ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 серпня 2007 р.

№ 2-989/05

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В.-головуючого
Полянського А.Г. Фролової Г.М.

розглянувши матеріали касаційного
подання

Заступника прокурора Донецької області

на ухвалу

Апеляційного суду Донецької
області від 19.05.2005 року

у справі

№ 2-989/05 Ворошиловського
районного суду міста Донецька

за позовом

ОСОБА_1

до

Донецької товарної біржі
"Партнер", Шахтарської об'єднаної державної податкової інспекції

треті особи:

Державне підприємство
"Шахтарськантрацит", Міністерство палива  та енергетики України

про

визнання угоди дійсною

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням Ворошиловського районного
суду міста Донецька від 25.02.2005 року договір купівлі-продажу від 10.01.2005
року за № НОМЕР_1, укладений на Донецькій товарній біржі "Партнер",
відповідно до якого ОСОБА_1 були придбані активи ВП "Шахтарський
ремонтно-механічний завод" Державного підприємства
"Шахтарськантрацит" -визнано дійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 19.05.2005 року апеляційну скаргу відхилено. Рішення
Ворошиловського районного суду міста Донецька від 25.02.2005 року залишено без
змін.

Не погоджуючись з ухвалою
Апеляційного суду Донецької області, Заступник прокурора Донецької області
звернувся до Верховного Суду України з касаційним поданням на ухвалу  Апеляційного суду Донецької області від
19.05.2005 року, в якому просить, рішення Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 25.05.2005 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від
19.05.2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької товарної
біржі "Партнер", Шахтарської об'єднаної державної податкової
інспекції, треті особи: Державне підприємство "Шахтарськантрацит",
Міністерство палива  та енергетики
України про визнання угоди дійсною скасувати і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційне подання доводами про
порушення норм матеріального права.

31.05.2007 року Верховний Суд
України листом №6-16083кс05 керуючись Законом України "Про внесення змін
до Закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697-V передав
Апеляційному суду міста Києва для розгляду і вирішення відповідно до глави 2
розділу V Цивільного процесуального кодексу України цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Донецької товарної біржі "Партнер", Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції, треті особи: Державне підприємство
"Шахтарськантрацит", Міністерство палива та енергетики України про
визнання угоди дійсною.

Ухвалою Апеляційного суду міста
Києва від 19.07.2007 року справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької товарної біржі
"Партнер", Шахтарської об'єднаної державної податкової інспекції,
треті особи: Державне підприємство "Шахтарськантрацит", Міністерство
палива  та енергетики України про
визнання угоди дійсною передано для вирішення до Вищого господарського суду
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до Ворошиловського районного суду міста Донецька з позовом до
Донецької товарної біржі "Партнер", Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції, треті особи: Державне підприємство
"Шахтарськантрацит", Міністерство палива  та енергетики України про визнання угоди
дійсною.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що 06.01.2005 року був проведений цільовий аукціон з
продажу об'єктів нерухомості, які належали Державному підприємству
"Шахтарськантрацит" і які знаходяться у податковій заставі. За
результатами аукціону він став переможцем і придбав право на придбання лоту,
про що був складений протокол № НОМЕР_2.

10.01.2005 року на Товарній біржі
"Партнер" між Шахтарською об'єднаною державною податковою
інспекцією  і ОСОБА_1 укладено договір
№НОМЕР_1 купівлі-продажу активів, що перебувають у податковій заставі, за яким
ОСОБА_1 купив, а податкова інспекція продала дільницю механоскладального цеху,
баню, насосну, туалет, відстійник, гаражі, туалет, склад обладнання і металу,
склад ПММ, дільницю механічного цеху, механічний цех, дільницю механічного цеху
(офланцівка труб), будівлю будівельних майстерень, медпункт, прохідну будку,
прибудову до прохідної будки, господарську будівлю, будівлю енергоцеху, будівлю
кузні, механоскладальний цех, будівлю по очистці лиття, будівлю модельного
цеху, будівлю ливарні, будівлю котельні, дві трансформаторні підстанції,
будівлю контори, огорожу.

07.02.2005 року між сторонами була
укладена додаткова угода про те, що відповідно до пункту 7 Договору ОСОБА_1
втратив право на перехід права власності на ті позиції, які він не оплатив у
визначений договором строк.

Крім того, судами встановлено, що
ОСОБА_1 свої обов'язки як покупець виконав в повному обсязі і належним чином,
передбачену договором вартість придбаного майна оплатив. Шахтарська об'єднана
державна податкова інспекція також виконала свої зобов'язання передавши ОСОБА_1
все майно по акту прийму-передачі.

В договорі сторони зазначили, що
відповідно до статті 15 Закону України "Про товарну біржу" та пункт
10.5.2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Договір не
підлягає подальшому нотаріальному посвідченню.

Однак, згідно із статтею 657
Цивільного кодексу України договір
купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Враховуючи те, що відповідач
відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна в
нотаріальній конторі, позивач позбавлений можливості реалізувати право
володіння, користування і розпорядження майном, що придбано ним.

Зазначене, й стало підставою для
звернення ОСОБА_1 до Ворошиловського районного суду міста Донецька з позовом
про визнання договору дійсним.

Відповідно до статті 12
Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі,
зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з
інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду;
спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

- справи про банкрутство;

- справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх компетенції;

- справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Згідно із статтею 41 Господарського
процесуального кодексу України господарські
суди  вирішують  господарські
спори  у порядку позовного
провадження, передбаченому цим Кодексом, та розглядають справи про банкрутство
у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом".

В матеріалах справи відсутні
докази, що ОСОБА_1 є учасником Державного підприємства "Шахтарськантрацит"
(або ВП "Шахтарський ремонтно-механічний завод"). Крім того, з
матеріалів справи вбачається, що  спір
виник між ОСОБА_1 та Донецькою товарною біржою "Партнер", та
Шахтарською об'єднаною державною податковою інспекцією про визнання угоди
дійсною, а не між ОСОБА_1 та Державним підприємством
"Шахтарськантрацит" (або ВП "Шахтарський ремонтно-механічний
завод").

Відповідно до частини 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу України право на звернення до
господарського суду мають підприємства,
установи,  організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства
та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із статтею 21 зазначеного
кодексу сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права
або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Однак, Державне підприємство
"Шахтарськантрацит"(або ВП "Шахтарський ремонтно-механічний
завод") не є відповідачами у даній справі, а тому спір не заснований на
корпоративних відносинах.

Враховуючи викладене касаційне
подання не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись статтями 12, 86
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

У Х В А Л И В
:

Відмовити в прийнятті касаційного
подання Заступника прокурора Донецької області на ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 19.05.2005 року у справі № 2-989/05 Ворошиловського
районного суду міста Донецька до провадження Вищого господарського суду
України.

Справу № 2-989/05 Ворошиловського
районного суду міста Донецька разом з касаційним поданням Заступника прокурора
Донецької області повернути до Апеляційного суду міста Києва.

Головуючий
О.Муравйов

Судді
А. Полянський

Г.Фролова