ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"23" липня 2007 р.                                                                                   Справа №  05/954

Господарський суд Черкаської області в складі :  головуючого -  судді Швидкого В.А., при секретарі Ятіній І.О., за   участю представників:

від позивача : Білокур Л.А. - за довіреністю;

від відповідача: Сєннікова М.В. -  за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Степс-Сервіс”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “НВК Декор”

про  стягнення 90 622,6 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Степс-Сервіс” ( далі - позивач ) звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “НВК Декор” ( далі - відповідач ) про стягнення 90 622,6 грн.,

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на договір найму № 122-05/10/05 від 05 жовтня  2005 року ( далі –Договір).

Відповідно до умов Договору позивач передав у найм відповідачу риштування  загальною вартістю 66 969,65 грн., яке вказане у додатку № 1 до Договору. Термін дії Договору з 11 жовтня 2005 року по 09 листопада  2005 року (п. 1.4).

20 грудня 2005 року, з прострочкою  на 41 день, позивач самостійно повернув своє майно  за власний  рахунок. Вартість понесених витрат на  демонтаж риштування становить 742,10 грн.

Відповідно до п.7.2  Договору  відповідач за несвоєчасне повернення майна повинен сплатити 1%  від його  вартості за кожен день прострочення, що  становить  27 457,55 грн., та повну вартість переданого у найм майна, якщо це майно повернуто з пропуском більш ніж 30 днів, що становить 6 6969, 65 грн.

За час знаходження майна у користуванні  відповідача, останній втратив частину майна на суму  228,94 грн.

28 грудня 2006 року відповідач перерахував позивачу 4970,05 грн., з яких: 742,10 грн. заборгованість за демонтаж, 3999,01 грн. за несвоєчасне повернення майна та 228,94 грн. за втрачене  майно.

Таким чином, заборгованість відповідача  становить, - 66969,65 грн., що становить вартість майна, в зв’язку з тим,  що  майно повернуто з пропуском 30  денного строку  та 23652,95 грн. за несвоєчасне повернення майна  ( п.7.2 Договору )

Відповідач  позов не визнав. Свої  заперечення  мотивує наступним.

Договір  та додаток №1  до Договору підписано невідомою особою. Акт приймання–передачі  риштувань від 20 грудня  2005 року  сфальсифіковано позивачем. Останній не  направляв відповідачеві   рахунки на оплату за користування  риштуванням за 11 днів, що перевищують  строк дії Договору. Такої домовленості із позивачем взагалі не було. Тому Договір є неукладеним і не тягне за собою правових наслідків.

Щодо перерахування позивачу коштів у сумі  3804,80 грн., то вказані кошти перераховано  помилково. Всього позивачу перераховано  8310,85 грн.

Ухвалою від 13 березня 2006 року прийнято до провадження зустрічний позов відповідача про  визнання недійсним Договору  по підставам, зазначеним у відзиві на позов та стягнення з позивача 8310,85 грн. помилково перерахованих позивачу.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив наступне.

В результаті службового розслідування, проведеного відповідачем, було встановлено, що між майстром Кравченко В.В. і начальником відділу оренди позивача Стрілець Р.Ф. була досягнута усна домовленість про надання відповідачу у тимчасове користування будівельних риштувань. Дата поставки риштувань повинна була бути узгоджена додатково.

21 жовтня 2005 року  Стрілець Р.Ф. по мобільному телефону зателефонував водію Гладковському Г.І. і повідомив, що останній повинен приїхати на базу і забрати риштування, оскільки це  питання узгоджено із майстром Кравченко В.В.  В цей день майстра Кравченко В.В. не було у м. Києві, тому водій виконав вказівку начальника відділу оренди позивача. Як потім було відповідачем встановлено, дане питання з майстром Кравченко В.В. узгоджено не було. Потреби у риштуванні відповідач не мав.

В ході службового розслідування було встановлено, що акт від 20 грудня 2005 року, який начебто підписано майстром Кравченко В.В., не відповідає фактичним обставинам справи. Згідно з вказаним актом риштування повернуто 20 грудня 2005 року, про що свідчить підпис майстра Кравченко В.В.

Разом з тим, Кравченко В.В. з 17 грудня 2005 року по 12 січня 2006 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Черкаській обласній лікарні, тому не міг підписати акт повернення риштувань від 20 грудня 2005 року, складений у місті Києві.

Факт знаходження майстра Кравченко В.В. на стаціонарному лікуванні підтверджений випискою із медичної картки № 04801.

Оскільки відповідач не визнав факту підписання Договору №122-05/10/05 від 05 жовтня 2005 року директором  Суддею А.І. та акту від 20 грудня 2005 року майстром Кравченко В.В., відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі та призначення почеркознавчої експертизи на предмет вчинення підпису на договорі майнового найму № 122-05/10/05,  специфікації до договору, акту прийому-передачі директором НВК «Декор»Суддею А.І., та майстром Кравченко В.В. на акті приймання-передачі від 20 грудня 2005 року. Ухвалою від 08 червня 2006 року провадження у справі було зупинено та зобов"язано відповідача надати суду вільні та умовновільні зразки підписів начальника Судді А.І. та майстра Кравченко В.В. для призначення почеркознавчої експертизи. Ухвала відповідачем не виконана. Ухвалою від 30 січня 2007 року провадження у справі поновлено.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили про фальсифікацію позивачем договору, специфікації до договору, акту приймання-передачі риштувань № 122-05/10/05 від 05 жовтня 2005 року.  Тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 1.4 договору відповідачу надано в найм риштування на період з 11 жовтня по 09 листопада 2005 року. Відповідач  повинен був повернути риштування  не пізніше останнього дня строку найму (п. 2.7 Договору). У зазначений строк відповідач риштування не повернув. Згідно з актом приймання-передачі від 20 грудня 2005 року риштування були повернуті позивачем самостійно шляхом демонтажу за власний рахунок з пропуском терміну, визначеного Договором, на сорок один день. Зазначений акт з боку відповідача підписано його представником Кравченко В.В.

Відповідач не заперечує факту передачі позивачу риштувань, але не 20 грудня, а 16 грудня 2005 року, оскільки Кравченко В.В. знаходився у відрядженні у м. Києві по 16 грудня 2005 року, що підтверджується наказом  № 13 від 01 грудня 2005 року та посвідченням про відрядження № 75, в якому зроблена відмітка про вибуття Кравченка В.В. з м. Києва до м. Черкаси 16 грудня 2005 року. Згідно з випискою з медичної картки Кравченка В.В., останній з 17 грудня 2005 року знаходився на лікуванні в Черкаській обласній лікарні.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у нього є всі підстави стверджувати про отримання позивачем риштувань 16 грудня 2005 року. Суд вважає, що факт отримання позивачем риштувань 16 грудня 2005 року є доведеним.

Суд не може погодитись з твердженням позивача про те, що риштування були поставлені йому 21 жовтня 2005 року, оскільки належних доказів, які б підтверджували даний факт, відповідачем не надано.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачем порушено термін повернення риштувань, передбачений п 1.4 договору,  на 37 днів.

Статті 526 та 530 ЦК України зазначають, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких  умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставлять і, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п 7.2. Договору відповідач несе відповідальність  за несвоєчасне повернення риштувань, переданих йому в найм, у розмірі одного відсотку  від вартості переданого майна за кожен день прострочення, що у грошовому виразі становить 24778,53 грн.

Згідно з п. 7.2 Договору відповідач несе відповідальність за неповернення майна більше 30-ти днів після закінчення терміну Договору у розмірі вартості майна. Відповідач порушив строк повернення риштувань на 37 днів, тому повинен нести майнову відповідальність в об"ємі вартості переданого у найм риштування, тобто в сумі 66969,65 грн.

28 грудня 2006 року відповідачем перераховано позивачу 4970,05 грн. за втрату майна, його демонтаж та 3804,80 грн. - частково за несвоєчасне повернення майна.

Таким чином, заборгованість відповідача становить 87943,90 грн.,  з яких:20974,25 грн. - за несвоєчасне повернення  риштувань та 66969,65 грн. - за несвоєчасне повернення майна більш як на 30 днів після закінчення терміну договору.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84  ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Декор", м. Черкаси,  вул. Першотравнева, 72, код 14192836, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  "Степс Сервіс", м. Київ, вул. Солом"янська, 2, код 32820621,     87943,90 грн. боргу,  879,43 грн. відшкодування сплаченого державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                 В.А. Швидкий