ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
10.05.07                                                                                           Справа  № 5/169-13/31А
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова, м.Львів

на постанову Господарського суду Львівської області від 21.02.2007р.

у справі № 5/169-12/31А

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Оріон-Експорт”, м.Львів

до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова, м.Львів

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 24.11.2006р. № 27213/10/23-0, № 27214/10/23-0

За участю представників сторін:

від позивача: Хомин Ю.В. –представник.

від відповідача: Кармелюк Т.Б. –старший державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено. Заява про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Львівської області від 21.02.2007р. у справі № 5/169-13/31А, суддя Станько Л.Л., визнано нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м.Львова від 24.11.2006р. № 27213/10/23-0 та № 27214/10/23-0.

Постанова місцевого господарського суду мотивована нормами п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5, пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та пп.7.2.4 п.7.2, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Не погоджуючись з постановою Господарського суду Львівської області від 21.02.2007р., Державна податкова інспекція у Франківському районі м.Львова подала апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права, а саме положень п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5, пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в позові відмовити.

Позивач у відзиві апеляційну скаргу заперечує, просить постанову Господарського суду Львівської області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, мотивуючи такі вимоги всебічним дослідженням місцевим господарським судом всіх обставин у справі та належним застосуванням судом норм матеріального права.

У судовому засіданні 26.04.2007р. оголошувалась перерва до 10.05.2007р.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, заперечення позивача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, з наступних підстав.

Державною податковою інспекцією у Франківському районі м.Львова на підставі акту перевірки від 16.11.2006р. № 1710/23-0/23884757 «Про результати комплексної виїзної планової перевірки ТзОВ «Оріон-Експорт»() з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005р. по 30.06.2006р.», 24 листопада 2006 року було прийнято податкові повідомлення-рішення № 27213/10/23-0, № 27214/10/23-0, у відповідності до яких ТзОВ «Оріон-Експорт»визначено суму податкового зобов’язання з: податку на прибуток у розмірі 9500,00 грн. (штрафні санкції –9500,00 грн.); податку на додану вартість у розмірі 163350,27,00 грн. (основний платіж –108900,18 грн., штрафні санкції –54450,09 грн.).

07.03.2006р. між ТзОВ «Оріон-Експорт»(покупець) та ТОВ «Фірма «Інтергал»(постачальник) було укладено договір № 07/03, відповідно до умов якого (п.2.2 договору) ТзОВ «Оріон-Експорт»зобов’язувався здійснити 100% передоплату на рахунок ТзОВ «Фірма «Інтергал». Згідно з платіжними дорученнями № 71 від 09.03.2006р., № 406 від 10.03.2006р., № 77 від 13.03.2006р., № 87 від 20.03.2006р., № 94 від 24.03.2006р., № 95 від 24.03.2006р., № 96 від 24.03.2006р., № 97 від 27.03.2006р., № 98 від 27.03.2006р. ТзОВ «Оріон-Експорт»було перераховано на розрахунковий рахунок ТзОВ «Фірма «Інтергал»в якості попередньої оплати за розчинник SA-AD згідно з договором № 07/03 від 07.03.2006р. кошти у розмірі 5333000,00 грн.(в т.ч.ПДВ 888833,33 грн.). В подальшому ТзОВ «Фірма «Інтергал»відповідно до платіжних доручень № 12 від 28.03.2006р. та № 21 від 30.03.2006р. було перераховано на розрахунковий рахунок ТзОВ «Оріон-Експорт», з призначенням платежу –повернення попередньої оплати за розчинники згідно з договором № 07/03 від 07.03.2006р. кошти у розмірі 4133000,00 грн.(в т.ч. ПДВ –688833,33 грн.).

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі валові витрати) –сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються )виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3.-5.7. цієї статті).

Відповідно до пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку –день їх видачі з каси підприємства:

- або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) –дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Як вбачається із вищевказаних операцій здійснених ТзОВ «Оріон-Експорт»та ТОВ «Фірма «Інтергал», розмір коштів, як попередня оплата, перерахованих ТзОВ «Оріон-Експорт»на рахунок ТзОВ «Фірма «Інтергал»становила 5333000,00 грн.(в т.ч. ПДВ 888833,33 грн.). Розмір коштів повернутих ТзОВ «Фірма «Інтергал»на рахунок ТзОВ «Оріон-Експорт»становив 4133000,00 грн.(в т.ч. ПДВ688833,33 грн.). З чого вбачається, що на кінець І кварталу 2006р., ТзОВ «Оріон-Експорт»було здійснено попередню оплату ТзОВ «Фірма «Інтергал»за розчинник згідно з договором № 7/03 від 07.03.2006р. у розмірі 1200000,00 грн.(в.т.ч. ПДВ 200000,00 грн.). Таким чином, у відповідності до вимог п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 та пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ТзОВ «Оріон-Експорт»мало право включити до валових витрат підприємства у І кварталі 2006р. суму 1000000,00 грн., яку було сплачено ТзОВ «Фірма «Інтергал».

Щодо віднесення ТзОВ «Оріон-Експорт»до валових витрат підприємства у І кварталі 2006р. лише коштів у розмірі 380000,00 грн.(без ПДВ), то місцевий господарський судом дійшов до правильного висновку про відсутність в таких діях порушення, оскільки у відповідності до п.3.1 ст.3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»об’єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з п.4.3 цього Закону, зокрема на суму валових витрат платника податку, визначених ст.5 цього Закону, а отже підприємством добровільно збільшено об’єкт оподаткування податком на прибуток в результаті добровільного зменшення валових витрат на суму 620000,00 грн.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В пп.7.4.4 та пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено перелік підстав, які виключають право  платника податку на віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, до таких підстав зокрема відносяться випадки : якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, а також не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), які не підтверджені податковими накладними.

Відповідно до пп.7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»платник податку зобов’язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатура) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об’єм); повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму  коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою иникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій :

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З аналізу вищезгаданих положень Закон України «Про податок на додану вартість»вбачається залежність виданої податкової накладної до здійсненої господарської операції (поставка товару чи здійснення попередньої оплати), а отже така податкова накладна не може містити інформацію відмінну від тої операції, яка здійснена суб’єктами господарювання.

Апеляційним господарським судом оглянуто видаткову накладну № 17/05/2 від 17.05.2006р. на суму 653401,10 грн. про поставку ТзОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»на ТзОВ «Оріон-Експорт»товарно-матеріальних цінностей на суму 653401,10 грн. в т.ч. ПДВ 108900,19 грн. та податкову накладну № 17-05/2 від 17.05.2006р., видану ТзОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»на суму 653401,10 грн., в т.ч. ПДВ 108900,19 грн. Як вбачається із змісту податкової накладної № 17-05/2 від 17.05.2006р. дана податкова накладна щодо номенклатури поставленого товару повністю відповідає видатковій накладній № 17-05/2 від 17.05.2006р. та відповідає усім вимогам щодо наявності необхідних реквізитів, встановленим пп.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість». Окрім того, у справі наявні інші докази здійснення саме операції з поставки товарно-матеріальних цінностей за видатковою накладною № 17/05/2 від 17.05.2006р. на суму 653401,10 грн., а саме дані бухгалтерського обліку ТзОВ «Оріон-Експорт»про постановку на прихід отриманих за вищевказаною видатковою накладною товарно-матеріальних цінностей. І навпаки відсутні будь-які докази здійснення попередньої оплати ТзОВ «Оріон-Експорт», що не заперечується скаржником. Таким чином, місцевий господарський суд правомірно та вмотивовано дійшов до висновку про правомірність включення до податкового кредиту ТзВ «Оріон-Експорт»сум з податку на додану вартість саме за податковою накладною № 17-05/2 від 17.05.2006р. якою підтверджено поставку товару ТзОВ «Оріон-Експорт»на суму 653401,10 грн. в т.ч. ПДВ –108900,19 грн.

Зважаючи на вищевикладене, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що постанова господарського суду Львівської області відповідає обставинам та матеріалам справи, а місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про невідповідність вимогам чинного законодавства податкових повідомлень-рішень від 24.11.2006р. № 27213/10/23-0 та № 27214/10/23-0, прийнятих ДПІ у Франківському районі м.Львова.

За наведених вище обставин, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування постанови місцевого господарського суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Львівської області від 21.02.2007р. у справі № 5/169-13/31А залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                                Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                                    Процик Т.С.

Суддя                                                                                                    Галушко Н.А.