ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.07 р.                                                                                 Справа № 3/430а

за позовом: Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління м. Маріуполь, Донецької області

до відповідачів:  1. Територіального управління державної інспекції з енергозбереження в Донецькій області

2. Державної інспекції з енергозбереження м. Київ

третя особа: Національне агентство України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів м. Київ

про визнання недійсною постанови № 18-6/103-КП 05/М від 23.03.2006 року про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів

Суддя господарського суду Донецької області                         О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду  справу за участю  представників сторін:

від позивача: не з’явився.

від відповідача : 1. Киричек О.С. – дов.

2. Киричек О.С. – дов.

від третьої особи: не з’явився.

Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління м. Маріуполь, Донецької області звернулось з позовом про визнання незаконною та недійсною постанови Територіального управління державної інспекції з енергозбереження в Донецькій області від 23.03.2006 року № 18-6/103-КП 05/М про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів.

У підтвердження заявлених вимог позивач посилається на  те, що перевірка використання паливно-енергетичних ресурсів була проведена відповідачем з порушенням встановленого порядку, а оспорювана постанова прийнята передчасно, до закінчення строків для усунення недоліків, зазначених у приписі.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що оспорювана постанова прийнята відповідно до вимог чинного законодавства і підстав для визнання її недійсною не має.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив  наступне.

Відповідно з планом роботи та наказом від 23.01.2006 року № 7 відповідачем була проведена перевірка позивача на предмет дотримання законодавства з енергозбереження.

За результатами перевірки складений акт № 18-6/89-05/м від 27.02.2006 року згідно з яким встановлені факти марнотратного споживання, прямих втрат, неекономного та неефективного використання електроенергії: втрати електроенергії в електромережах за рахунок низького коефіцієнту потужності, які є наслідком порушення позивачем технологічної дисципліни.

На підставі акта перевірки позивачу був виданий припис з зазначенням строків усунення порушень та прийнята постанова № 18-6/103-КП05/М про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів від 23.03.2006 року, згідно з якою до позивача була застосована підвищена плата за перевитрати електроенергії у розмірі  30862 грн.

Суд вважає, що постанова була прийнята на законних підставах, а мотиви, з яких позивач просить визнати її недійсною не ґрунтуються на фактичних обставинах, з огляду на наступне.

Про комплексну перевірку 26.01.2003 року позивач був повідомлений телефонограмою за 19 днів до початку перевірки.

Перевірка проводилась відповідно до плану проведення перевірок і перевіряючі мали належним чином оформлені посвідчення.

Механізм накладання та стягнення підвищеної плати за неефективне використання паливно-енергетичних ресурсів (ПЕР) визначений наказом Державного комітету України з енергозбереження від 04.08.2000 року № 64 “Про затвердження Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2000 року за № 653/4874.

Розмір підвищеної плати передбачений у Постанові КМУ “Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві” від 02.09.1993 року № 699.

Посилання позивача на те, що перевитрати ПЕР викликані технологічною недосконалістю процесу на удосконалення якого потрібен певний час, судом відхиляються з приводу того, що перевитрати ПЕР викликані не технологічною недосконалістю процесу, а недодержанням технологічної дисципліни, яка полягає у незадовільному стані комплектуючих пристроїв та відсутності систем автоматики, що є  складовою частиною перевитрат ПЕР.

За недодержання технологічної дисципліни і пов’язані із цим перевитрат ПЕР передбачені санкції, а саме: підвищена плата, розмір якої  передбачений в Постанові КМУ “Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві” № 699 від 02.09.1993 року.

За перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного їх використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата.

Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками, відсутність тепло утилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державної інспекцією з енергозбереження.

Беручи до уваги, що оспорювана постанова прийнята відповідно до вимог чинного законодавства підстав для визнання її недійсною не має.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 162, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПО С Т А Н О В И В  :

Маріупольському трамвайно-тролейбусному управлінню м. Маріуполь, Донецької області про визнання незаконною і недійсною постанови Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Донецькій області № 18-6/103-КП05/м від 23.03.2006 року про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів – відмовити.

Постанова оголошена 04.07.2007 року і набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом Адміністративного Судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом Адміністративного Судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя