ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10 липня 2007 р.
Справа  № 14/151

За  адміністративним позовом
Приватного
підприємця ОСОБА_1, смт. Міжгір"я

до    Державної податкової
інспекції у Міжгірському районі, смт. Міжгір"я

про  скасування  рішення ДПІ у Міжгірському районі від
24.10.2006р. НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

Суддя                                  В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - приватний підприємець; ОСОБА_2 -
представник за дов. від 27.11.2006р.

від
відповідача: Кошан І.Ю.-  головний
державний податковий інспектор з питань юридичної роботи за дов. від
08.06.2007р.

Суть спору: Приватний підприємець ОСОБА_1, смт.
Міжгір"я  (далі -  позивач) звернувся до господарського
суду  з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у Міжгірському районі, смт. Міжгір"я про  скасування
рішення ДПІ у Міжгірському районі від 24.10.2006р. НОМЕР_1 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині застосування  до                               ПП ОСОБА_1
штрафної (фінансової) санкції у сумі 864506,45грн., з врахуванням письмової
заяви позивача НОМЕР_2 про зменшення розміру позовних вимог.

Позивач (ПП ОСОБА_1), як у позовній заяві
(а.с.2-4) та у судових засіданнях,  так і
представник позивача у судових засіданнях в обгрунтування своїх позовних вимог
наводять обставину відсутності у діях позивача складу правопорушення,
зокрема  з посиланням на слідуючі
обставини:

-          оскільки ПП
ОСОБА_1 здійснював свою підприємницьку діяльність -реалізовував  паливно-мастильні  матеріали
на АЗС, яке знаходилось на території                          смт. Воловець, яке у
відповідності до Переліку населених
пунктів,  яким  відповідно
до Закону    України "Про
статус гірських населених пунктів в
Україні" надається статус гірських, як додатку Постанови Кабінету
Міністрів України від 11.08.1995р. №647 є населеним пунктом, якому надано
статус гірського, то у відповідності  до
Переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, яким
дозволено проводити розрахункові операції без  застосування реєстраторів розрахункових
операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку  розрахункових операцій, затвердженого  Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.08.2000р. №1336,  ПП ОСОБА_1 правомірно здійснював свою
підприємницьку діяльність, шляхом
проведення розрахункових операцій без
застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням
розрахункових книжок та книг обліку
розрахункових операцій;

-           податковим
органом перевірка ПП ОСОБА_1  була
проведена незаконно, оскільки були відсутні обставини, за наявності яких може
бути призначена позапланова виїзна перевірка та в акті перевірки відсутні
обов”язкові дані та показники, передбачені чинним законодавством.

Відповідач  у запереченні проти позову (а.с.46-49) та
представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечують повністю,
зокрема посилаються на те, що:

- перевірка ПП
ОСОБА_1 проводилась на законних підставах, зокрема  на підставі наказу ДПА у Закарпатській
областіНОМЕР_3„Про організацію перевірок” та затвердженого плану проведення
перевірок суб”єктів господарської діяльності, що здійснюють діяльність у сфері
готівкового обігу на жовтень 2006р., направлень на проведення перевірки
НОМЕР_4, а  тому є правомірним складення
акту за результатами такої перевірки та відповідно правомірним застосування до
ПП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій за оспорюваним рішенням ДПІ у
Міжгірському районі від 24.10.2006р. НОМЕР_1, з урахуванням даних, зазначених  ПП ОСОБА_1
у звітах про використання розрахункових книжок,  поданих до податкового органу та з
урахуванням вимог   Постанови Кабінету
Міністрів України від 07.02.2001р. №121 „Про терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням реєстраторів  розрахункових операцій”. Тому відповідач
вважає, що  посилання позивача на норми
Постанови  Кабінету Міністрів України від
23.08.2000р. №1336 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки Постановою КМУ
від 07.02.2001р. №121 було затверджено, зокрема
переведення СПД, які  здійснюють
роздрібну  торгівлю нафтопродуктами у
термін до 01.01.2004р. на облік  розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі  із застосуванням
РРО.

У судовому засіданні 10.07.2007р. проголошено вступну та
резолютивну частини постанови відповідно до вимог п.3 ст. 160 КАС України.

Вивчивши матеріали справи та
заслухавши пояснення позивача -приватного підприємця, його
уповноваженого представника   та представника
відповідача,

суд встановив,
що:

В акті перевірки НОМЕР_5 (далі -акт перевірки, а.с.7-8)
зафіксовано ту обставину, що ПП ОСОБА_1 не було здійснено переведення з
01.01.2004р. на облік    розрахункових
операцій  із застосуванням РРО здійснення
роздрібної  торгівлі  нафтопродуктами у відповідності до норм
Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001р. №121, що призвело до
порушення ПП ОСОБА_1  ст.3  Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від
06.07.1995р. №465/95-ВР  (з наступними
змінами), яке полягало у  реалізації
останнім з 01.01.2004р. по 10.10.2006р. паливно-мастильних  матеріалів, шляхом   проведення розрахункових операцій без  застосування реєстраторів розрахункових
операцій, шляхом застосування розрахункової книжки та розрахункових
квитанцій.   Слід зазначити, що такий
висновок в акті перевірки зроблений на підставі даних, зазначених                           ПП ОСОБА_1  у звітах про використання розрахункових
книжок,  поданих до податкового органу,
без конкретного зазначення в акті перевірки відомостей щодо сум, які отримано
від реалізації ПММ  за період з
01.01.2004р. по 10.10.2006р. з використанням розрахункової книжки та
розрахункових квитанцій.

За результатами розгляду матеріалів
вищенаведеного акту перевірки,                    ДПІ у Міжгірському
районі  було прийнято  рішення про застосування фінансових санкцій
від 24.10.2006р. НОМЕР_1 про застосування до ПП ОСОБА_1 штрафної (фінансової)
санкції  у сумі 864846,45грн. на підставі
ст.17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Разом з тим, рішенням  ДПА у
Закарпатській області НОМЕР_6
(а.с.21-27), прийнятим за результатами розгляду скарги ПП ОСОБА_1 на
рішення від 24.10.2006р. НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій  у сумі 864846,45грн., останнє було частково
скасоване на суму 340грн. застосованої
штрафної (фінансової) санкції, а в частині застосування фінансових
санкцій  на  суму
864506,45грн.  - рішення залишено
в силі, в зв”язку з чим предметом оскарження у даній справі на підставі
письмового уточнення  позивачем позовних
вимог є рішення ДПІ у Міжгірському районі від 24.10.2006р. НОМЕР_1 про
застосування до ПП ОСОБА_1 фінансової
санкції  у сумі 864506,45грн.

Враховуючи ту обставину, що вказана перевірка позивача
здійснювалась податковим органом у відповідності до вимог чинного законодавства
та на підставі наявних у матеріалах справи -
наказу ДПА у Закарпатській областіНОМЕР_3„Про організацію перевірок” та
затвердженого плану проведення перевірок суб”єктів господарської діяльності, що
здійснюють діяльність у сфері готівкового обігу на жовтень 2006р., направлень
на проведення перевірки НОМЕР_4, а тому заперечення позивача щодо
неправомірності проведення такої перевірки судом не приймаються до уваги, з
огляду на викладене та справи розглядається по суті щодо правомірності або
неправомірності застосування до позивача
штрафної (фінансової) санкції  у
сумі 864506,45грн. на підставі ст.17 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” за спірним рішенням ДПІ у Міжгірському районі від 24.10.2006р.
НОМЕР_1.

Проаналізувавши подані по адміністративній справі доказові матеріали
щодо спірного питання  та аналізуючи
доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку про задоволення
адміністративного позову в уточненому предметі позовних вимог  повністю, виходячи з наступного:

Постановою  Кабінету Міністрів України від 23.08.2000р.
№1336 „Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України     "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій    у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", затверджено Перелік окремих
форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг, яким  дозволено проводити
розрахункові операції без  застосування
реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та
книг обліку  розрахункових операцій (далі
-Постанова №1336), п.22 якого передбачено, що
провадження діяльності  у  сфері
торгівлі,  громадського харчування
та послуг суб'єктами підприємницької діяльності на території сіл і селищ
міського типу, яким згідно із Законом України "Про статус гірських
населених пунктів в Україні" надано статус гірських дозволено проводити
розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та книг обліку     розрахункових операцій.

У відповідності до
Переліку населених  пунктів,  яким
відповідно  до Закону    України "Про статус гірських населених
пунктів в   Україні" надається
статус гірських, як додатку Постанови Кабінету Міністрів України від
11.08.1995р. №647 (далі -Постанова №647), смт. Воловець є населеним пунктом,
якому надається статус гірського.

Як вбачається з
матеріалів справи,  ПП ОСОБА_1 здійснював
свою підприємницьку діяльність, шляхом
реалізації
паливно-мастильних  матеріалів  через АЗС, яка знаходиться на території смт.
Воловець Воловецького району Закарпатської області, якому у відповідності до
Постанови №647 надано статус гірського із застосуванням розрахункових книжок та
шляхом  видачі розрахункових квитанцій,
що не заперечується відповідачем. Отже, у відповідності до п.22 Постанови №113
позивач правомірно проводив розрахункові операції без застосування реєстраторів
розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку     розрахункових операцій.  Дана обставина підтверджується  долученими до матеріалів справи звітами про
використання книг обліку реєстраторів розрахункових операцій (розрахункових
книжок) за спірний період (а.с.52-65).

Постановою
Кабінету Міністрів України від 07.02.2001р. №121 „Про терміни
переведення суб'єктів підприємницької
діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій  та безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів
розрахункових операцій” (далі -Постанова №121) затверджено, зокрема  термін переведення СПД, які  здійснюють роздрібну  торгівлю нафтопродуктами в інших місцях (п.7
абз.7 додатку  до даної   Постанови) до 01.01.2004р.
на
облік    розрахункових операцій у
готівковій та безготівковій формі  із
застосуванням РРО.

У відповідності до
вимог Указу Президента України  від
10.06.1997р. №503/97 „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових
актів та набрання ними чинності” (з наступними змінами), зокрема п.5
передбачено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають
чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній  строк
набрання ними чинності не передбачено в цих актах. З даного випливає, що
чинні постанови КМУ діють з моменту їх прийняття (або з моменту, який прямо
зазначено в таких постановах) до моменту їх скасування або втрати ними
чинності.

Статтею 4
розділу ІІ Концепції вдосконалення судівництва для утвердження справедливого
суду в Україні відповідно до європейських стандартів, схваленої Указом
Президента України від 10 травня 2006 року № 361/2006, передбачено, що судові
рішення мають відповідати критерію юридичної визначеності незалежно від якості
законодавства, яке може бути нечітким, суперечливим або таким, що містить
прогалини. Суд, застосовуючи положення закону, повинен ураховувати цілі та
намір законодавця, інтерпретувати його, виходячи з принципу верховенства права.

Оскільки  Постановою КМУ від 07.02.2001р. №121 не
внесено зміни до Постанови від 23.08.2000р. №1336, зокрема в п.22 такої
постанови, то не може вважатися, що чинність норм  Постанови КМУ від 07.02.2001р. №121 в частині
терміну переведення СПД, які  здійснюють
роздрібну  торгівлю нафтопродуктами в
інших місцях (п.7 абз.7 додатку  до
даної   Постанови) до 01.01.2004р.
на
облік    розрахункових операцій у
готівковій та безготівковій формі  із
застосуванням РРО, застосовується до СПД, які здійснюють   провадження своєї діяльності  у
сфері  торгівлі,  громадського харчування та послуг на
території сіл і селищ міського типу, яким згідно із Законом України "Про
статус гірських населених пунктів в Україні" надано статус гірських (в
даному випадку -  здійснення ПП
ОСОБА_1  торгівлі нафтопродуктами на
об”єкті (АЗС), розташованому в смт. Воловець Воловецького району Закарпатської
області).  За вищенаведених обставин, суд
вважає, що посилання відповідача  на
норми Постанови №121 в даній частині, є безпідставними те
необґрунтованими.

З урахуванням
наведеного суд вважає, що ПП ОСОБА_1 правомірно здійснював у відповідності до
вимог  статті 10 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій    у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" та п.22 Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.08.2000р. №1336 у періоді з
01.01.2004р. по 10.10.2006р.  реалізацію
паливно-мастильних  матеріалів на  об”єкті (АЗС), розташованому в смт. Воловець
Воловецького району Закарпатської області) шляхом проведення розрахункових
операцій  із застосуванням розрахункової
книжки та шляхом видачі  розрахункових
квитанцій.

Слід зазначити,
що застосування фінансових санкцій до суб'єктів підприємництва на підставі
пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР передбачено у разі наявності факту саме
невідповідності даних щодо вартості реалізованих товарів (послуг) та отриманих
коштів при здійсненні розрахунків із споживачами, тому відповідальності за
порушення строків переходу з обліку розрахункових операцій з застосуванням
розрахункових книжок на облік цих операцій з застосуванням РРО Законом України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій    у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг"  не передбачено. І не має
значення яким саме засобом контролю -електронним(РРО) чи паперовим
(розрахункова книжка з відривною квитанцією) ця відповідність забезпечується.
Крім того, перевіркою не підтверджено
факту невідповідності даних між вартістю проданого товару
(паливно-мастильних матеріалів) та обліком готівки з продажу цього товару
(об'єктивна сторона складу спірного правопорушення) та така невідповідність за
даними КОРО (розрахункової книжки) відсутня.

Враховуючи
вищенаведені обставини, позовні вимоги позивача є такими, що відповідають
фактичним обставинам, матеріалам справи та нормам чинного законодавства, а тому
позов  підлягає до задоволення в повному
обсязі в уточненому предметі позовних вимог, а
рішення ДПІ у Міжгірському районі від 24.10.2006р. НОМЕР_1 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині застосування  до ПП ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції у
сумі 864506,45грн., підлягає скасуванню.

З огляду
на  викладене, керуючись   ст. ст.
2, 7-12, 51, 70, 86, 111, 121, 122, 159-163, 254, 255 та п.6 Прикінцевих
і перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.    Адміністративний позов задоволити повністю
в уточненому предметі позовних вимог
.

2.  Скасувати
рішення ДПІ у Міжгірському районі від 24.10.2006р. НОМЕР_1 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині застосування  до ПП ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції у
сумі 864506,45грн.

3.   Постанова
суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

4. Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Львівського апеляційного адміністративного суду у відповідності до вимог ст.186
КАС України протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі,  шляхом подання  заяви про намір апеляційного оскарження або
шляхом подання безпосередньо апеляційної скарги.

Суддя
В.І.
Карпинець

Постанову
суду виготовлено в повному обсязі  та
підписано 20.07.2007р.