ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.06.07                                                                                           Справа  № 9/283-4153

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                      Мурської Х.В.

суддів                                                          Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання             Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства «Обрій», с. Козярі Підволочиського району Тернопільської області

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2006 року

у справі № 9/283-4153, суддя Кропивна Л.В.,

за позовною заявою ВАТ КБ «Надра», м. Київ в особі Тернопільського регіонального управління ВАТ КБ «Надра», м. Тернопіль

до Фермерського господарства «Обрій», с. Козярі Підволочиського району Тернопільської області

про звернення стягнення на майно в розмірі 20 314 грн. 83 коп.,

за участю представників

від позивача – Братасюк В.М. - юрисконсульт;

від відповідача –не з’явились.

Представнику Позивача роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2006 року у справі № 9/283-4153 позов ВАТ КБ «Надра», м. Київ в особі Тернопільського регіонального управління ВАТ КБ «Надра»задоволено частково (з врахуванням заяви про зміну позовних вимог). Звернено    стягнення    заборгованості   Фермерського господарства «Обрій»,с. Козярі Підволочиського району Тернопілської області в сумі 15 000 грн. заборгованості за кредитним договором  № 79/2005 –Ю від 12.08.2005 року на заставлене майно : Зернозбиральний комбайн, марки СК 5 «Нива», рік випуску зав.№754019, двигун № 0593588, реєстраційний № 12409 ТА, зареєстрований Підволочиською інспекцією держтехнагляду в Тернопілській області 20.08.2005 року, належний  Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини АБ №200484, виданого Підволочиською інспекцією держтехнагляду 20.08.2005 року,  які (кошти в сумі 15 000 грн.) перерахувати в користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», м. Київ, вул. Артема, 15, , від імені якого діє Філія ВАТ КБ «Надра»Тернопільське регіональне управління, м.Тернопіль, вул. Замкова, 6, . В частині стягнення  5 314 грн. 83 коп. боргу провадження у справі припинено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю та підставністю вимог Позивача, їх відповідністю вимогам законодавства, зокрема тим, що Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували виконання останнім взятих на себе зобов’язань згідно укладеного кредитного Договору про відкриття кредитної лінії. Так, місцевим господарським судом визнано встановленим факт надання Позивачем Відповідачу кредиту в сумі 20 000 грн. на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 17% річних від суми виданого кредиту з кінцевим строком погашення –10.08.2007 року, а тому, на думку суду, Позивачем правомірно заявлено позов про звернення стягнення на майно.

Скаржник, ФГ «Обрій», не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить оскаржуване рішення скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу спростовує доводи Скаржника, викладені в апеляційній скарзі, просить оскаржуване рішення Господарського суду Тернопільської області залишити без змін, так як останнє винесено на підставі повного та всебічного дослідження усіх фактичних обставин справи та вірного застосування норм законодавства.

Скаржник участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи.

Враховуючи ту обставину, що розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався, сторін не було позбавлено можливості у встановленому законом порядку обґрунтувати свої доводи, то колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника Скаржника.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника Позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2006 року у даній справі –змінити, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а  також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа надає позичальнику кредитні кошти в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України «Позика».

Як встановлено місцевим господарським судом, згідно Договору кредитної лінії № 79/2005-Ю від 12.08.2005 року Відповідач отримав у філії ВАТ КБ «Надра»Тернопільське регіональне управління кредит на суму 20 000 грн. на строк до 10.08.2007 року. на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 17% річних від суми виданого кредиту.

На виконання п.3.6. Кредитного договору, сторонами встановлено Графік погашення кредиту згідно Додатку №1 до Кредитного договору від 12.08.2005 року а саме: 10 000 грн. до 29.09.2006 року та 10 000 грн. до 10.08.2007 року.

19 вересня 2005 року з метою забезпечення виконання власних зобов’язань за Кредитним договором, Відповідач передав Позивачу в заставу належне йому на праві власності майно згідно умов Договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу - Денисюком І.Л., внесеного до реєстру за №10864. Згідно даного Договору в заставу передано зернозбиральний комбайн, марки СК 5 «Нива», рік випуску зав.№754019, двигун № 0593588, реєстраційний № 12409 ТА, зареєстрований Підволочиською інспекцією держтехнагляду в Тернопілській області 20.08.2005 року, який належить  Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини АБ № 200484, виданого Підволочиською інспекцією держтехнагляду 20.08.2005 року.

Згідно з п.п. 1.1., 1.2., 3.5, 5.1. Кредитного договору Відповідач зобов’язався повернути Позивачу до 10.08.2007 року фактично отриманий кредит в розмірі 20 000 грн., щомічно до 5 числа наступного за звітним - сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 17% річних,  сплатити Позивачу пеню за порушення взятих зобов’язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми непогашеної заборгованості, та сплатити Позивачу штраф в розмірі 25% суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням.

Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає право позикодавця вимагати дострокового повернення суми частини позики, що залишилася, та сплати процентів, в разі прострочення повернення чергової частини позичальником.

Підпунктом 4.5. Кредитного договору сторони передбачили право Банку достроково стягнути з позичальника суму заборгованості (кредит, відсотки по кредиту) при порушенні ним кожної з умов договору, зокрема при одноразовому простроченні сплати відсотків, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно.

В силу ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває права звернення   стягнення на предмет застави  в  разі,  якщо  в  момент  настання  терміну виконання  зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано,  якщо  інше не передбачено законом  чи  договором.

Згідно з п. 2.1.3 та п. 2.1.4 Договору застави, Заставодержатель (Позивач) має право звернути стягнення на предмет застави іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов’язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане.

У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Так, статтею 193 ГК України, яка кореспондує зі статтею  526 ЦК України, передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських  відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач належним чином не виконав умови укладеного Кредитного договору, прострочивши  виконання  зобов’язання згідно Графіку погашення кредиту на суму 15 000 грн. (з врахуванням заяви Позивача про зменшення позовних вимог).

В апеляційній скарзі Скаржник покликається на ту обставину, що місцевим господарським судом, при винесенні оскаржуваного рішення не враховано п. 6.1 Кредитного договору, згідно якого сторони не несуть відповідальності за наслідки, що виникають у результаті форс-мажору або інших причин, що знаходяться поза їх контролем. Внаслідок настання обставин невідворотної сили (форс-мажорних), Відповідач зазнав значних збитків, а тому, на переконання Скаржника, несвоєчасне виконання умов Договору сталось не з його вини.

Проте, судова колегія відхиляє дані доводи Скаржника як необґрунтовані, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов’язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Форс-мажорні обставини - це непередбачені та непереборні події, що відбуваються незалежно від волі і бажання (війна, блокада, страйк, пожежа, аварія, паводок, інше стихійне лихо) та призводять до порушення умов укладених договорів. Наявність таких форс-мажорних обставин має бути належним чином підтверджена. Скаржником жодних доказів в підтвердження настання обставин непереборної сили суду не подано.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2007 року, від 28.03.2007 року та від 11.05.2007 року Скаржника було зобов’язано подати суду докази повідомлення Позивача про настання форс-мажорних обставин та Довідку Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили. Скаржником вимоги ухвал суду не виконано, причини невиконання –не повідомлено.

З матеріалів справи вбачається, що ні місцевому господарському суду, ні суду апеляційної інстанції Відповідачем не подано жодних доказів, які б свідчили про факт належного виконання умов укладеного Кредитного Договору, а тому місцевим господарським судом правомірно задоволено вимоги Позивача.

Водночас, судова колегія дійшла висновку про зміну резолютивної частини судового рішення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач заявою від 27.11.2006 року за № 04-2782 (а.с. 37) зменшив позовні вимоги з 20 314 грн. 83 коп. до 15 000 грн. Як вбачається з мотивувальної частини рішення, дана заява прийнята місцевим господарським судом. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково в резолютивній частині судового рішення припинено провадження у справі в частині стягнення  5 314 грн. 83 коп. боргу, оскільки Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, а не про відмову від позовних вимог, тоді як припинення провадження у справі на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України можливе на підставі прийняття судом відмови позивача від позову в цілому.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу –залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2006 року у справі № 9/283-4153 змінити.

3.   Резолютивну частину судового рішення викласти у наступній редакції:

- Позов задоволити.

- Звернути    стягнення    заборгованості   Фермерського господарства «Обрій»,с. Козярі Підволочиського району Тернопілської області (п.р. 6001 у філії ВАТ КБ Надра Тернопілське регіональне управління, МФО 330706, ід. код 14036556) в сумі 15 000 грн. заборгованості за кредитним договором  № 79/2005 –Ю від 12.08.2005 року на заставлене майно : Зернозбиральний комбайн, марки СК 5 «Нива», рік випуску зав.№754019, двигун № 0593588, реєстраційний № 12409 ТА, зареєстрований Підволочиською інспекцією держтехнагляду в Тернопілській області 20.08.2005 року, належний  Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини АБ №200484, виданого Підволочиською інспекцією держтехнагляду 20.08.2005 року,  які (кошти в сумі 15 000 грн.) перерахувати в користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», м. Київ, вул. Артема, 15, , від імені якого діє Філія ВАТ КБ «Надра»Тернопільське регіональне управління, м.Тернопіль, вул. Замкова, 6, .

- Стягнути з рахунку Фермерського господарства «Обрій»(с. Козярі                   Підволочиського району Тернопілської області п.р. 6001 у філії ВАТ КБ Надра Тернопілське регіональне управління, МФО 330706, ід.код 14036556) на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра»(м. Київ вул. Артема, 15) від імені якого діє Філія ВАТ КБ «Надра»Тернопільське регіональне управління (м. Тернопіль вул. Замкова, 6 ) 322 грн. судових витрат.

4.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя                                                                            Мурська Х.В.

Суддя                                                                                                   Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                   Кордюк Г.Т.