ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2007
Справа №2-28/4934-2007

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Кримелектромашторг»,                      м. Сімферополь,

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольська кондитерська фабрика», м. Сімферополь,

про стягнення 6 719,97 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Сокол А.Ф. – юрист, довіреність № 31 від 16.01.2007 р. (к/копія довіреності у справі).

Від відповідача – Бочкова І.В. – юрисконсульт юридичного відділу № 07 від 14.05.2007 р. (к/копія довіреності у справі).

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство «Кримелектромашторг», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольська кондитерська фабрика», м. Сімферополь, про стягнення 6 719,97 грн. заборгованості, у тому числі пені та штрафу.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.05.2007 р. представник позивача надав суду письмову заяву про уточнення позовних вимог № 136 від 11.05.2007 р., в якому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 1700,00 грн. боргу, 417,04 грн. пені та 296,33 грн. штрафу, у зв’язку з тим, що відповідач після подачі позовної заяви частково сплатив заборгованість в сумі 4 306,60 грн., що підтверджено довідкою Відкритого акціонерного товариства «Кримелектромашторг»,  м. Сімферополь,  № 137 від 11.05.2007 р.

Представник позивача до розгляду справи у засіданні суду надав заяву про уточнення позовних вимог № 154 від 30.05.2007 р., в якій позивач просив стягнути з відповідача 800,00 грн. основного боргу, 417,04 грн. пені та 296,33 грн. штрафу, у зв’язку з тим, що відповідач після подачі позовної заяви сплатив позивачу 5 206,60 грн. основного боргу, що підтвердив довідкою Відкритого акціонерного товариства «Кримелектромашторг», м. Сімферополь, та копіями платіжних доручень.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду письмову заяву від 31.05.2007 р., в якій позивач, у зв’язку з помилкою розрахунку зменшив позовні вимоги в частині стягнення пені та просив стягнути з відповідача за накладною № 12142 від 19.05.2006 р. 37,90 грн. пені та 70,07 грн. штрафу, а за накладною № 48665 від 04.12.2006 р. 205,50 грн. пені та 226,26 грн. штрафу.

Також, представник позивача, у цьому ж засіданні суду, надав суду письмову заяву від 31.05.2007 р., в якій позивач відмовився від стягнення суми основного боргу у розмірі 1 306,60 грн., у зв’язку з тим, що відповідач сплатив вищевказану суму боргу до порушення провадження у справі.

Насідки часткової відмови від позову представнику позивача роз’яснені.

Також представник позивача у судовому засіданні надав суду письмове клопотання від 31.05.2007 р., в якому зазначив, що при вказанні суми основного боргу  у просительній частині позову було допущено арифметичну помилку, та просив вважати вірною суму основного боргу в розмірі 6 006,60 грн.

Крім того, представник позивача у цьому ж клопотанні частково відмовився від позову в частині стягнення пені в сумі 173,64 грн. на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Наслідки часткової відмови від позову представнику позивача роз’яснені у засіданні суду (про що зазначено у протоколі судового засідання).

Представник відповідача у засіданні суду представив суду відзив на позовну заяву № 447 від 30.05.2007 р., в якому відповідач частково погодився з сумою основного боргу у розмірі 800,00 грн., оскільки відповідачем була здійснена часткова оплата заборгованості у розмірі 1 200,00 грн., що підтвердив відповідними платіжними дорученнями.

Також відповідач погодився з нарахуванням йому суми штрафу, однак, в частині стягнення пені, відповідач проти задоволення позову в цій частині заперечує, оскільки не погоджується з розрахунком суми пені, посилаючись на Закон України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР та судову практику.

Відповідно до ст. 77 ГПК України слухання справи відкладалось, у зв’язку з неявкою відповідача та ненаданням ним суду відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  суд

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2006 року між сторонами у справі було укладено договір постачання                № 53, а  23.01.2006 року підписаний протокол розбіжностей № 1 до даного договору.

Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 даного договору - Постачальник (позивач) зобов’язувався передати, а Покупець (відповідач) прийняти та оплатити товари, асортимент і ціна яких узгоджена сторонами і вказана у накладних (специфікаціях Постачальника).

