ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.05.07                                                                                           Справа  № 20/359

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

При секретарі Мацкулі Н.М.

розглянув апеляційну скаргу апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в м.Рівне за № 393/08 від 15.01.07 р.

на постанову господарського суду Рівненської області від 19.12.2006 р.

у справі № 20/359

за позовом УПФ України в м.Рівне, м.Рівне

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) Аудиторської фірми „Укрінвестаудит”, м.Рівне

про стягнення 26 656,29 грн.

за участю представників:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Павлюк С.І. –б/н від 15.12.06 р.

Ухвалою від 13.03.07 р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 17.05.07 р.

Ухвалою від 26.03.07 р. виправлено помилку в ухвалі від 13.03.07 р.

Представник позивача не з’явився у судове засідання, про час і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлений, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення № 2227013 та № 2241113.

До початку судового засідання представнику відповідача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши представника відповідача, судом встановлено:

Постановою господарського суду Рівненської області від 19.12.06 р. по справі № 20/359 (суддя Василишин А.Р.) в позові УПФ України в м.Рівне до ТзОВ Аудиторської фірми „Укрінвестаудит” про стягнення з ТзОВ Аудиторської фірми „Укрінвестаудит” на користь УПФ України в м.Рівне заборгованості в сумі 26 656,29 грн., відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що: ТзОВ Аудиторської фірми „Укрінвестаудит” є платником єдиного податку, тобто суб’єктом малого підприємництва, який перейшов на спрощену систему оподаткування; відповідач не є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, оскільки сплата цього збору для нього замінена сплатою єдиного податку; не зареєстрований у ПФ як страхувальник.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: судом порушено норми матеріального права; законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати; страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати страхові внески у встановлені строки та в повному розмірі; просить скасувати постанову господарського суду Рівненської області від 19.12.06 р. по справі № 20/359 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги УПФ України в м.Рівне, задоволити.

Відповідачем подано до справи відзив на апеляційну скаргу де зазначено, що: постанова господарського суду Рівненської області від 19.12.06 р. по справі № 20/359 є обґрунтованою і відповідає усім нормам матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є безпідставною; відповідач є платником єдиного податку, тобто суб’єктом малого підприємництва, який перейшов на спрощену систему оподаткування; спрощена система оподаткування передбачає заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов’язкових платежів) сплатою єдиного податку; суб’єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування; просить залишити апеляційну скаргу УПФ України в м.Рівне без задоволення, а постанову господарського суду Рівненської області від 19.12.06 р. по справі № 20/359 –без змін.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова господарського суду Рівненської області від 19.12.06 р. у справі № 20/359 - скасуванню, виходячи з такого:

Як видно з матеріалів справи, УПФ України в м.Рівне проведена планова перевірка правильності обчислення та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування ТзОВ Аудиторської фірми „Укрінвестаудит” за період з 01.09.01 р. по 31.05.06 р. За наслідками перевірки складено акт № 456 від 07.07.06 р., в якому зазначено, що документальною перевіркою донараховано страхових внесків на суму 22 168,04 грн., донараховано зобов’язання на суму 106,51 грн.(а.с.4).

На підставі акту перевірки позивачем прийнято рішення № 645 від 11.07.06 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, яким застосовано до ТзОВ Аудиторської фірми „Укрінвестаудит” фінансові санкції в розмірі 8 790,78 грн. (а.с.15) та рішення № 646 про застосування штрафних санкцій за допущені арифметичні або методологічні помилки в поданому платником розрахунку зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, яким застосовано до відповідача штрафні санкції у розмірі 17,00 грн. (а.с.14).

24.07.06 р. та 27.07.06 р. позивачем виставлено до відповідача вимоги № Ю-422 про сплату боргу на суму 17 847,51 грн. та 8 790,78 грн., відповідно. (а.с.16).

Відповідач посилається на те, що він є платником єдиного податку, і не є платником збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Закон України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (надалі ЗУ № 1058-ІУ) регулює відносини, які виникають в загальній системі загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, в т.ч. ст. 14 цього Закону дає перелік страхувальників, а п. 6 ч.2 ст. 17 Закону передбачає обов’язок сплати страхових внесків всіма страхувальниками, в т.ч. і тими, хто обрав спрощену систему оподаткування.

В ч.1 ст. 19 ЗУ № 1058-ІУ визначено об’єкт на який нараховуються внески.

Згідно ст. 15 ЗУ № 1058, визначено що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону; страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 18 ЗУ № 1058, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

ст. 17 ЗУ № 1058 передбачено, що відповідач зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

На вимогу суду апеляційної інстанції, листом № 2057/08 від 07.03.07 р. апелянт надав суду, –заяву «Промбуд-11»про реєстрацію страхувальником, яка не має відношення до даної справи.

Листом № 4049/08 від 10.05.07 р. позивач надав суду апеляційної інстанції ксерокопію заяви відповідача, з реєстраційним номером 16 МБ 1298 від 12.10.94 р., про реєстрацію відповідача у Фонді як страхувальника.

З наданих суду апеляційної інстанції ксерокопій розрахунків (звітів) за 2004-2005 рр. видно, що відповідач нарахував внески за ставкою 32 %, однак не сплачував їх.

В звітах 2006 р. відповідач не нарахував і не сплачував внески за ставкою 32,8% на суму 9 692,64 грн.

Як видно з наданого суду апеляційної інстанції листом № 2057/08 від 07.03.07 р. розрахунку, позов заявлено за несплату внесків за квітень-грудень 2005 р. на суму 12 476,53 грн. і за січень-травень 2006 р. –9 692,64 грн. з врахуванням поступлення суми 2887,08 грн. від сплати єдиного податку і суми 7858,65 грн. сплачених страхових внесків, позивач зазначив в розрахунку, що ще за період з 01.09.01 р. по 31.05.06 р. нараховано страхових внесків на суму 26 723,42 грн.

Однак, як видно з акту перевірки № 456 від 07.07.06 р. (а.с. 4), відхилення в 2002 р. становили по збору 1-5 %, 0,2 грн., в 2003 р. -118,69 грн., з 01.04.05 р. по 31.05.06 р. -3,32 грн.

Рішенням № 646 від 11.07.06 р. до відповідача застосована штрафні санкції на суму 17 грн., за донарахування зобов’язання на суму 806,51 грн.

Рішення № 645 від 11.07.06 р. донараховано 22 168,04 грн. і застосовано до відповідача штрафні санкції на суму 8 790,78 грн.

Таким чином матеріалами справи підтверджується сума 22 168,04 грн. донарахованих внесків.

З наданих суду акту перевірки № 456 від 07.07.06 р., розрахунків суми штрафних санкцій (а.с.4-10) видно, що штрафні санкції нараховані позивачем за квітень 2005 року по червень 2006 року на суму 8 790,78 грн.

Відповідно до ст.252 ГК України, у разі порушення суб’єктом господарювання встановлених правил обліку або звітності, щодо сплати зборів (обов’язкових платежів), або їх несплати чи неповної сплати, сума яку належить сплатити стягується з відповідного бюджету. Крім цього, з суб’єкта господарювання у визначених законом випадках може бути стягнуто штраф у розмірі до 50 % належної до сплати суми збору (обов’язкового платежу).

Однак, ст.250 ГК України передбачено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом 6-ти місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня вчинення порушення.

Подаючи щомісячні розрахунки (звіти), відповідач інформував позивача про суму виплаченої зарплати, нарахування і несплату внесків, але позивач на протязі 2004-2005 років не вжив відповідних заходів, внаслідок чого пропустив строк на застосування до відповідача адміністративно-господарські санкції у вигляді застосування штрафу по грудень 2005 року, включно.

Штрафні санкції на суму 17 грн., згідно рішення № 646 від 11.07.06 р. за донараховані по п/п 17.1.4. п.17.1. ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-111 (надалі ЗУ № 2181), без документального обґрунтування дотримання вимог передбачених ст.5,6 цього Закону з пропуском строку на застосування штрафних санкцій, а тому сума штрафу 17 грн., стягненню не підлягає.

Штрафні санкції на суму 8 790,78 грн., згідно рішення № 645 від 11.07.06 р. за донарахування суми 22 168,04 грн. за період з січня 2004 року по травень 2006 року включно, застосовані в межах 6-ти місячного строку на суму 2 630,09 грн. за січень- червень 2006 року і підлягають до стягнення. В решті штрафних санкцій пропущено строк на їх застосування.

Враховуючи те, що відповідно до ч.15 ст.106 ЗУ № 1058 строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафу не застосовується, то стягненню підлягає недоїмка 17 848,51 грн., фінансові санкції на суму 2 630,09 грн., а всього –20 478,6 грн.

Оскільки, відповідно до ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог, то на думку членів колегії такий вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог, більше того, проти позивача недопустимий без подання відповідачем зустрічних позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції не досліджено усі обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а тому постанова господарського суду Рівненської області від 19.12.06 р. у справі № 20/359 підлягає скасуванню.

Аналогічна практика Верховного суду України у постанові від 21.11.06 р. у справі за позовом ДП „Будгідроремонт” науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Кварц” до УПФ України в м. Авдіївці, Донецької області.

Керуючись ст.ст.185, 195, 198, 202, 207, 254, п. 6 Розділу УІІ КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Постанову господарського суду Рівненської області від 19.12.06 р. у справі № 20/359 скасувати.

Прийняти нову постанову. Стягнути з ТзОВ Аудиторської фірми „Укрінвестаудит” (м. Рівне, вул. Коцюбинського,6, 33000) на користь УПФ України в м. Рівне заборгованість з несплачених внесків на суму 17 848,51 грн., фінансові санкції на суму 2 630,09 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Доручити господарському суду Рівненської області видати виконавчий лист.

Матеріали справи повернути в господарський суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                                                  Слука М.Г.

Судді                                                                                Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.