ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.07.07 р.                                                                               Справа № 38/204

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик” Горлівської міської  ради м. Горлівка Донецької області

до відповідача: Державного підприємства „Артемвугілля” м. Горлівка Донецької області

про стягнення 2 078грн.11коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Корейша О.В.- нач. юр. служби-за дов. № 74-34 від 02.01.2007р.

від відповідача: Медведєв В.Ю. юрисконсульт за дов. № 1-12/13-9 від 02.01.2007р.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 11.07.2007р. до 17.07.2007р.  відповідно ст. 77 ГПК України

Суть справи:

Позивач, Комунальне підприємство по теплопостачанню „Вуглик” Горлівської міської   ради м. Горлівка Донецької області, звернувся до господарського суду з  позовом про стягнення з Державного підприємства „Артемвугілля” м. Горлівка Донецької області  заборгованості за спожиту теплову енергію згідно договору № 181/411 від 06.10.2003р. в сумі 2 078грн.11коп.

Відповідач у судове засідання 20.06.2007р. з’явився та надав суду відзив  за №12-12/12-126 від 19.06.2007р., в якому позовні вимоги у розмірі 2 078грн.11коп. не визнає у повному обсязі, посилаючись на наступне:

-          відповідно з п.8.1 розділу 8 “строк дії договору” – даний договір вступив в силу з 06.10.2003р. і діяв до 05.10.2004р., а позивач вказує на заборгованість в період з 12.10.2004р. по 31.12.2004р., коли між сторонами були відсутні договірні відносини з приводу поставки теплової енергії на об’єкти відповідача;

-          крім того,  за даними Державного комітету статистики України ДК “Ветеран” переданий до комунальної власності м.Горлівки, дата реєстрації 11.02.2004р. між КП по теплопостачанню “Вуглик” та КП ДК “Ветеран” 04.02.2004р.  був укладений договір №246 на поставку теплової енергії, у зв’язку з чим позовні вимоги необґрунтовані, суперечать діючому законодавству та підлягають відмові у задоволенні позовних вимог.

Відзив судом розглянутий та залучений до матеріалів справи.

04.07.2007р. позивач надав суду заперечення № 74-3563 від 03.07.2007р. на відгук відповідача, в яких повідомляє, що він не згоден з відгуком, оскільки договір №181/411 на постачання теплової енергії був укладений 06.10.2003р. та згідно умов договору  (п.8.1) строк його дії до 05.10.2004р. Пунктом 8.1 визначено, що договір вважається пролонгованим на невизначений термін, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. З боку відповідача намірів на припинення дії договору на наступний період не було, а навпаки був підписаний акт на постачання теплової енергії до вищезазначеного договору та приймались рахунки за спожиту теплову енергію, що підтверджує договірні відносини. Відповідач вказує, що позивач пред’являв позовні вимоги на об’єкт, розташований по вул.Калашникова,25, (ДК “Ветеран” площею 2607,3м І), але в матеріалах справи знаходиться акт на постачання теплової енергії, та в рахунках чітко вказано, що заборгованість утворилась по об’єкту, розташованому по пр.Леніна,23 площею 157,8м І, яка зазначена в п.1.1. договору.

Заперечення позивача судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

11.07.2007р. відповідач надав суду заперечення на доводи позивача №12-12/12-144 від 10.07.2007р., в яких відповідач не згоден із позивачем з наступних підстав:

-          договір №181/411 на постачання теплової енергії був укладений між сторонами 06.10.2003р., відповідно до п.9.1, термін його дії закінчується 05.10.2004р., а значить заборгованість вказана позивачем виникла у період, коли між сторонами були відсутні договірні відносини з приводу постачання відповідачу теплової енергії,

-          по вищезазначеному договору, тобто з 06.10.2003р. по 05.10.2004р., відповідачем у повному обсязі були сплачені отримані послуги з теплопостачання. Таким чином, терміном дії договору №181/411 слід вважати 1 рік з моменту його укладання, а строком припинення слід вважати 05.10.2004р., тобто дату зазначену у п.9.1 вказаного договору,

-          таким чином, оскільки між сторонами відсутні договірні відносини у період з 01.11.2004р. по 31.12.2004р., що вказує на безпідставність укладання зі сторони позивача будь-яких актів, що стосуються договору, який втратив чинність, якщо сторонами за цим договором вже було виконано зобов’язання у повному обсязі.

Заперечення відповідача на доводи позивача судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

11.07.2007р. позивач надав суду пояснення щодо заперечень відповідача №74-4120 від 11.07.2007р., в яких пояснив наступне:

-          згідно ст.256 ГК України, ст.712 ЦК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов’язується поставити товар в обумовлені строки другої стороні – покупцю товар, а покупець зобов’язується прийняти товар та сплатити за нього грошову суму, та договір поставки  може бути укладений на 1 рік, більш 1 року (довгостроковий договір) або на інший строк,

-          п.8.1 сторони передбачили, що після закінчення строку дії договору (05.10.2004р.), якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається пролонгованим на незазначений строк, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не поступить заява одної із сторін про відмову діючого договору,

-          сторони за договором поставки №181/411 від 06.10.2003р. продовжувати виконувати його умови, таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за період з 12.10.2004р. по 31.12.2004р., яку позивач просить суд стягнути з відповідача;

-          відповідач намагається ввести в оману суд, посилаючись на ст. 2 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, оскільки в цій статті передбачено, що процедури закупівлі, передбачені цим Законом не застосовуються у випадках, якщо предметом закупівлі є централізоване водопостачання та водовідведення, централізоване постачання теплової енергії.

Пояснення позивача судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

16.07.2007р. до суду надійшли заперечення відповідача від 12.07.2007р. № 12-12/12-150, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Перед початком розгляду  справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши уповноважених представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

06.10.2003р. між Комунальним підприємством по теплопостачанню “Вуглик” Горлівської міської ради (далі-позивач, за договором – постачальник) та Державним підприємством “Артемвугілля”(далі-відповідач, за договором - споживач ) був укладений договір №181/411 на постачання теплової енергії у приміщенні ( далі – договір).

Згідно п. 1.1. постачальник бере на себе зобов’язання постачати споживачу теплову енергію, яка є власністю ДП “Газ-Тепло” НАК “Нафтогаз України” згідно укладеного договору комісії у будівлю по вул. Калашникова,25 площею 2607,3мІ, та по вул.Леніна,23 площею 157,8мІ, споживач зобов’язується оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами в строки, які передбачені договором (п.1.1, 1.2).

Строк дії договору з 06.10.2003р. до 05.10.2004р.

Договір №181/411 від 06.10.2003р. підписаний сторонами у встановленому порядку.

Суд вважає договір укладеним  між сторонами згідно вимог ст. 638 ЦК України.

Пунктом 3.2.1 договору сторони передбачили, що відповідач сплачує відпущену енергію:

протягом місяця за тарифом,  затвердженим рішенням Горлівської міської ради Виконавчого комітету №897/1 від 24.09.2003р. (за 1 м.кв.- 3,80грн. в т.ч. ПДВ).

01.12.2003р. сторонами була укладена додаткова угода до договору на поставку теплової енергії №181/411 від 06.10.2003р., у якій сторони згідно рішення Горлівської міської ради Виконавчого комітету №1160 від 21.11.2003р.”Про тарифи на послуги по теплопостачанню і гарячого водопостачання” вирішили пункт договору №3.2.1 викласти в наступній редакції “Сплачувати постачальнику з грудня 2003р. поставлену теплову енергію протягом місяця за тарифом ствердженим міською головою: за 1мІ - 4грн.99коп. (в т.ч. ПДВ), за 1Г кал – 144грн.73коп.(в т.ч. ПДВ).

Розрахунки за спожиту теплову енергію відповідно до п.5.1 договору здійснюються у грошовій формі , яка не суперечить діючому законодавству. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.5.2 договору).

Позивач свої зобов’язання за договором виконав та поставив відповідачу теплову енергію  у період з 12 жовтня 2004р. по 31 грудня 2004р. (включно), що підтверджується  актом на включення опалення від 12.10.2004р.

Для сплати поставленої теплової енергії Комунальним підприємством по теплопостачанню “Вуглик” Горлівської міської ради м. Горлівка відповідачу були виставлені  рахунки – фактури  № 1094 від 25.10.2004р, №1328 від 18.11.2004р., №1405 від 13.12.2004р., які додані до  матеріалів справи.

Відповідач свої зобов’язання щодо  сплати наданих послуг не виконав, у зв’язку з чим з його боку виникла заборгованість у  сумі   2 078грн.11коп., яку позивач просить стягнути.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на розрахунок суми боргу,  договір №181/411 від 06.10.2003р., копію акту включення теплової енергії, копії рахунків за відпущену теплову енергію, пред’явлених до сплати, заперечення на відгук №74-3563 від 03.07.2007р., пояснення від 11.07.2007р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається: на відгук по справі №12-12/12-126 від 19.06.2007р, заперечення на доводи позивача від 10.07.2007р., заперечення від 12.07.2007р. № 12-12/12-150,  правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до  ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Зобов’язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботу, оплатити кошти та інше, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання по сплаті боргу.

Зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст. 526 ЦК України).

Згідно вимог ст.629 ЦК України договір є обов”язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов”язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору ( ч.4 ст. 631 ЦК України).

Строк дії договору №181/411 від 06.10.2003р. з 06.10.2003р. до 05.10.2004р.,  передбачено           п. 8.1 договору.

Тим же пунктом договору визначено, що після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається продовженим на невизначений строк, якщо за місяць до закінчення строку договору не буде заяви однієї із сторін про відмову від договору.

Відповідачем не було надано суду доказів у підтвердження виконання цієї умови п.8.1  договору.

Отже, як вбачається з матеріалів справи позивач після закінчення строку дії договору підключив та поставив теплову енергію за період з 12.10.2004р. по 31.12.2004р., що підтверджено актом про включення від 12.10.2004р. та виставленими рахунками. Рахунки були прийняті відповідачем, але не сплачені до теперішнього часу.

Між тим, пунктом 8.2 договору передбачено, що припинення дії договору не звільняє споживача від обов”язку повної оплати за вжиту теплову енергію.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача спростовуються представленими доказами по справі та судом відхиляються.

Посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень на норми Закону України “Про закупівлю  товарів, робіт і послуг за державні кошти” суд не приймає до уваги, оскільки вони не стосуються предмета даного спору.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 11,  509, 526, 629, 631 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82,  84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик” Горлівської міської   ради м. Горлівка Донецької області до  Державного підприємства „Артемвугілля” м. Горлівка Донецької області  про стягнення  заборгованості за спожиту теплову енергію згідно договору № 181/411 від 06.10.2003р.  за період  з 12.10.2004р. по 31.12.2004р. в сумі 2 078 грн.11 коп., задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Артемвугілля” м. Горлівка Донецької області (84601, Донецька область, м. Горлівка, пр.Леніна,13, р/р 3159 в філії ЦМВ ПІБ м. Горлівка, МФО 334464, ) на користь Комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик” Горлівської міської   ради м. Горлівка Донецької області (84601, Донецька область, м. Горлівка, вул.Ушева,1, р/р 4832 в філії ЦМВ ПІБ м. Горлівка, МФО 334464, ) заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі   2 078 грн.11 коп., державне мито у сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

У судовому засіданні 17.07.2007 р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повне рішення складено та підписано 17.07.2007р.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2 – сторонам у справі