які вона посилається.

Позивачем доведено факт і він не спростований відповідачем, що останній порушив строки поставки та об’єми поставок обладнання. Відповідач не довів суду, що ним укладався договір з позивачем на поставку механічного обладнання індивідуального виконання, так як відсутні дані в договорі купівлі-продажу про замовлення позивачем обладнання індивідуального характеру.

За цим суд вважає правомірними вимоги позивача щодо застосування неустойки в розмірі 8% від вартості не поставленої в строк обладнання, так як відповідно до загальних умов виконання зобов’язання викладених в статтях 526,530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а також у встановлений договором термін.

Приймаючи до уваги, що вартість несвоєчасної поставки механічного обладнання за обумовленими в специфікаціях складає 355293,48грн. (327731,88 + 27561,60), неустойка нарахована у відповідності з обумовленим сторонами розміром в сумі 28423,48грн. законно і тому позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством.

На підставі статей 526,530,611,700,701 Цивільного кодексу України, статей 193, 230-232 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84,81-1,85 ГПК України, господарський суд –

В и р і ш и в:

Задовольнити позов Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м. Макіївка до Приватного підприємства “Інтерсервіс груп” м. Донецьк про  стягнення 28423,48грн. неустойки за несвоєчасну поставку обладнання в повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства “Інтерсервіс груп” м. Донецьк-83025, вул. Суворова, 80, , р/р №2305 у ДРУ КБ “Приватбанк” м. Донецьк, МФО 335496  на користь Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м. Макіївка-86101, вул. Металургійна, 47, , п/р №91 у АКБ “Юнекс” м. Київ, МФО 322539 неустойку за несвоєчасну поставку обладнання в розмірі 28423,48грн., державне мито – 284,23грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення оголошений 18.09.2007року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу