СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"19" червня 2007 р.
Справа №10/355-НА

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 с. Колибаївка
Кам'янець-Подільського району

до Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в особі територіального управління у Хмельницькій
області м. Хмельницький

про скасування постанови НОМЕР_1
від 11.09.2006р. про застосування фінансової санкції в сумі 1700 грн.

Суддя  Виноградова
В.В.                    Секретар судового
засідання Матущак В.В.

Представники сторін:

позивача              не з'явився (ОСОБА_1 -приватний
підприємець в судовому засіданні 18.06.2007р.)

відповідача             Савченко В.А. -за довіреністю №142
від 29.01.2007р.

В судовому засіданні згідно ч.3
ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Постанова виноситься 19.06.2007р.,
оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Позивач звернувся
до суду з позовом про скасування постанови НОМЕР_1 від 11.09.2006р. про
застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн., яка прийнята на підставі
протоколу про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт від
03.09.2006р. Вважає постанову такою, що не відповідає чинному законодавству та
фактичним обставинам справи.

В обґрунтування позову посилається
на  абз.2 ч.1 ст. 60 Закону України „
Про  автомобільний транспорт” , яким
визначено, що  штрафні санкції застосовуються
до перевізників за надання послуг з перевезення пасажирів при відсутності
документів, перелік яких визначено ст.39 вказаного Закону. Зазначає, що позивач
на момент перевірки  здійснював
нерегулярні перевезення , а тому паспорт маршруту інспектор не повинен був від
нього вимагати . При цьому,  зазначив, що
Закон вимагає паспорт маршруту  лише для
регулярних перевізників.

Крім того, посилаючись на п.26
Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження прядку здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті” вказує, що позивача не було
повідомлено про розгляд справи про застосування фінансових санкцій.

Відповідач
проти позову заперечує, вважаючи позовні вимоги безпідставними,
необгрунтованими. Вказує, що оспорювана постанова прийнята на підставі
протоколу НОМЕР_2 від 03.09.2006р. яким зафіксовано порушення з боку позивача
вимог ст. 39 Закону України „Про автомобільний транспорт”, а саме здійснення
нерегулярних перевезень пасажирів власним автобусом без дорожнього листа , за
що передбачена відповідальність передбачена ст. 60 вищевказаного Закону .В
обґрунтування посилається на положення Закону України „Про автомобільний
транспорт”, Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті
загального користування (затвердж. постановою Кабінету Міністрів України від
29.01.2003р. №143.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа Кам'янець-Подільським міськвиконком
07.04.2004р., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3, згідно
одержаної ліцензії від 09.02.2005р. НОМЕР_4 здійснює надання послуг з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім
надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі), знаходиться на
спрощеній системі оподаткування згідно свідоцтва про сплату єдиного податку від
08.12.2006р. НОМЕР_5 серії Діз зазначенням вид діяльності-нерегулярний
пасажирський транспорт.

Відповідно до завдання на перевірку
НОМЕР_6 від 01.09.2006р. державним інспектором територіального управління
Головавтотрансінспекції у Хмельницькій області 03.09.2006р. проведено перевірку
автотранспортного засобу Мерседес Бенц НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_1, с.
Колибаївка Кам'янець-Подільського району, в результаті якої виявлено, що водій
ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів із Дунаєвець до Кам'янець-Подільського
без дорожнього листа та інших документів передбачених законодавством України,
чим порушено вимоги ст.39 Закону України „Про автомобільний транспорт”. За
результатами перевірки складено протокол НОМЕР_2 від 03.09.2006р. , в якому
позивач у в графі „пояснення водія транспортного засобу” зазначив , що
здійснював перевезення пасажирів без розкладу руху, схеми маршруту, дорожнього
листа.

Розглянувши матеріали справи про
правопорушення законодавства про автомобільний транспорт, за виявлені порушення
Постановою НОМЕР_1 від 11.09.2006р. у відповідності до абз. 2 ч.1 с. 60 Закону
України „Про автомобільний транспорт” (в редакції Закону від 23.02.2006р.) до
позивача застосовано 1700 грн. фінансових
санкцій.

Позивач, вважаючи, що вказана
постанова суперечить вимогам чинного законодавства та фактичним
обставинам,  просить її скасувати.

Досліджуючи надані сторонами
докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в
сукупності, судом враховується наступне.

Законом України „Про автомобільний
транспорт” №2344-ІІІ від 05.04.2004р. (із мінами та доповненнями, внесеними
Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про автомобільний
транспорт” від 23.02.2006р. №3492-IV) -надалі Закон передбачено, що державному
контролю   підлягають   усі
транспортні   засоби українських
та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників
здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (ст.
6) .Державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства  про
автомобільний  транспорт
здійснює  урядовий орган державного
управління з питань контролю на автомобільному транспорті .

Контрольно-наглядові функції у
сфері автомобільного транспорту загального користування покладено на Головну
державну інспекцію на автомобільному транспорті
та її територіальні органи, що визначено Положеннями про Головну
державну інспекцію на автомобільному транспорті (затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 08.09.2004р. №1190) та про територіальні органи
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті (затверджено Наказом
Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005р. №888).

Процедура здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті загального користування на момент спірних
відносин визначалась Порядком здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті загального користування ( затвердженого постановою КМУ від
29.01.2003р. №143 ) .

Відповідно до ст.39 Закону
автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам,
які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські
перевезення, зокрема документи для нерегулярних пасажирських перевезень:  для автомобільного перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист,
договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Як вбачається з протоколу НОМЕР_2
від 03.09.2006р., під час перевірки автотранспортного засобу Мерседес Бенс
держномер НОМЕР_7, що належить ОСОБА_1, було зафіксовано, що 03.09.2006р.
ОСОБА_1 здійснював пасажирські перевезення пасажирів з м. Дунаєвець до м.
Кам'янець-Подільського за відсутності дорожнього листа та інших документів, чим
порушено вимоги ст. 39 Закону. При цьому, водій ОСОБА_1 із зафіксованими
порушеннями погодився, про що свідчать пояснення ОСОБА_1, протокол засвідчив
своїм підписом. При цьому позивача повідомлено про розгляд справи про порушення
законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням місця і часу, що
відмічено у протоколі.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 60
Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції, в тому числі за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього Закону - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами протоколу,  за порушення законодавства про автомобільний
транспорт начальником територіального управління Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті у Хмельницькій області винесено постанову про
застосування до позивача у відповідності до абз.2 ч.1 ст.60 Закону фінансових
санкцій в сумі 1700 грн.

Судом враховується, що доказів, які
б спростовували встановлені відповідачем факти порушень, позивачем не подано, а
заперечення позивача спростовуються вищенаведеним.

З огляду на викладені обставини,
суд вважає позовні вимоги позивача про скасування постанови НОМЕР_1 від
11.09.2006р. про застосування фінансових санкцій безпідставними, тому у позові
необхідно відмовити. При цьому, враховуються положення ст.71 КАС України,
відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94,
104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення”
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

У задоволенні позову Приватного
підприємця ОСОБА_1 с. Колибаївка Кам'янець-Подільського району до Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального
управління головавтоінспекції у Хмельницькій області м. Хмельницький про
скасування постанови НОМЕР_1 від 11.09.2006р. про застосування фінансових
санкцій в сумі 1700 грн. відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та
інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.Подаються до
Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.
Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
В.В. Виноградова

Постанова
складена в повному обсязі та підписана 22.06.2007р.

Віддрук.
3 прим. :

1
- до справи,

2
- позивачу,

3
- відповідачу.