ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.07 р.                                                                             Справа № 37/90а

Вступна та резолютивна частини постанови складені та підписаніголовуючою суддею Яманко В. Г. у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 17 липня 2007 року о 10  годині  10  хвилин у присутності представників сторін та судового експерта у приміщенні господарського суду Донецької області (м. Донецьк, вул. Артема, 157, кабінет судових засідань № 210).

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 18 липня  2007 року  о  9 годині  30 хвилин.

за позовом  відкритого акціонерного товариства „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк

до відповідача державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька

про  1) визнання нечинним податкового повідомлення – рішення № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток частково у розмірі 898860 грн., в тому числі – основного платежу 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446460 грн.; 2) визнання нечинним податкового повідомлення – рішення № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі – основного платежу 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн. (з врахуванням помилкового зазначення податковим органом в податковому повідомленні-рішенні платежу “податок на прибуток”)

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Шкурідіній  І. О.

Представники:

від позивача:         Громчаков О. В. – за дов. № 474/ю від 15 квітня 2006 року,

Петренко О. В. – за дов. № 475/ю від 22 травня 2006 року,

від відповідача:    Пушкар Т. А. – за дов. № 1535/10/10-013 від 16 липня 2007 року,

Романець Л. Л. – за дов. № 16 від 30 березня 2007 року,

за участю судового експерта Машиніченко О. А.

Суть справи:

Позивач - відкрите акціонерне товариство „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк звернувся 4 квітня 2006 року до господарського суду Донецької області з позовною заявою (т. 1 арк. справи 2-9) до державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про: 1) визнання нечинним податкового повідомлення – рішення № /0/33065/10/23-313 від 13 грудня 2005 року про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток у розмірі 899030 грн., в тому числі основного платежу – 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446630 грн.; 2) визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0/33065/10/23-313 від 13 грудня 2005 року про визнання суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі основного платежу – 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн., розгляд якої згідно пункту 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, до початку діяльності окружного адміністративного суду був підвідомчий  господарському суду Донецької області.

Оскільки позовна заява відкритим акціонерним товариством „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк була подана без дотримання вимог статті 79, пункту 6 частини 1, частин 4, 5 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою від 5 квітня 2006 року (т. 1 арк. справи 1) залишив її без руху, встановивши позивачу строк до 18 травня 2006 року на усунення недоліків. Через канцелярію господарського суду Донецької області 10 травня 2006 року позивач надав заяву від 6 травня 2006 року про усунення недоліків та уточнив вимоги (т. 2 арк. справи 1-3), виклавши їх наступним чином: “1) визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /0/33065/10/23-313 від 13 грудня 2005 року про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток у розмірі 899030 грн., в тому числі основного платежу – 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446630 грн.; 2) визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /0/33065/10/23-313 від 13 грудня 2005 року про визнання суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі основного платежу – 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн.; 3) визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року про визнання суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток у розмірі 899030 грн., в тому числі основного платежу – 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446630 грн.; 4) визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2005 року про визнання суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі основного платежу 10187 грн., за штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн.”.

10 травня 2006 року господарським судом Донецької області було відкрито провадження по адміністративній справі № 37/90а та призначено попереднє судове засідання на 22 травня 2006 року. 22 травня 2006 року у зв’язку з неповним виконанням сторонами вимог суду попереднє судове засідання по адміністративній справі № 37/90а було відкладено на 30 травня 2006 року (т. 5 арк. справи 13-15).

30 травня 2006 року ухвалою суду за клопотанням позивача (т. 6 арк. справи 144) була призначена судова економічна експертиза, зупинено провадження по адміністративній справі  № 37/90а на строк до отримання судом результатів експертизи (т. 6 арк. справи 149-151, 153-154) та матеріали справи надіслані до Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідач проти призначення експертизи та зупинення провадження по справі не заперечував. За клопотанням позивача (т. 6 арк. справи 147) суд ухвалою визначив про повернення зайво сплаченого державного мита у розмірах 170 грн. за платіжним дорученням № 000194 від 22 березня 2006 року (т. 1 арк. справи 10) повністю та частково 3 грн. 40 коп. за платіжним дорученням № 320 від 5 травня 2006 року (т. 1 арк. справи 187), про що видав відповідну довідку (т. 6 арк. справи 152).

Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз проведення судової економічної експертизи по справі № 37/90а було доручено судовому експерту Машиніченко О. А. 20 лютого 2006 року експертом було надано клопотання про необхідність додаткових документів (т. 7 арк. справи 2-4), яке судом було задоволено (т. 7 арк. справи 6).

17 січня 2007 року за ініціативою суду був призначений розгляд описки в предметі спору в попередніх ухвалах, яка ухвалою суду від 24 січня 2007 року була виправлена (т. 7 арк. справи 15-17).

16 березня 2007 року через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов висновок судово-бухгалтерської експертизи № 2619/24 від 2 березня 2007 року виконаний судовим експертом Машиніченко О. А. (т. 7 арк. справи 22-75).

Ухвалою від 20 березня 2007 року господарський суд Донецької області поновив провадження у адміністративній справі № 37/90а та призначив попереднє судове засідання на 12 квітня 2007 року (т. 7 арк. справи 76). Сторонами у попередньому судовому засіданні 12 квітня 2007 року було надане клопотання про зупинення провадження по адміністративній справі № 37/90а на строк до 22 травня 2007 року у зв’язку з необхідністю ознайомлення, підготовки та надання пояснень по висновкам судово-бухгалтерської експертизи № 2619/24 від 2 березня 2007 року, яке судом було задоволено та ухвалою суду провадження по справі № 37/90а  було зупинено (т. 7 арк. справи 86-87) з викликом сторін на судове засідання 22 травня 2007 року для вирішення питання щодо подальшого розгляду справи.

Позивачем  22 травня 2007 року було надане клопотання № 347 від 22 травня 2007 року про зупинення провадження по справі № 37/90а у зв’язку з відрядженням представників відкритого акціонерного товариства „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк Петренко О. В. та Громчакова  О. В. до ТОВ “Донфармхолдінг” на період 23 травня 2007 року по 6 липня 2007 року з доданням копій наказу № 526 від 22 травня 2007 року, листа № 473/юр від 22 травня 2007 року (т. 7 арк. справи 90-92). Відповідач проти клопотання про зупинення провадження по справі № 37/90а не заперечував. З метою забезпечення дотримання вимог щодо захисту прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно – правових відносин та забезпечення законності, повноти та всебічного розгляду судом адміністративної справи № 37/90а згідно пункту 2 частини 1 статті 121 та пункту 4 частини 2 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупинив провадження у справі за клопотанням позивача на строк до 9 липня 2007 року з викликом сторін на судове засідання 9 липня 2007 року (т. 7 арк. справи 93-94).

9 липня 2007 року суд поновив провадження по справі, о 10 годин 00 хвилин відбулося судове засідання, під час якого позивач підтримав та уточнив позовні вимоги (т. 7 арк. справи 98-99), виклавши їх в наступній редакції: “1) визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток частково у розмірі 899130 грн., в тому числі – основного платежу 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446460 грн.; 2) визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі – основного платежу 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн.”. Зміна позовних вимог відбулася за рахунок сплати позивачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170 грн. за податковим повідомленням – рішенням № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року, розрахованих в експертному висновку (платіжне доручення № 538 від 3 липня 2007 року). Відповідач проти позовних вимог заперечував,  примирення сторони не досягли, у зв’язку з чим судом було закінчено підготовче провадження,  призначений судовий розгляд справи № 37/90а  на  17 липня 2007 року на 9 годин 30 хвилин з викликом експерта та витребуванням у експерта додаткових роз’яснень за висновком судової економічної експертизи (т. 7 арк. справи 121-126).

17 липня 2007 року за участю сторін та експерта відбувся  судовий розгляд, під час якого позивач підтримав та уточнив позовні вимоги (т. 8 арк. справи 15-16), виклавши їх в наступній редакції: “1) визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток частково у розмірі 898860 грн., в тому числі – основного платежу 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446460 грн.; 2) визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі – основного платежу 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн.” Відповідач проти них заперечував, експерт надав пояснення щодо висновків експертизи (т. 8 арк. справи 41-46). Крім того, позивач надав докази оплати експертизи та просив вирішити питання щодо відшкодування її вартості.

Відповідачем також було надане письмове пояснення (т. 8 арк. справи 38), згідно якого у податковому повідомленні – рішенні № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі – основного платежу 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн. податковим органом був помилково зазначений платіж “податок на прибуток”.

Позивач – відкрите акціонерне товариство „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк  зареєстрований 8 червня 1999 року виконавчим комітетом Донецької міської ради як юридична особа, про що було видане свідоцтво про державну реєстрацію (т. 2 арк. справи 48). Відповідно до статуту (т. 2 арк. справи 4-20) позивач зареєстрований за адресою: м. Донецьк, Київський район, проспект Панфілова, 15 та включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 30478911, про що свідчить довідка № 30478911  Головного управління статистики у Донецькій області (т. 1  арк. справи 185-186). Згідно статуту та довідки статистики основними видами діяльності товариства є оптова та роздрібна торгівля фармацевтичними товарами й препаратами, медичними й ортопедичними виробами, організація й керівництво аптечними закладами. Позивач перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції в Київському районі м. Донецька з 10 червня 1999 року за  № 2438, що підтверджується довідкою форми № 4-ОПП № 6597 від 10 червня 1999 року (т. 2 арк. справи 50). Позивач є платником податку на додану вартість, про що свідчить свідоцтво форми № 5-Р № 07752325 серії НВ № 029157 від 17 червня 2002 року (т. 2 арк. справи 49).

В обґрунтування позовних вимог позивач (т. 1 арк. справи 2-9) зазначив, що не згоден з донарахуванням податковим органом  за результатами перевірки  податку на прибуток та податку на додану вартість, оскільки витрати на виготовлення та придбання прайс-листів, на отримання послуг Інтернет були віднесені до складу валових витрат правомірно у відповідності до діючого законодавства та на підставі первинних документів бухгалтерського та податкового обліку. Визначення з помилками приросту балансової вартості запасів за 1 півріччя 2005 року спростовується позивачем наданими до матеріалів справи актами вилучення зразків лікарських засобів та актами вводу в експлуатацію МБП.

Позивачем були надані в підтвердження позовних вимог наступні докази, досліджені та долучені судом до матеріалів справи: том 1  - акт перевірки № 693/23-3/30478911 від 30 листопада 2005 року (арк. справи 11-41), податкові повідомлення-рішення від 13 грудня 2005 року (арк. справи 42, 43), рішення ДПІ у Київському районі м. Донецька від 3 березня 2006 року по скарзі (арк.. справи 44-49), договір № 0901-05 від 9 січня 2004 року (арк. справи 50), акти виконаних робіт, податкові накладні по операціях з придбання послуг з друку прайс-листів у ТОВ „РА „Перекресток” (арк. справи 51-89), наказ від 1 січня 2003 року та акти списання (арк. справи 91-100), угода від 20 грудня 2003 року (арк. справи 101), договір доручення № 04-05/01 від 29 листопада 2000 року, бланк замовлення, листи про внесення змін до договору (арк. справи 102-107), акти виконаних робіт, податкові накладні, звіти по операціях з придбання послуг у мережі Інтернет у ТОВ „Донфармхолдінг” (арк. справи 108-158), інвентарна відомість МБП (арк. справи 159-165), податкове повідомлення-рішення № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2006 року (арк. справи 166); податкове повідомлення-рішення  № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року (арк. справи 167), реєстр зразків лікарських засобів для лабораторної перевірки їх якості за період з 1 січня 2005 року по 30 червня 2005 року (арк. справи168-184), наказ від 1 листопада 2000 року ( арк. справи 188); том 2  - договір про надання послуг доступу мережі Інтернет № 2-50/00 від 1 грудня 2000 року (арк. справи 27-31), наказ № 2 від 1 січня 2004 року (арк. справи 32), виписка з журналу перевірок (арк. справи 51), скарги на рішення ДПІ з доказами направлення (арк. справи 52-64), декларації з ПДВ за грудень 2003 року, січень – грудень 2004 року, січень – червень 2005 року  (арк. справи 65-102), декларації з податку на прибуток за 11 місяців 2003 року, 2003 рік, 1 квартал 2004 року, 1 півріччя 2004 року, 3 квартали 2004 року, 2004 рік, 1 півріччя 2005 року (арк. справи 103-117), том 3 – довідка про використання Інтернет (арк.. справи 1-3), акт звірки (арк. справи 4), договори купівлі-продажу з додатками (арк. справи 5-19), платіжні доручення на оплату послуг мережі Інтернет ТОВ „Донфармхолдінг” (арк. справи 20-35), договори купівлі-продажу цінних паперів, акти прийому-передачі та копії векселів (арк. справи 36-55), розрахунок приросту балансової вартості запасів за 1 півріччя 2005 року (арк. справи 56), оборотна відомість по рахунках 28, 20, 22 за період з 1 січня 2005 року по 30 червня 2005 року (арк. справи 57-59), інвентарна відомість МБП (арк. справи 60-66), реєстр накладних (арк. справи 67-78, 89-100, 110-120), оборотна відомість по рахунку 63 (арк.. справи 79-81), звіти про витрати (арк. справи 82-84, 86-87), звіти про доходи (арк. справи 85), оборотна відомість по рахунку 36 (арк. справи 88, 121), групіровочна відомість по рахунку 34 за період з 20 вересня 2004 року по 8 жовтня 2004 року (арк. справи 101-109), том 4 – листи ТОВ “Обласна аптечна холдінгова компанія”, ТОВ “Донфармохолдінг”, ТОВ “Аптека здравиця” (арк. справи 1-3), реєстри накладних (арк. справи 4-117, 127-181),  групіровочна відомість по рахункам 34, 36 (арк. справи 118-126); том 5 – реєстр повернених накладних (арк. справи 1-8), ліцензія (арк. справи 19), постанови господарського суду Донецької області по справам № 41/2а та 29/400пн (т. 5 арк. справи 20-28), ухвала Донецького апеляційного господарського суду (т. 5 арк. справи 29-36), накази про організацію облікової політики у 2004, 2005 роках (арк. справи 37-40), акти вилучення зразків лікарських засобів (арк. справи 41-181), том  6 - акти вилучення зразків лікарських засобів (арк. справи 1-17), накладні на введення в експлуатацію МБП (арк. справи 18-143), том 7 – уточнюючі розрахунки та листи, платіжне доручення (арк. справи 100-104), пояснювальна записка (арк. справи 105-107), постанова господарського суду по справі № 7/349а (арк. справи 108-114), ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду по справі № 22-а-799/07 (арк. справи 115-119), том 8 - довідка про результат використання прайс-листів та послуг у мережі Інтернет (арк. справи    1-2), декларації з податку на прибуток (арк. справи 3-14), платіжне доручення на оплату експертизи (арк. справи 17), договір № 0301-01 від 3 січня 2003 року (арк. справи 18), реєстри та платіжні доручення  на оплату виготовлення прайс-листів (арк. справи 19-35), уточнюючий розрахунок та лист за 3 квартали 2004 року (арк. справи 36-37).

Відповідач – державна податкова інспекція у Київському районі м. Донецька, м. Донецьк  є суб'єктом владних повноважень, створена та діє на підставі Закону України "Про державну податкову службу в Україні" № 509 – ХІІ від 4 грудня 1990 року в редакції Закону України № 3813-ХІІ від 24 грудня 1993 року.

Відповідач проти позовних вимог заперечував (т. 2 арк. справи 36-37), посилаючись на те, що при проведення планової документальної перевірки було встановлено неправомірне включення позивачем до складу валових витрат витрат по придбанню прайс - листів у ТОВ "РА "Перекресток" за угодою № 0901-05 від 9 січня 2004 року,  витрат по придбанню послуг мережі Інтернет від ТОВ "Донфармхолдінг" за угодою № 04-05/01 від 29 листопада 2000 року,  витрат по сплаті податку на додану вартість без документального підтвердження використання вказаної продукції та послуг у господарській діяльності, не включення до складу валового доходу 1 півріччя 2005 року приросту балансової вартості запасів у сумі 250,8 тис. грн., у зв’язку з чим й були прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення.

Відповідачем були надані в підтвердження заперечень проти позовних вимог наступні докази, досліджені та долучені судом до матеріалів справи: виписка з плану-графіку перевірок на 3 квартал 2005 року (т. 2 арк. справи 38),  повідомлення № 20641 від 29 серпня 2005 року про проведення планової виїзної перевірки (т. 2 арк. справи 39-40), посвідчення № 3978 від 30 вересня 2005 року, № 3994 від 3 жовтня 2005 року, № 3960 від 30 вересня 2005 року,  № 3961 від 29 вересня 2005 року, № 4074 від 7 жовтня 2005 року (т. 2 арк. справи 41-43), пояснення на висновок експертизи (т. 7 арк. справи 84, 89), питання до висновку експертизи (т. 7 арк. справи 120).

Представники сторін клопотань про повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявляли, у зв'язку з чим на підставі пункту 2-1 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до  Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-IV від 6 жовтня 2005 року судовий розгляд був проведений без технічної фіксації.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та експерта, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У частині 3 статті 2 цього Кодексу міститься перелік обставин, які перевіряють суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень стосовно  того,  чи  вчинені вони у відповідності до вимог діючого законодавства.

Виходячи з аналізу вищевикладених норм законодавства у даній справі підлягають дослідженню наступні обставини та відповідні ним правовідносини: 1) підстави, вид, порядок проведення перевірки відповідачем, наявність повноважень у посадових осіб відповідача для проведення перевірки; 2) наявність підстав для донарахування податку на прибуток, податку на додану вартість та  застосування штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами дослідження матеріалів справи відповідно до вище наведених питань суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”  № 509 – ХІІ від 4 грудня 1990 року в редакції Закону України № 3813-ХІІ від 24 грудня 1993 року зі змінами та доповненнями внесеними Законом України № 2505-IV від 25 березня 2005 року, передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні планові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів),  додержання валютного законодавства юридичними особами.

Судом встановлено, що посадовими особами державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька на підставі направлення № 361 від 29 вересня 2005 року та посвідчень № 3978 від 30 вересня 2005 року, № 3994 від 3 жовтня 2005 року, № 3960 від 30 вересня 2005 року,  № 3961 від 29 вересня 2005 року, № 4074 від 7 жовтня 2005 року (т. 2 арк. справи 41-43) у відповідності до плану-графіку перевірок на 3 квартал 2005 року (т. 2 арк. справи 38)  з  3 жовтня 2005 року  по  24 листопада 2005 року (з перервою в роботі з 8 листопада 2005 року по 11 листопада 2005 року) була проведена планова виїзна документальна перевірка відкритого акціонерного товариства „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк з питань дотримання податкового та валютного законодавства за період з 1 грудня 2003 року по 30 червня 2005 року. До початку перевірки  товариству було надіслано 29 серпня 2005 року повідомлення № 20641 (т. 2 арк. справи 39) про проведення планової виїзної документальної перевірки, яке  було отримано позивачем поштою 7 вересня 2005 року  (т. 2 арк. справи 39-40). Перевірку було проведено з відома голови правління товариства Крилової І. Є.  та в присутності головного бухгалтера Кірсанової Л. В.  Перед початком перевірки посадові особи відповідача зареєструвалися у відповідності до вимог Указу Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" в журналі реєстрації перевірок позивача (т. 2 арк. справи 51). За результатами комплексної планової документальної  перевірки був складений акт № 693/23-3/30478911 від 30 листопада 2005 року (т. 1 арк. справи 11-41), який був підписаний головою правління позивача та головним бухгалтером з запереченнями.

На підставі акту перевірки № 693/23-3/30478911 від 30 листопада 2005 року державною податковою інспекцією у Київському районі м. Донецька були прийняті 13 грудня 2005 року:          1) податкове повідомлення – рішення № /0/33065/10-23-313  (т. 1 арк. справи  42) про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток  на загальну суму 899030 грн., з якої основного платежу – 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446630 грн.,  2) податкове повідомлення – рішення № /0/33054/10/23-313  (т. 1 арк. справи 43) про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 15281 грн.,  з якої основного платежу – 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн.

Вищенаведені податкові повідомлення – рішення були оскаржені позивачем 26 грудня 2005 року в  адміністративного порядку до ДПІ у Київському районі м. Донецька (скарги № 253/02 та № 256/2 - т. 2 арк. справи 52-64).  26 січня 2006 року начальником ДПІ у Київському районі м. Донецька було прийняте рішення № 980/10/25-013 про продовження терміну розгляду скарг ВАТ „Обласна аптечна управляюча компанія” № 253/02 та № 256/2 до 8 березня 2006 року з зобов'язанням відділу контрольно-перевірочної роботи провести позапланову перевірку товариства та надати матеріали позапланової перевірки до сектору розгляду скарг платників податків в строк до 28 лютого 2006 року. Позивач оскаржив вказане рішення до господарського суду Донецької області, яким 22 березня 2006 року по справі № 41/2а була прийнята постанова (т. 5 арк. справи 20-24) про визнання недійсним рішення ДПІ у Київському районі м. Донецька про продовження терміну розгляду скарги від 26 січня 2006 року № 980/10/25-013 в частині зобов'язання відділу контрольно-перевірочної роботи провести позапланову перевірку товариства та надати матеріали позапланової перевірки до сектору розгляду скарг платників податків в строк до 28 лютого 2006 року, в іншій частині позовних вимог – продовженні строку розгляду скарг до 8 березня 2006 року було відмовлено. Вказана постанова суду не оскаржувалася.

Крім того, ВАТ „Обласна аптечна управляюча компанія” був наданий позов до  господарського суду Донецької області про визнання незаконними дій ДПІ у Київському районі м. Донецька щодо проведення планової виїзної перевірки з  3 жовтня 2005 року  по  24 листопада 2005 року (з перервою в роботі з 8 листопада 2005 року по 11 листопада 2005 року), результати якої є предметом розгляду даного спору. Позивач посилався на те, що Законом України "Про державну податкову службу в Україні" не передбачена можливість "призупинення перевірки", що в акті перевірки викладені дані, які не відповідають фактичним обставинам, зокрема – про відсутність письмових пояснень та документів, підтверджуючих проведення господарських операцій, оскільки відповідні запити до позивача не надходили, а під час перевірки надавалися всі первинні документи. Постановою господарського суду Донецької області по справі № 29/400пн від 3 лютого 2006 року (підписаною 6  лютого 2006 року) (т. 5 арк. справи 25-28), залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27 березня 2006 року (повний текст складено 29 березня 2006 року) (т. 5 арк. справи 29-36), у задоволенні позовних вимог  ВАТ „Обласна аптечна управляюча компанія” було відмовлено.

Рішенням ДПІ у Київському районі м. Донецька  № 1713/10/25-013 від 3 березня 2006 року в задоволенні скарги ВАТ „Обласна аптечна управляюча компанія”  було відмовлено (т. 1 арк. справи 44-49).

За результатами адміністративного оскарження ДПІ у Київському районі м. Донецька були прийняті 14 квітня 2006 року: 1) податкове повідомлення – рішення № /1-5391/10-23-313  (т. 1 арк. справи  167) про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток  на загальну суму 899030 грн., з якої основного платежу – 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446630 грн.,  2) податкове повідомлення – рішення № /1-5390/10/23-313  (т. 1 арк. справи 166) про визначення податкового зобов’язання з “податку на прибуток, код платежу 14070100” на загальну суму 15281 грн.,  з якої основного платежу – 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн., тобто у вказаному податковому повідомленні-рішенні  були вказані порушені позивачем норми Закону України “Про податок на додану вартість”, код платежу та донараховані суми, які відповідають як попередньому рішенню, так і акту перевірки, проте податок визначений неправильно: замість “податку на додану вартість” вказаний “податок на прибуток”, що є порушенням вимог Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року N 253 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 липня 2001 року за N 567/5758.

Сторони під час судового розгляду погодилися з тим, що податковим органом при складанні оспорюваного податкового повідомлення-рішення № /1-5390/10/23-313  від 14 квітня 2006 року була допущена технічна помилка та, що предметом спору за цим рішенням є донарахування саме податку на додану вартість, що враховано позивачем при визначенні предмету спору (т. 8 арк. справи 15-16).

Щодо встановлених відповідачем порушень суд, виходячи з норм права та наявних у справі матеріалів встановив наступне.

В результаті проведеної перевірки ДПІ у Київському районі м. Донецька було встановлено заниження податку на прибуток у сумі 452,4 тис. грн., у тому числі за: грудень 2003 року – 71,4 тис. грн., 1 квартал 2004 року – 71,4 тис. грн., 2 квартал 2004 року – 76,3 тис. грн., 3 квартал 2004 року – 89,8 тис. грн., 4 квартал 2004 року – 85,8 тис. грн., 1 квартал 2005 року – 21,1 тис. грн., 2 квартал 2005 року – 78,8 тис. грн. в порушення пункту 5.1, підпункту 5.3.3, підпункту 5.3.9 пункту 5.3, пункту 5.9 статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”. Вказане заниження було вирахувано, як зазначено податковим органом в акті перевірки, у зв’язку з:

1)          неправомірним включенням до складу валових витрат  за період з 1 грудня 2003 року по 31 грудня 2004 року витрат  по придбанню прайс-листів у ТОВ "РА "Перекресток" за угодою № 0901-05 від 9 січня 2004 року на загальну суму 991,4 тис. грн.,  з якої у грудні 2003 року на суму 81,3 тис. грн., 1 кварталі 2004 року - 239,4 тис. грн., 2 кварталі 2004 року - 231,2 тис. грн., 3 кварталі 2004 року – 226,8 тис. грн., 4 кварталі 2004 року – 212,7 тис. грн. без документального підтвердження використання вказаної продукції у господарській діяльності;

2)          неправомірним включенням до складу валових витрат за період з 1 грудня 2003 року по 30 червня 2005 року витрат по придбанню послуг у мережі Інтернет від ТОВ "Донфармхолдінг" за угодою № 04-05/01 від 29 листопада 2000 року на загальну суму 300,0 тис. грн., у 2 кварталі 2004 року на суму 25,0 тис. грн., 3 кварталі 2004 року - 75 тис. грн., 4 кварталі 2004 року - 75,0 тис. грн., 1 кварталі 2005 року - 75,0 тис. грн., 2 кварталі 2005 року - 50,0 тис. грн. без підтвердження первинними документами;

3)          неправомірним віднесенням до складу валових витрат за період з 1 грудня 2003 року по 31 грудня 2003 року витрат по сплаті податку на додану вартість по придбанню прайс-листів та послуг зв'язку в мережі Інтернет у грудні 2003 року на загальну суму  248,1 тис. грн., з якої за грудень 2003 року – 16,0 тис. грн., 1 квартал 2004 року – 46,3 тис. грн., 2 квартал 2004 року – 48,7 тис. грн., 3 квартал 2004 року – 57,6 тис. грн.,  4 квартал 2004 року – 55,7 тис. грн., 1 квартал 2005 року – 9,5 тис. грн., 2 квартал 2005 року – 14,3 тис. грн.;

4)          не включенням до складу валового доходу 1 півріччя 2005 року приросту балансової вартості запасів у сумі 250,8 тис. грн.

Перевіркою також було встановлено порушення підпункту 7.6.1 пункту 7.6 статті 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” щодо ведення окремого податкового обліку фінансових результатів операцій з цінними паперами і деривативами в розрізі окремих видів цінних паперів, проте це порушення не призвело до заниження податку на прибуток перевіреного періоду та відповідно не вплинуло на формування оспорюваного податкового повідомлення-рішення, що підтверджено висновком експерта.

Щодо віднесення позивачем до складу валових витрат витрат по придбанню прайс –листів та отриманню послуг в мережі Інтернет суд зазначає наступне.

Згідно  пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28 грудня 1994 року в редакції Закону України від 22 травня 1997 року № 283/97-ВР зі змінами та доповненнями  валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності,  з урахуванням того, що відповідно до положень пункту 1.32 статті 1 цього Закону господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено включення до складу валових витрат суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, встановлених цим законом.

