ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.04.07 р.                                                                               Справа № 39/79

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:

Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” м. Запоріжжя

до відповідача:

Відкритого акціонерного товариства “Трансмаш” м. Донецьк

про:

стягнення 23 144 118  грн. 01 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Мороз В.С. Лобіков Д.В. – за довіреностями;

від відповідача: не з’явився;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” м. Запоріжжя, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства “Трансмаш” м. Донецьк, про стягнення заборгованості за у сумі 23 144 118 грн. 01 коп.

В обґрунтування  позовних вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу № К-205 від 25.04.2003 р., прості векселі №№ 7000, 7002, 7003. 7004, 7006, 7007, 7008, 7017. 7019, 7016, 7015, 7018, 7023, 7029, 7027, 7026, 7025, 7022, 7021, 7020, 7014, 7013, 7012. 7011, 7010, 7009, 6996, 6997. 6998, акт приймання-передачі цінних паперів, акти пред’явлення векселів до платежу, протести векселів, копії довідок про надані послуги.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, витребуваних документів та пояснень не надав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, про що свідчить реєстр відправлення рекомендованої кореспонденції господарського суду.

Проте, суд вважає за можливе розглянути спір згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду відповідачем докази не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, а надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, враховуючи пояснення представника позивача, суд встановив.

25.04.2003 р. між Закритим акціонерним товариством “ФК Сократ” та позивачем укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № К-205, предметом якого є 35 простих векселів.

На виконання умов за Договором ЗАТ “ФК Сократ”, згідно акту прийому-передачі цінних паперів, передав, а позивач прийняв у власність прості векселі, у тому числі і 29 спірних векселів емітентом яких є відповідач - №№ 7000, 7002, 7003. 7004, 7006, 7007, 7008, 7017. 7019, 7016, 7015, 7018, 7023, 7029, 7027, 7026, 7025, 7022, 7021, 7020, 7014, 7013, 7012. 7011, 7010, 7009, 6996, 6997. 6998.

Як вбачається  з акту  прийому-передачі продавець передав векселі покупцю (позивачу) і отримувач  набув  право власності на них  з  моменту  підписання  сторонами  акту прийому-передачі.

Таким чином, позивач є законним векселедержателем спірних векселів.

Згідно ст.ст.37,38 „Уніфікованого закону про переказні векселі і прості векселі" (згідно Закону України від 06.07.1999р. № 826-ХІУ „Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі) вексель зі строком на визначену дату підлягає оплаті при його пред'явленні у визначену дату, або в один із двох наступних робочих днів, тобто векселя:

-№ 7000, 7002, 7003, 7004 зі строком

платежу - 12.02.2006р. повинні були бути оплачені в строк не пізніше 14.02.2006р.

-№   7006 зі строком платежу - 11.06.2006р. повинен був бути оплачений у

строк не пізніше 13.06.2006р.

-№ 7007 зі строком платежу - 25.06.2006р. повинен був бути оплачений у

строк не пізніше 27.06.2006р.

-№ 7008 зі строком платежу - 12.07.2006р. повинен був бути оплачений у

строк не пізніше 14.07.2006р.

-№ 7017, 7019, 7016, 7015, 7018, 7023, 7029, 7027, 7026, 7025, 7022, 7021, 7020, 7014, 7013, 7012, 7011, 7010, 7009 зі строком платежу - 20.12.2006р. повинні були бути оплачені в строк не пізніше 22.12.2006р.

-№ 6996 зі строком платежу 20.08.2005р. повинен був бути оплачений у

строк не пізніше 22.08.2005р.

-№ 6997 зі строком платежу 22.08.2005р. повинен був бути оплачений у

строк не пізніше 24.08.2005р.

-№ 6998 зі строком платежу 23.08.2005р. повинен був бути оплачений у

строк не пізніше 25.08.2005р.

У визначений строк, позивач згідно актів пред’явлення векселів до платежу векселі, звернувся з регресною вимогою до емітента, проте векселі №№ 7000, 7002, 7003, 7004, 7006, 7007, 7008, 7017, 7019, 7016, 7015, 7018, 7023, 7029, 7027, 7026, 7025, 7022, 7021, 7020, 7014, 7013, 7012. 7011, 7010, 7009, 6996, 6997. 6998  акцептовані ним не були, через відсутність останнього за місцезнаходженням, про що складено акти від 10.12.2006 р., 13.02.2006 р., 22.08.2006 р., 25.08.2006 р.

Відповідно до ст. 44 Уніфікованого закону відмова в акцепті або у платежі повинна бути підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі).

Векселі №№ 7000, 7002, 7003, 7004, 7006, 7007, 7008 були опротестовані приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, про що свідчать акти про протест векселів про неоплату серії ВСО № 684302 (номер в реєстрі 293), ВСО № 684303 (номер в реєстрі 294), ВСО № 684304 (номер в реєстрі 295), ВСО № 684305 (номер в реєстрі 296), ВСХ № 256062 (номер в реєстрі 1966), ВСХ № 981434 (номер в реєстрі 2184), ВЕА № 397418 (номер в реєстрі 2480).

Решта векселів позивачем опротестовані не були, проте, як вбачається з статті 53 Уніфікованого закону після закінчення строків, встановлених для пред'явлення векселя строком за пред'явленням, а так само для здійснення протесту у неплатежі держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта.

На момент прийняття рішення векселі №№ 7000, 7002, 7003. 7004, 7006, 7007, 7008, 7017. 7019, 7016, 7015, 7018, 7023, 7029, 7027, 7026, 7025, 7022, 7021, 7020, 7014, 7013, 7012. 7011, 7010, 7009, 6996, 6997. 6998 відповідачем не оплачені.

В силу ст. 21 Закону України “Про цінні папери та фондову біржу” вексель є цінним папером, який засвідчує безумовне зобов’язання векселедавця сплатити обумовлену в ньому суму власнику векселя (векселедержателю). Позивач  довів,  що  він  є   векселедержателем.

Векселедержатель, який  не отримав  платіж,  має  право на  стягнення  вексельної  суми в  порядку   і  межах  строку  вексельної  давності,  встановленої  Уніфікованим  законом  про  переказні  та  прості  векселі.  Відповідно  до статті 70 цього Закону  вимоги,  що випливають  із  переказного  векселя  до  акцептанта, погашаються  після  закінчення  трьох  років  з  дня  платежу незалежно  від  протесту  векселя.  В  силу  статті 77 Закону  до простого  векселя  застосовуються  постанови,  що  відносяться  до  переказного  векселя,  зокрема  строки  вексельної  давності (статті 70, 71 Закону).  Відповідно  до статті  78 Закону   векселедавець  простого  векселя зобов’язаний  так  саме,  як  і  акцептант  за  переказним векселем.  Отже,  вимоги  за  векселями  до  акцептанта  переказного  чи  векселедавця   простого  векселя  можуть  бути  подані  протягом  трьох  років  з  дня  платежу  незалежно  від протесту  векселя.

Відповідно  до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона  посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач  довів,  що  він  є  законним  векселедержателем, а тому позовні вимоги в частині стягнення вексельної суми суд вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того  позивачем пред’явлені вимоги по оплаті витрат, пов’язаних з протестом векселів в сумі 3 220 грн. 00 коп.

Згідно ст. 48 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі власник може вимагати від того, до кого він звертався з регресом, у тому числі і витрати за протестом.

Витрати, понесені позивачем у зв’язку з опротестуванням векселів підтверджені матеріалами справи, зокрема довідками на оплату послуг за вчинення нотаріальних дій, у зв’язку з чим, суд вважає позовні вимоги  в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Оригінали векселів, які були пред’явлені для огляду в засіданні суду, знаходяться у позивача. Після отримання грошових коштів вони вважаються погашеними.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись  ст.ст. 33, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, на  підставі   Уніфікованого  закону  про  переказні  та  прості  векселі, господарський  суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” м. Запоріжжя – задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Трансмаш” на користь Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” м. Запоріжжя заборгованість за векселями в сумі 22 263 834, 44 грн., витрати на опротестування векселів в сумі 3 220 грн. 00 коп., витрати за державним митом в сумі 25 500, 00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя