ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" травня 2007 р.
Справа №  15/106

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Знам”янського міжрайонного прокурора в інтересах держави уповноваженим органом якої виступає Аграрний Фонд Міністерства аграрної політики м. Київ

до відповідача: ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” с. Володимирівка Знам”янського району Кіровоградської області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ВАТ „Лебединський насіннєвий завод” с. Лебедин Шполянського району Черкаської області

про стягнення 1211250 грн.

Представники сторін:

прокурор – Олаг О.С. посвідчення № 352

від позивача – Різник Ю.О. довіреність № 28 від 14.05.07р.

від відповідача – не з’явився

від третьої особи – Клименко О.М. довіреність № 8 від 01.12.06р.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах позивача звернувся з позовом про стягнення з відповідача 1211250 грн. вартості 425 тон цукру-піску. В судовому засіданні прокурор і представник позивача позов підтримали. Відповідач до суду двічі поспіль не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав. В письмовій заяві від 15.05.07р. позовні вимоги повністю визнав. Представник третьої особи подав письмові пояснення на позов.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача і третьої особи господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між позивачем і ВАТ „Лебединський насіннєвий завод” укладений договір зберігання цукру № 1 від 26.12.05р. За умовами договору поклажодавець / позивач / передає на зберігання зберігачу / третій особі / 1225 тон цукру-піску, а зберігач зобов’язаний прийняти предмет зберігання та повернути його поклажодавцеві у схоронності на умовах цього договору. Прийняття цукру на зберігання та видача його поклажодавцю посвідчується актом приймання-передачі, який зберігач підписує та передає поклажодавцю відразу після прийняття цукру на зберігання. Зберігач приймає від поклажодавця цукор фактичної якості, забезпечує кількісне і якісне зберігання цукру та здійснює видачу його поклажодавцю за першою вимогою. Зберігач приймає цукор за заліковою вагою, але не вище фізичної, та визначає його якість. Зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися цукром, переданим йому на зберігання, а також передавати його у користування іншій особі. Строк зберігання цукру-піску – до запитання. Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до виконання сторонами своїх зобов’язань. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

По акту приймання – передачі від 26.12.05р. ВАТ „Лебединський насіннєвий завод” передає, а Аграрний фонд приймає у свою власність на складі зберігача об’єкт цінового державного регулювання цукор-пісок в кількості 1225 тон по ціні 2850 грн. на загальну суму 3491250 грн. Покупець до продавця претензій щодо кількості та якості цукру-піску немає. Акт підписаний представниками сторін і посвідчений печатками.

Між позивачем / сторона 1 / і ВАТ „Лебединський насіннєвий завод” / сторона 2 / підписана додаткова угода від 01.10.06р. за якою сторона 2 не пізніше одного дня з моменту підписання цієї угоди зобов’язується здійснити передачу на збереження (переміщення) цукру-піску в кількості 425 тон, що є власністю сторони 1 за власний рахунок з складу ВАТ „Лебединський насіннєвий завод” на склад ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат”. Передачу на збереження цукру-піску в кількості 425 тон на склад ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” сторона 2 зобов’язується оформити шляхом підписання актів приймання-передачі. Ця угода є невід’ємною частиною договору зберігання цукру-піску від 26.12.05р. № 1. Угода підписана представниками сторін і посвідчена печатками підприємств.

Між позивачем і відповідачем укладений договір зберігання цукру-піску № 356/1 від 02.10.06р. За умовами договору поклажодавець / позивач / передає на зберігання зберігачу / відповідачу / 425 тон цукру-піску, а зберігач зобов’язаний прийняти предмет зберігання та повернути його поклажодавцеві у схоронності на умовах цього договору. Прийняття цукру на зберігання та видача його поклажодавцю посвідчується актом приймання-передачі, який зберігач підписує та передає поклажодавцю відразу після прийняття цукру на зберігання. Зберігач приймає від поклажодавця цукор фактичної якості, забезпечує кількісне і якісне зберігання цукру та здійснює видачу його поклажодавцю за першою вимогою. Зберігач приймає цукор за заліковою вагою, але не вище фізичної, та визначає його якість. Зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися цукром, переданим йому на зберігання, а також передавати його у користування іншій особі. Строк зберігання цукру-піску – до запитання. Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до виконання сторонами своїх зобов’язань. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 936, 937, 949 – 951, 953 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов’язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Зберігач зобов’язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Зберігач зобов’язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі – у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі – у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Зберігач зобов’язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

На виконання умов додаткової угоди від 01.10.06р. та договору № 356/1 від 02.10.06р., сторонами складений акт приймання-передачі цукру № 2 від 02.10.06р. за яким ВАТ „Лебединський насіннєвий завод” передав, а ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” прийняв на збереження об’єкт цінового державного регулювання цукор – пісок, що є власністю Аграрного фонду в кількості 425 тон. Зберігач № 2 до Зберігача № 1 претензій щодо кількості та якості цукру – піску немає. Цей акт є підставою для проведення взаєморозрахунків між поклажодавцем та Зберігачами № 1 і № 2. Акт підписаний представниками сторін та третьої особи і посвідчений печатками. Факт передачі цукру підтверджується наданими прокурором ксерокопіями рахунків, накладних та довіреностей. Також передання 425 тон цукру-піску підтверджується поясненнями на позов ВАТ „Лебединський насіннєвий завод”.

06.12.06р. представниками позивача і відповідача складений акт перевірки кількісного та якісного стану цукру закупленого „Аграрним фондом” до Державного продовольчого резерву, що знаходиться на зберіганні ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” в якому зафіксовано наявність на зберіганні 425 тон цукру, якість якого відповідає вимогам держстандарту.

22.12.06р. відповідачем видана довідка в тому, що станом на 22 грудня 2006 року на складі ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” знаходиться на відповідальному зберіганні 425 тон цукру Аграрного фонду. Умови зберігання задовільні. Довідка підписана директором Книга О.В. та головним бухгалтером Сахно Л.О.

11.01.07р. членами комісії Аграрного фонду в зв’язку з річною інвентаризацією кількісно-якісного стану збереження цукру, який є власністю держави, на складі ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” здійснена перевірка наявності цукру безпосередньо на складах. Перевіркою виявлено, що станом на 11.01.2007р. цукор, що належить Аграрному фонду відсутній. При перевірці бухгалтерського обліку рахунку № 0231 за 01.10.2006р. – 11.01.2007р. ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” встановлено, що станом на 11.01.2007 року цукор по обліку не значиться.

Акт перевірки підписаний представниками Аграрного фонду і з ним ознайомлені головний керуючий „Сабліно-Знам”янського цукрового комбінату” Чистосєрдов В.М. та головний бухгалтер Сахно Л.О. Зауваження або заперечення зі сторони ТОВ „Сабліно-Знам”янский цукровий комбінат” при підписанні акту відсутні.

Таким чином, зібраними по справі документами доведено, що 425 тон цукру-піску, які були передані позивачем на зберігання відповідачу по договору № 356/1 від 02.10.06р. у ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” – відсутні.

Тому, відповідач на підставі ч. 1 ст. 951 ЦК України повинен відшкодувати позивачу вартість відсутнього цукру-піску в кількості 425 тон.

Вартість цукру визначена в біржовому контракті № 4 від 26.12.05р. за яким позивач купив, а третя особа продала 1225 тон цукру-піску по ціні 2850 грн. за тону на суму 3491250 грн. Відповідно вартість 425 тон цукру-піску становить 1211250 грн. / 425 тон х 2850 грн. = 1211250 грн. /.

Позов підлягає повному задоволенню.

Заява позивача про забезпечення позову від 18.05.07р. шляхом накладення арешту на майно, що належить ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” та його рахунки задоволенню не підлягає, так як ст. 67 ГПК України не передбачений такий засіб забезпечення позову як накладення арешту на рахунок боржника / відповідача /. Накладення арешту на майно також неможливо, тому що позивач не зазначив на яке саме майно відповідача він просить накласти арешт / рухоме чи нерухоме /, де воно знаходиться та з чого це майно складається. Крім того, предметом позову є стягнення грошових коштів, а не звернення стягнення на майно відповідача або його витребування. Доказів відсутності коштів у відповідача прокурор і позивач суду не надали.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 526, 936, 937, 949 – 951, 953 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” с. Володимирівка вул. Леніна 1-А Знам”янського району Кіровоградської області р/р 260047693 в АППБ „Аваль” м. Кіровоград МФО 323538 на користь Аграрного Фонду Міністерства аграрної політики м. Київ вул. Б. Грінченко 1 р/р 03207 УДК м. Київ МФО 820019 – 1211250 грн. вартості 425 тон цукру-піску.

Наказ видати.

Стягнути з ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” с. Володимирівка вул. Леніна 1-А Знам”янського району Кіровоградської області р/р 260047693 в АППБ „Аваль” м. Кіровоград МФО 323538 в доход державного бюджету України отримувач коштів: УДК у місті Кіровограді банк отримувача: ГУДКУ в Кіровоградській області МФО 823016 рахунок 0002 ідентифікаційний код 24145329 код бюджетної класифікації 22090200 „Державне мито, не віднесене до інших категорій” – 12112 грн. 50 коп. державного мита.

Наказ видати.

Стягнути з ТОВ „Сабліно-Знам”янський цукровий комбінат” с. Володимирівка вул. Леніна 1-А Знам”янського району Кіровоградської області р/р 260047693 в АППБ „Аваль” м. Кіровоград МФО 323538 в доход державного бюджету України отримувач коштів: УДК у місті Кіровограді банк отримувача: ГУДКУ в Кіровоградській області МФО 823016 рахунок 0002 ідентифікаційний код 24145329 код бюджетної класифікації 22050000 „Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах” – 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя