ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06.06.07                                                                                           Справа  № 7/303

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                     Бойко С.М.,

суддів:                                            Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі Чаплик І.,

з участю представників:

позивача –     з”явився,

відповідача 1 – з”явився,

відповідача 2 –не з”явився,

розглянув апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м.Рівне, м.Рівне

на постанову господарського суду Рівненської області від 05.12.2006 року, суддя Маціщук А.В., в справі №7/303,

за позовом державної податкової інспекції у м.Рівне, м.Рівне

до відповідача 1  Рівненської обласної спілки споживчих товариств, м.Рівне

до відповідача 2 підприємства «Юридична фірма ОВ», м.Київ

про: визнання недійсним договору та стягнення в дохід держави 37152 грн.,

ВСТАНОВИВ:

постановою господарського суду Рівненської області від 05.12.2006 року відмовлено в задоволенні позовних вимог державної податкової інспекції у м.Рівне до Рівненської обласної спілки споживчих товариств та до підприємства «Юридична фірма ОВ»про визнання недійсним договору від 11.01.2006 року про надання юридичних послуг та застосування наслідків в порядку ст.ст.207.208 ГК України на суму вказаного договору в розмірі  37152 грн., оскільки позивачем не доведено, що угода укладена  з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків за даною угодою.

В апеляційній скарзі позивач просить постанову суду скасувати і  позов задоволити, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення вимог норм матеріального та процесуального права, апелюючи тим, що підтвердженням укладення спірної угоди з метою, суперечною інтересам держави і суспільства є те, що товариство перераховуючи гроші за отримані послуги згідно спірного договору зменшило свої податкові зобов»язання перед  бюджетом. При цьому скаржник вважає безпідставним укладення договору про надання юридичних послуг при наявності у відповідача 1 юридичного відділу.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач 1 просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, в чому полягала завідома суперечна інтересам держави і суспільства мета  укладення угоди. При цьому зазначає, що як на момент укладення спірного договору, так і на момент його виконання  та вирішення спору сторони за договором зареєстровані органами  державної реєстрації та перебувають на обліку  в державних податкових інспекціях за місцем знаходження юридичної адреси.

В судове засідання відповідач 2 не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання, а тому суд  вважає за можливе справу  розглянути без його участі за наявними в справі доказами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, встановив, що між Рівненською обласною спілкою споживчих товариств (замовник) та підприємством «Юридична фірма ОВ»(виконавець) укладено договір від 11.01.2006 року про надання юридичних послуг, за умовами якої   виконавець зобов»язався надавати юридичні послуги замовнику, а саме  консультації та юридичні послуги щодо залишення у власності та володінні останнього будівлі універмагу, а також –забезпечити представництво інтересів у господарських судах при розгляді справи №17/81 за позовом ТОВ “Оптово-роздрібна торгова фірма “Едланд” до Костопільської міської ради, Рівненського обласного БТІ та СП “Хлібокомбінат” за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ТОВ “Торговий дім “Едланд” та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Рівненської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним акта, визнання добросовісним набувачем майна, визнання права власності, а також при розгляді справи № 10/257 за позовом КП Рівненське ГРО Рівненської облспоживспілки до СП “Хлібокомбінат”. Зміст послуг конкретизовано за п.2.1 договору. Вартість послуг визначена сторонами згідно з п.4.1 договору в розмірі 37152 грн. з ПДВ.

Виконання сторонами договору підтверджується  актом приймання виконаних робіт №01/2006 від 20.02.06 р.   (а.с.5), згідно якого виконавцем здано, а замовником прийнято надані юридичні послуги в повному обсязі та без зауважень і зобов’язано сплатити винагороду в сумі 37152 грн., в т.ч. ПДВ 6192 грн., та платіжним дорученням №214 від 21.03.06 р., згідно якого  Рівненська обласна ССТ перерахувала Юридичній фірмі “ОВ” 37152 грн. з призначенням платежу “за юридичні послуги згідно договору від 11.01.06 р. в т.ч.ПДВ-6192,00 грн.”.

За надані послуги відповідачем 2  Юридичною фірмою “ОВ” виписано податкову накладну №8, яка містить докладну інформацію про сторони договору, їх адреси, індивідуальні податкові номери, номери свідоцтв про реєстрацію платника ПДВ та посилання на акт № 01/2006.

Крім цього, в матеріалах справи наявні також докази про те, що працівник фірми “ОВ” Багрій / Вичівська О.Ю. брала участь у судових засіданнях при розгляді господарськими судами в різних інстанціях справ №10/257 та №17/81 і оформляла процесуальні документи на підставі доручення, виданого Рівненською обласною ССТ і кооперативним підприємством “Гуртово-роздрібне об’єднання” Рівненської обласної ССТ, зокрема довіреностями представника /а.с.58,108-109,112,115/ і процесуальними документами судів / а.с.38-79, 110-114/, а також випискою з трудової книжки Багрій О.Ю. (з відміткою про зміну прізвища на Вичівська), з якої вбачається, що з 01.08.03 р. ця особа працює на підприємстві “Юридична фірма ОВ” /а.с.107/.

Відповідно до ст.207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Необхідними умовами для визнання угоди недійсною відповідно до вищезазначеної норми є її укладення з метою за відомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків за даною угодою. Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона) усвідомлювали чи повинні були усвідомлювати протиправність угоди, що укладається, суперечність її інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Пленум Верховного Суду України в пункті 6 Постанови №3 від 28.04.1978р. “Про судову практику в справах про визнання угоди недійсною” роз”яснив, що до  таких угод належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою тощо. Умисел юридичної особи - сторони у договорі визначається умислом посадової особи, яка підписала (уклала) угоду від імені такої юридичної особи і яка мала такі повноваження на момент її підписання.

Умисел фізичної особи може бути доведено рішенням суду, або доказами про вчинення нею дій скерованих на досягнення мети завідомо суперечної інтересам держави та суспільства.

Крім того, п.7.3. постанови Пленуму ВГС України "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки" від 25.07.2002 року № 1056 зазначено, що доказами спрямованості угод на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокрема, надані податковими органами відомості про відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, визнання недійсними в установленому чинним законодавством установчих (статутних) документів, неподання податкової звітності до органів державної податкової служби, скасування державної реєстрації суб"єкта підприємницької діяльності тощо.

Із змісту спірного договору, не вбачається про наявність у контрагентів, або хоча б в одного, мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а саме –умов щодо порушення порядку сплати податку на додану вартість, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності доказів наявності мети та умислу завідомо суперечного інтересам держави і суспільства.

Сторони за спірним договором як на час його укладення, так і на час виконання та вирішення спору в суді зареєстровані органами державної реєстрації і перебувають на обліку в державних податкових інспекціях за місцем знаходження юридичної адреси, як платники податків та одержали свідоцтво на додану вартість /а.с.29,80-85/, що свідчить про укладення договору правоздатними юридичними  особами. За наявними доказами вбачається, що умови договору щодо надання юридичних послуг однією стороною та оплати –другою стороною  виконані. Також, зі статуту підприємства “Юридична фірма ОВ”та довідки Головного міжрегіонального управління статистики у м.Києві /а.с.80-85/ вбачається, що одним з основних видів діяльності цієї юридичної особи є здійснення юридичної практики, надання послуг, в т.ч.- інформаційних, консультативних.

Крім цього, оподаткування певної операції є наслідком цивільних правовідносин, за які настає відповідальність передбачена чинним законодавством, і порушення порядку сплати податків одного із контрагентів за угодою не може впливати на вирішення питання щодо недійсності спірного договору.

Оскільки доказів на визнання угоди недійсною з підстав передбачених в зазначеній нормі Закону позивачем не надано і судом не встановлено, а тому підстав для визнання спірного договору недійсним немає.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування постанови місцевого суду є безпідставними.

Постанова місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206 КАС України, суд,

ухвалив:

постанову господарського суду Рівненської області від 05.12.2006 року в справі за №7/303 залишити без змін, а апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м.Рівне –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий -суддя:                                   С.М.Бойко

Судді:                                                            Т.Б.Бонк

Р.І.Марко