Пунктом 4.2. вищевказаного договору, з урахуванням протоколу розбіжностей, передбачалось, що розрахунок за отриманий товар здійснюється покупцем у національній валюті України протягом 30 календарних днів з моменту постачання Товару у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника або готівковими грошовими коштами через касу Продавця з оформленням прибутково – касових документів.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач свої зобов’язання виконав у повному обсязі.

Так, відповідно до накладної № 12142 від 19.05.2006 р. відповідачу було поставлено товар на суму (з ПДВ) 1 751,71 грн., який сплачено останнім  частково, що підтверджено платіжними дорученнями № 4928 від 19.12.2006 р. на суму 351,71 грн., № 5072 від 25.12.2006 р. на суму 400,00 грн., № 560 від 09.02.2007 р. на суму  300,00 грн. та № 687 від 15.02.2007 р. на суму 350,00 грн.

Згідно з накладною № 48665 від 04.12.2006 р. відповідачу також було поставлено товар на суму (з ПДВ) 5 656,60 грн., який відповідачем не сплачено повністю.

Згідно з ч. 1  ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності  конкретних  вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу направлялась претензія № 174 від             01.08.2006 р., в якій позивач просив погасити заборгованість  за поставлений товар у розмірі 3 487,41 грн.

За даними позивача, відповідачу також направлялась претензія від 11.01.2007 р., яка була залишена Товариством з обмеженою відповідальністю «Сімферопольська кондитерська фабрика», м. Сімферополь, без відповіді та виконання, у зв’язку з чим Відкрите акціонерне товариство «Кримелектромашторг», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду з даним позовом.

Таким чином, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі  6 006,60 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем.

Пунктом 4.3. даного договору та протоколу розбіжностей до нього передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,05 % від несплаченої суми за кожен день прострочення оплати, а за прострочення понад 30 банківських днів додатково стягується штраф у розмірі 4 % від несплаченої суми.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Позивачем було нараховано відповідачу пеню у розмірі 417,04 грн., та 296,33 грн. штрафу за прострочення оплати.

Однак, позивачем у ході розгляду справи було уточнено розмір пені, а саме, Відкрите акціонерне товариство «Кримелектромашторг», м. Сімферополь, просило стягнути з відповідача 243,40 грн. пені, у зв’язку з тим, що при нарахуванні відповідачу пені було допущено арифметичну помилку.

Також, як було зазначено вище, представник позивача у судовому засіданні надав суду клопотання від 31.05.2007 р., в якому, в частині стягнення з відповідача пені у сумі 173,64 грн., відмовився від позову на підставі п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд вважає, що часткова відмова позивача від позову не суперечить закону та інтересам сторін і тому може бути прийнята господарським судом, а провадження у справі в частині стягнення з відповідача 173,64 грн. пені підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Крім того, як було зазначено вище, позивачем у ході розгляду справи були уточнені  позовні  вимоги,  та Відкрите акціонерне товариство «Кримелектромашторг», м. Сімферополь, просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольська кондитерська фабрика», м. Сімферополь, 800,00 грн. основного боргу, оскільки відповідачем частково сплачений основний борг.

Так, відповідачем до порушення провадження у справі було частково сплачено основний борг у сумі 1 306,60 грн., у зв’язку з чим позивач в цій частині відмовився від позовних вимог.

Оскільки відповідачем частково сплачено основний борг у розмірі 1 306,60 грн. до порушення провадження у справі, то в цій частині провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Крім того, у зв’язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу у розмірі 5 206,60 грн., після порушення провадження у справі, тобто після 05.04.2007 р., що підтверджено платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи, то в цій частині провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин позов, з урахуванням вищевказаних заяв позивача про уточнення позовних вимог, підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам  відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане 08.06.2007 року.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1-1, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1). Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольська кондитерська фабрика» (95013, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 39, п/р 0809 в КФ АКБ «Форум», м. Кривий Ріг, МФО 307060, ідентифікаційний код 33131603) на користь Відкритого акціонерного товариства «Кримелектромашторг» (95047, АР Крим, м. Сімферополь, шосе Миколаївське, 3 км., п/р 1486 у КЦВ Промінвестбанка м. Сімферополь, МФО 324430, ідентифікаційний код 05512035) 1 339,73 грн., у тому числі 800,00 грн. основного боргу, 243,40 грн. пені та 296,33 грн. штрафу, а також 89,83 грн. державного мита та 103,92 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.