СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

02.04.2007

Справа №2-28/1523-2007

За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1,   м. Сімферополь,

до відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2, м. Сімферополь,

про стягнення 3 370,00 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача -  ОСОБА_3- представник по довіреності НОМЕР_1
серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Від відповідача - не з'явився

Суть спору:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м. Сімферополь, звернулась до господарського суду АР Крим із позовом
до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, м. Сімферополь, про стягнення 3
370,00 грн. заборгованості, у тому числі 1 610,00 грн. основного боргу та 1
760,00 грн. пені.

Представник позивача у засіданні суду
позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Крім того, представник Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Сімферополь, у судовому засіданні надав
заяву, в якій просив залучити до матеріалів справи квитанцію про відправку
копії позовної заяви та доданих до неї документів за юридичною адресою
відповідача, а також додав до цієї заяви уточнений розрахунок пені, згідно
якого її сума за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. склала 145,53 грн.

В іншій частині позовних вимог щодо
стягнення пені позивач просив провадження у справі припинити на підставі п. 4
ст. 80 ГПК України.

Наслідки часткової відмови від
позову представнику позивача роз'яснені.

Відповідач у засідання суду не
з'явився, вимоги ухвал господарського суду від ІНФОРМАЦІЯ_4 р., від
ІНФОРМАЦІЯ_5 р. та від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. не виконав, письмового відзиву на
позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень
суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи у судовому засіданні повідомлений
належним чином за юридичною та фактичною адресами - рекомендованою
кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розгляд справи відкладався у порядку
ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою відповідача та для надання сторонами
додаткових документів та доказів у справі.

Строк розгляду справи було продовжено
у порядку ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача,

суд

В С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_7 року між Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Сімферополь, та Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2, м. Сімферополь, було укладено
договір-замовлення НОМЕР_3.

Відповідно до Розділу 1 даного
договору Замовник (позивач) доручав, а виконавець (відповідач) брав на себе
зобов'язання по виконанню наступних робіт: виготовлення коробок у тиражу 1 000
прим., згідно доданого макету НОМЕР_4.

Згідно з п. 2.4. вищевказаного
договору здача продукції замовнику здійснюється після 100 % оплати.

Розділом 3 цього договору
передбачено, що сума договору складає 1 610,00 грн. Оплата здійснюється
готівкою (п. 3.1 договору).

Замовник здійснює оплату у розмірі
100 % загальної суми договору згідно виставленого рахунку не пізніше 3-х
банківських днів після підписання договору             (п. 3.2 договору).

На виконання умов вищевказаного
договору НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р., позивач свої зобов'язання по договору
виконав, а саме, здійснив оплату в сумі 1 610,00 грн., що підтверджено
квитанціями до прибуткового касового ордеру НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р. та
НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р. і фіскальним чеком НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_8 р.
(арк. спр. 13-14).

Однак, за даними позивача,
відповідач, у порушення умов договору, відмовився від виконання взятих на себе
за договором НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р. зобов'язань, а саме, виготовлення
коробок у тиражу 1 000 прим., згідно доданого макету НОМЕР_4.

Вищевикладене свідчить про
наявність зобов'язання відповідача перед позивачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо  виконання
зобовязання - відповідно до вимог, що  у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова  від  зобов'язання
або одностороння зміна  його  умов
не  допускається,  якщо
інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 526 та 530
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов договору.

На адресу відповідача було
направлено лист від ІНФОРМАЦІЯ_9 р. з вимогою про повернення грошових коштів,
сплачених позивачем відповідачу, згідно умов вищевказаного договору.

Однак, за даними позивача,
відповідач вказаний лист залишив без відповіді та виконання.

Пунктом 4.1. Розділу 4  договору НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р.
передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання замовлення з вини Виконавця
сплачується пеня у розмірі 0,5 % від вартості недопоставленої продукції за
кожен день прострочення  поставки.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від
суми  простроченого платежу та не
може перевищувати  подвійної  облікової ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.1. договору та
вимог чинного законодавства України
відповідачу нараховано пеню, яка згідно розрахунку позивача склала 1
760,00 грн.

Однак, як було зазначено вище,
позивачем було уточнено розмір пені, яка, згідно наданого ним розрахунку склала
145,53 грн.

В іншій частині позовних вимог в
частини стягнення пені позивач просив провадження у справі припинити на
підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Суд вважає, що часткова відмова
позивача від позову не суперечить закону та інтересам сторін і тому може бути
прийнята господарським судом.

За таких обставин позов, з
урахуванням уточнень позивача щодо стягнення пені, підлягає задоволенню
частково.

Витрати на державне мито та
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з
відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача,
згідно зі ст. 85 ГПК України,  у
засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене
у  відповідності  до  ст.  84
ГПК  України  і
підписане 11.04.2007 року.

Керуючись ст. ст.  49, 75, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1). Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 (юридична адреса: 95053, м. АДРЕСА_1
фактична адреса: 95001, АР Крим, м. Сімферополь, АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_8, відомості про банківські реквізити у матеріалах справи відсутні)
на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (95035, АР Крим,
АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_9, відомості про банківські реквізити у
матеріалах справи відсутні) 1 755,53 грн. заборгованості, у тому числі 1 610,00
грн. основного боргу та 145,53 грн. пені, а також 53,13 грн. державного мита та
61,47 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині провадження у
справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням
господарського суду АР Крим  законної
сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина
С.М.