ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

12.04.07
Справа  № 10/232

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючої судді                                              Орищин Г.В.

суддів                                                                  Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу державної податкової
інспекції у м.Чернівці від 01.02.2007 р. № 1473/10-013

на постанову господарського суду Чернівецької області від
11.01.2007 року

у справі № 10/232

за позовом ДПІ у м.Чернівці

до відповідача приватного підприємця ОСОБА_1, м.Чернівці
(далі -ПП)

про стягнення штрафу в сумі 1000 грн.

За участю представників
сторін:

від скаржника - Гриф
І.Т. -ГДПІ юр. від.

від відповідача -не
з'явився

Апеляційна скарга
розглядається без участі представника відповідача, який був належним чином
повідомлений про час і місце судового засідання (а.с.29), однак не скористався
своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні. Права і обов'язки
сторін, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства
України, представнику податкового органу роз'яснено.

Постановою господарського суду Чернівецької області від 11.01.2007
р. у справі №10/232 (суддя Ковальчук Т.І.) відмовлено в позові ДПІ у м.Чернівці
про стягнення 1000 грн. з приватного підприємця ОСОБА_1, м.Чернівці (далі -ПП).
Дана постанова мотивована судом тим, що оскільки процедура застосування
адміністративно-господарських санкцій включає в себе, також, процедуру
стягнення цих санкцій в установленому порядку, позивачем пропущено строк,
встановлений ст.250 Господарського кодексу України, тому,  позов не підлягає задоволенню.

Позивач у справі -ДПІ у м.Чернівці, подав апеляційну скаргу на
згадану постанову  господарського суду,
оскільки, на його думку, господарським судом порушено норми матеріального
права, зокрема, невірно застосовано ст.250 Господарського кодексу України,
п.п.15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону України „Про порядок погашення зобов?язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідач з вимогами скаржника не погоджується з підстав,
викладених у запереченнях на апеляційну скаргу (а.с. 40-41).

При розгляді апеляційної скарги та матеріалів справи судовою
колегією встановлено наступне:

За результатами проведеної ДПІ у м.Чернівці перевірки щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктом підприємницької діяльності підприємцем ОСОБА_1, 16
листопада 2004 року складено акт за НОМЕР_1, яким встановлено порушення
ст.6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір»та п.п. 9, 10 ст.3
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг»та порушення Закону України «Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», а саме: роздрібна
торгівля тютюновими виробами за цінами, вищими від встановлених максимальних
роздрібних цін.

На підставі вказаного акту перевірки 19 листопада 2004 року
прийнято рішення за НОМЕР_2 про застосування до підприємця фінансових санкцій в
розмірі 1000 грн. Зазначений штраф відповідачем сплачений не був.

Заслухавши
пояснення представника податкового органу, оцінивши подані сторонами докази на
відповідність їх фактичним обставинам та матеріалам справи, судова колегія
відзначає наступне:

Частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом  прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів
справи, правопорушення зафіксоване в акті перевірки -реалізація тютюнових
виробів за цінами вищими від встановлених максимальних роздрібних цін, вчинено
відповідачем 3 та 5 жовтня 2004 р., рішення про застосування штрафних санкцій
прийнято 19.11.2004 р. Тобто, з моменту прийняття податковим органом рішення
про застосування до позивача фінансових санкцій (19.11.2004р.) до дня звернення
до суду, пройшло два роки.

Враховуючи, що з 01.09.2005 р. набрав чинності Кодекс
адміністративного судочинства України, за правилами якого подано даний позов,
позов подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, що є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, у відповідності
із  п.1 ст.100 КАС України, на чому
наполягав відповідач в засіданні господарського суду.

Слід зазначити, також, що посилання скаржника на норми Закону
України №2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” безпідставне, оскільки, в даному
випадку, сума штрафу, встановлена рішенням податкового органу про застосування
фінансових санкцій (а.с.3), не є сумою податкового боргу, тому, норми цього
Закону не поширюються на дані правовідносини.

З огляду на
викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної
постанови, як такої, що прийнята у відповідності з вимогами чинного
законодавства, на підставі фактичних обставин і матеріалів справи.

Отже, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, п.п.6 і
7 р.YІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний
господарський суд  У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Чернівецької
області від 11.01.2007 року у справі № 10/232 залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може
бути  оскаржена в касаційному порядку, у
відповідності із  ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Справу повернути в
господарський суд Чернівецької області.

головуючий суддя
Г.В. Орищин

судді
О.П. Дубник

Г.Г. Якімець