СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

09.08.2007
Справа №  13/351-ПН-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Закуріна М. К. при секретарі
Котенко Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1,

до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Лада Сервіс - СТО-1”,

про
визнання за позивачем права власності на магазин промислових товарів по
АДРЕСА_1,

за участю представників сторін:

позивача
- ОСОБА_2 (представника за дорученням),

відповідача
-не з'явився (заявивши клопотання про розгляд справи без його участі),

в с т а н о в
и в:

Відповідно до позовної заяви
заявлені вимоги ґрунтуються на положеннях статей  386 та 392 ЦК України, відповідно до яких, на
думку позивача, він, являючись власником спірного майна, вправі заявити позов
про визнання права власності у випадку, коли воно не визнається іншою особою,
-в даному випадку відповідачем.

Відповідачем зазначені вимоги
визнаються, що вбачається з наданого ним відзиву на позов.

Крім викладеного з матеріалів
справи слідує, що  позивач є власником
квартири АДРЕСА_1, придбаної ним за договором купівлі-продажу НОМЕР_1 від
12.02.2007 р., свідченням чого є Витяг про реєстрацію права власності НОМЕР_2
від 28.03.2007 р.

Статтею 328 ЦК України встановлено,
що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема
із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом. В свою чергу слід зазначити, що за змістом статті 202 того ж Кодексу
правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків.

Таким чином позивач набув право
власності на вказане майно.

З метою реконструкції придбаної
квартири  під магазин промислових товарів
позивач звернувся до виконавчого комітету Херсонської міської ради з
відповідним клопотанням про надання дозволу на проведення відповідних робіт.
Розпорядженням Херсонського міського голови НОМЕР_3 від 13 червня 2007 року
позивачу надано дозвіл на проектування та реконструкцію власної квартири під
магазин промислових товарів.

З метою впровадження в дію даного
розпорядження та проведення безпосереднього будівництва позивачем отримані
відповідні дозволи та погодження, а саме: від Управління житлового господарства
НОМЕР_4 від 15.06.2007 р., Містобудівної ради виконавчого комітету Херсонської
міської ради.

За змістом пункту 4.4. Типового положення
про розробку та видачу архітектурно-планувальних завдань і технічних умов на
проектування об'єктів нового будівництва, розширення, реконструкції,
капітального ремонту та комплексного благоустрою територій, затвердженого
наказом Держкоммістобудування України від 04.04.1997 р. № 54, для розробки та
отримання архітектурно-планувальних завдань на розширення, реконструкцію та
капітальний ремонт будівлі житлово-громадського призначення замовник подає
заяву до місцевого органу містобудівної ради.

Тобто, з викладеного вбачається, що
позивачем дотримано вимог діючого законодавства щодо початку реконструкції
майна, оскільки архітектурно-планувальне завдання для проведення поліпшень
майна не потребується.

Для проведення безпосередніх
підрядних робіт між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду,
який останнім виконано в повному обсязі.

Згідно до пункту 6 „Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів”, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, до
складу робочої комісії включаються представники генерального підрядника,
субпідрядної організації, генерального проектувальника, експлуатаційної
організації, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, органів
державного санітарно-епідеміологічного нагляду, державного пожежного нагляду,
державного нагляду з охорони праці, охорони навколишнього природного
середовища, державної інспекції з енергозбереження та інших органів, що
здійснюють державний нагляд відповідно до призначення об'єкта.

Підрядною організацією, створена
робоча комісія, проте з неповним її складом, оскільки згідно до пункту 11
вказаного Порядку визначено випадки утворення Державної комісії з прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, до який випадок проведення
реконструкції не віднесено.

Викладені обставини свідчать про
неможливість позивача та одночасно відповідача через дії кожного з них прийняти
в експлуатацію об'єкти будівництва, оскільки ними ігноруються вимоги пункту 6
Порядку, у зв'язку з чим і виник даний спір.

Положеннями статті 331 ЦК України
передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з
моменту завершення будівництва.

Разом з тим, за змістом положень
статті 376 того ж Кодексу будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і
правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання її у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. В той же час за
частиною 5 цієї ж статті на вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Крім цього, за змістом статті 392
ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Приймаючи до уваги викладене, а
також враховуючи, що реконструкція майна
здійснена безпосередньо самими власником колишньої квартири, а також
відсутність спору щодо користування земельною ділянкою, на якій її розташовано,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі зазначених правових
норм та керуючись статтями 82-85 ГПК України,

в и р і ш и
в:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Визнати за суб'єктом підприємницької
діяльності фізичною особою ОСОБА_1 право власності на магазин промислових
товарів по АДРЕСА_1.

Дата підпису рішення -10 серпня 2007
року

Суддя
М.К. Закурін