ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.07                                                                                        Справа №  26/41/07-16/64/07

За позовом відкритого акціонерного товариства “Запоріжсталь”, м.Запоріжжя

до    відповідача  товариства з обмеженою відповідальністю “Печатний двір”, м.Запоріжжя

про стягнення 9278,78 грн.

Суддя  Ніколаєнко Р.А.

Представники сторін:

від позивача  -  Федорченко Д.О. (дов.20-423 від 12.12.2006)

від відповідача  -  не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 05.03.2007 № 521 справу № 26/41/07 за позовом ВАТ “Запоріжсталь” до ТОВ “Печатний двір” про стягнення 9278,78 грн. передано на розгляд судді Ніколаєнку Р.А.

Ухвалою від 12.03.2007 справу прийнято до розгляду з присвоєнням їй № 26/41/07-16/64/07  та призначенням судового засідання на 28.03.2007. Розгляд справи відкладався до 10.04.2007, про що винесено ухвалу. В засіданні 10.04.2007 за згодою позивача оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позов та просить на підставі ст. 693 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача 9278,78 грн.  –суму попередньої оплати за продукцію, яка всупереч умовам укладеного сторонами договору № 20/2005/2352 від 05.10.2005 не була поставлена відповідачем. Просить позов задовольнити. Подав клопотання про вжиття заходів до  забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив суду не надіслав, уповноважений представник відповідача, належним чином повідомленого про місце і час проведення судового засідання, в засідання не прибув.

Згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача, суд встановив:

05.10.2005 ТОВ “Печатний двір” та ВАТ “Запоріжсталь” було укладено договір поставки продукції № 20/2005/2352 (далі –Договір), за умовами якого відповідач (постачальник  за Договором) зобов’язався поставити позивачу (замовнику) продукцію відповідно до специфікації  до Договору, а позивач зобов’язався прийняти продукцію та оплатити її на умовах, визначених Договором.

Згідно з Договором в редакції додаткової угоди до нього  № 1 від 31.12.2005 строк дії Договору встановлено до 04.10.2006.

Відповідно до п.3.2 Договору оплата продукції здійснюється у безготівковій формі шляхом внесення передплати 80% протягом трьох банківських днів з моменту укладення Договору та оплати решти суми протягом трьох банківських днів з моменту повідомлення постачальником замовника про готовність продукції.

На виконання п.3.2 Договору позивач за платіжним дорученням № 18910 від 24.05.2006 перерахував на рахунок відповідача суму передплати в розмірі 16420,74 грн.

За Договором відповідач зобов’язався виготовити та поставити щити в загальній кількості 41 шт. та один комплект декоративних об’ємних букв.

Станом на 04.10.2006 відповідачем частково виконано  замовлення позивача, а саме поставлено 8 шт. щитів та один комплект декоративних об’ємних букв  на загальну суму 7141,96 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-000093 від 19.06.2006 та № РН-0000113 від 28.07.2006.

Решта продукції відповідачем   поставлена не була і, таким чином, на момент закінчення дії Договору відповідач не виконав зобов’язання з поставки товару на суму 9278,78 грн.

Позивач направив відповідачу лист за № 20/1593(ФД) від 06.10.2006 з вимогою про повернення залишку отриманої попередньої оплати, який залишився без реагування.

Суду представлений акт звірки по сумі позову, підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

За приписами ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Докази повернення відповідачем позивачу суми передплати суду не представлені.

За таких обставин позов є правомірним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову суд не вбачає. Крім того,  забезпечення позову шляхом накладення арешту і на майно, і на грошові кошти одночасно є неправомірним.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі  (102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути  з товариства з обмеженою відповідальністю “Печатний двір” (м.Запоріжжя, вул.Каховська, 37, , р/р 3401 в ФАБ “Південний, МФО 313753) на користь  відкритого акціонерного товариства “Запоріжсталь” (м.Запоріжжя, Південне шосе, 72, , р/р 0001) 9278 грн. основного боргу 78 коп. та 220 грн. судових витрат.

Видати  наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя                                                      Р.Ніколаєнко

Рішення  оформлено та підписано 13.04.2007