АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.07.07
Справа  № 3/142-2324

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Краєвської
М.В.

суддів:
Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 без дати та без номера

на рішення Господарського
суду Тернопільської області від 07.06.2007 р.

у справі № 3/142-2324

за позовом ПП
“Продторг-Тернопіль”, м.Тернопіль

до суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Тернопіль

про стягнення
12 091, 91 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу (з урахуванням
уточнення позовних вимог, а.с.19-20)

За участю представників сторін:

від позивача -не
з”явився;

від відповідача -ОСОБА_2
(представник, довіреність НОМЕР_1 від 15.06.2007 р. в матеріалах справи)

Представнику відповідача роз”яснено
його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів
не поступало.

Оскільки відповідач не заявляв
клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол
судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без
забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 07.06.2007 р. у справі № 3/142-2324 (суддя Турецький
І.М.) позов задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь
позивача 11 736, 9 грн. основного боргу, 132, 01 грн. 3 % річних, 223, 9 грн.
інфляційних втрат за підставністю й обгрунтованістю, а в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Відповідач з даним рішенням не
погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського
суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги базуються в
основному на тому, що позивачем сплачено тільки 10 % вартості обладнання, тоді
як згідно з п.2.1.2 договору НОМЕР_2 від 09.02.2005 р. відповідач
зобов”язувався здійснити поставку спірного обладання протягом 2 днів після
сплати позивачем повної вартості даного обладнання, що дає підстави вважати
відсутнім прострочення відповідачем своїх зобов”язань.

Позивачем подано клопотання про
відкладення перегляду справи в зв”язку з неможливістю забезпечити явку
уповноваженого представника в судове засідання через перебування його у
відрядженні.

Представник відповідача (апелянта) не
заперечив проти перегляду справи у відсутності представника позивача, на розсуд
суду.

Розглянувши подане клопотання, суд
відмовляє в його задоволенні, оскільки, по-перше, явка повноважних
представників сторін ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.07.2007 р. була
визнана необов”язковою, а на власний розсуд, що не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги по суті, по-друге, клопотання є документально
необгрунтованим, то за таких обставин колегія суддів вважає за доцільне
переглянути справу у відсутності представника позивача за наявними у ній
матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що між ПП “Торговий дім Тернопіль” (покупець за договором) і
суб”єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (продавець за
договором, відповідач у справі) був укладений контракт НОМЕР_2 купівлі-продажу,
за яким продавець продає, а покупець придбаває хлібопекарське обладнання,
кількість, вартість і асортимент якого зазначено в специфікації, що є
невід”ємною частиною договору (а.с.4-8).

31.01.2007 р. між ПП “Торговий дім
Тернопіль” (первісний кредитор) і ПП “Продторг-Тернопіль” (новий кредитор,
позивач у справі) укладено договір про відступлення права вимоги, за яким
первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги і
став кредитором за контрактом НОМЕР_2 купівлі-продажу хлібопекарського
обладнання (а.с.13).

Платіжним дорученням НОМЕР_3 від
09.02.2005 р. покупцем перераховано відповідачу суму в розмірі 11 736, 9 грн.
часткової оплати за обладнання згідно з договором НОМЕР_2 (а.с.9).

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення
представника відповідача, колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає, що в задоволенні апеляційної скарги суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 слід відмовити, рішення Господарського суду Тернопільської
області від 07.06.2007 р. у справі № 3/142-2324 змінити шляхом виключення з
тексту п.3 резолютивної частини: “В решті позову відмовити”. В решті рішення
суду залишити без змін.

При цьому колегія виходила з
наступного.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України (далі -ГК України) та ст.526 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Як встановлено в судовому засідіданні
та вбачається з матеріалів справи, зокрема, специфікації НОМЕР_4 до контракту
НОМЕР_2, суб”єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 (продавець)
зобов”язувалась у термін до 08.03.2005 р. поставити ПП “Торговий дім Тернопіль”
(первісний кредитор) хлібопекарське обладнання на суму 117 369 грн. (а.с.8).

Відповідно до п.2.1.1 контракту
суб”єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 (продавець)
зобов”язувалась протягом 2 днів після сплати покупцем (первісний кредитор)
авансу в розмірі 10 % від загальної вартості підготувати обладнання для
поставки покупцю та поставити дане обладнання протягом 2 днів після сплати
покупцем його повної вартості.

Проте в п.3.2 зазначеного контракту
сторони обумовили, що покупець оплачує вартість обладнання протягом 2 днів з
дня отримання від продавця повідомлення про готовність обладнання до передачі.

Однак в матеріалах справи відсутні
і на вимогу апеляційного господарського суду (ухвала від 04.07.2007 р.)
відповідачем не представлені докази направлення такого повідомлення покупцю.

Таким чином, з умов даного договору
випливає обов”язок саме скаржника - суб”єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 повідомити покупця про готовність обладнання
до передачі, що нею виконано не було.

Листом НОМЕР_5 від 10.01.2007 р. ПП
“Торговий дім Тернопіль” (первісний кредитор) пред”явило відповідачу вимогу про
повернення авансу в сумі 11 736, 9 грн. у зв”язку з невиконанням умов контракту
НОМЕР_2 від 09.02.2005 р. та сплату 22 875, 22 грн. штрафу, 3 % річних, інфляційних
втрат, всього на 35 893, 37 грн. (а.с.11).

Листом від 20.02.2007 р. НОМЕР_6
скаржник був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов”язанні
(а.с.15), відповідь на який позивач не отримав.

Доповненням до позовної заяви
(заява про уточнення позовних вимог) від 06.06.2007 р. НОМЕР_7 позивач просив
стягнути з відповідача 11 736, 9 грн. сплаченого авансу, 132, 01 грн. 3 %
річних за користування чужими коштами, 223, 9 грн. інфляційних втрат, всього на
загальну суму 12 091, 91 грн. (а.с.19-20).

Враховуючи вищенаведені обставини,
колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо
обгрунтованості позовних вимог, а заперечення скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, щодо невиконання позивачем зобов”язань за контрактом в
частині повної сплати вартості обладнання -безпідставними.

Щодо часткового задоволення судом
першої інстанції позовних вимог, то суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне підкоригувати оскаржуване рішення шляхом виключення з тексту п.3
резолютивної частини: “В решті позову відмовити”, оскільки подана заява про
уточнення позовних вимог, якою зменшено суму позову з 27 010, 72 грн. до 12
091, 91 грн.

В силу ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, що в даному випадку відповідачем зроблено не було.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
Господарського суду Тернопільської області по суті відповідає матеріалам справи,
грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально
необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини,
а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105
ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні апеляційної скарги
суб”єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 07.06.2007 р. у справі № 3/142-2324 змінити шляхом
виключення з тексту п.3 резолютивної частини: “В решті позову відмовити”.

В решті рішення суду залишити без
змін.

3. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

5. Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя
М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Г.Т.Кордюк

Суддя
Х.В.Мурська