Згідно з підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. При цьому, стаття 11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” не встановлює вимог до форми чи виду документів, які були б належні для цілей податкового обліку, тобто були би обов’язковими для підтвердження віднесення певних витрат до складу валових витрат. Лише у тому разі, коли у пунктах 5.3-5.8 статті 5 зазначеного Закону містяться певні обмеження чи є пряма заборона щодо включення певних витрат до складу валових витрат, таке включення можна вважати неправомірним. В пунктах 5.3 - 5.8 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не зазначено про неможливість віднесення до складу валових витрат витрат  по придбанню прайс-листів та послуг у мережі Інтернет.

Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" не передбачає вимог щодо наявності у платника податків доказів безпосереднього зв'язку здійснених ним витрат з підготовкою, організацією, веденням   виробництва,   продажем  продукції  (робіт,  послуг)  і охороною праці, так як пунктом 5.11 статті 5 Закону України "Про оподаткування   прибутку   підприємств" визначено, що встановлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Згідно статті 1 Закону України  "Про  бухгалтерський  облік   та фінансову  звітність  в  Україні" № 996-ХІV від  16 липня 1999 року зі змінами та доповненнями, господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства,  а первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1, 2  статті  9  Закону України  "Про  бухгалтерський  облік та фінансову  звітність  в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.  Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Обмеження та чіткого тлумачення вимог щодо зазначення змісту та обсягу господарської операції зазначені норми не містять.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності регулюються Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N 318,  зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248, яке  застосовується підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами незалежно від форм власності (крім банків і бюджетних установ). Згідно розділу “Визнання витрат” цього Положення  витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань (пункт 5),  витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (пункт 6).

Згідно статті 1 Закону України "Про телекомунікації" N 1280-IV від 18 листопада 2003  року зі змінами та доповненнями, Інтернет це всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв'язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами. При цьому, інформаційною системою загального доступу є сукупність телекомунікаційних мереж та засобів для накопичення, обробки, зберігання та передавання даних. За статтею 2 цього Закону його метою є забезпечення повсюдного надання телекомунікаційних послуг достатніх асортименту, обсягу та якості шляхом обмеженого регулювання ринкових відносин для сприяння ефективному функціонуванню відкритого і справедливого конкурентного ринку, в тому числі за допомогою послуг, що надаються  у мережі Інтернет.  Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що телекомунікації є невід'ємною частиною виробничої та соціальної інфраструктури України і призначені для задоволення потреб фізичних та юридичних осіб, органів державної влади в телекомунікаційних послугах. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року N 720 затверджені “Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг”, які визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг, у тому числі послуг Інтернет.

За визначенням наведеним в статті 1 Закону України „Про рекламу” реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. Споживачами  реклами відповідно до вказаної статті є невизначене коло осіб, на яких спрямовується реклама. Позивачем здійснене замовлення виготовлення реклами та до складу валових витрат віднесені саме витрати по виготовленню реклами, тобто прайс-листів, у той час, коли відповідач вимагає надати докази її розповсюдження конкретним споживачам. Витрати, пов’язані з розповсюдженням реклами, позивачем не декларувалися, внаслідок чого доводи відповідача  щодо відсутності документів по розповсюдженню прайс-листів є безпідставними.

Підпунктом 5.4.4 пункту 5.4 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” передбачено, що до складу валових витрат підприємства включаються витрати платника податку на проведення рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються такими платниками податку. Жодних обмежень стосовно мети рекламних заходів (збільшення кількості покупців, збільшення обсягу продаж існуючих покупців або інша), а також досягнення або ні мети рекламних заходів, податкове законодавство не встановлює та більш того питання віднесенні до сфери регулювання законодавством про рекламу не вирішує. Діючим законодавством не встановлено обмежень щодо мети застосування рекламних заходів та результатів їх досягнення. Реклама, до якої відноситься також й використання прайс-листів, застосовується у більшості випадків для збільшення кількості покупців, забезпечення покупців повною інформацією про медичні товари, що продаються, враховуючи при цьому те,  що згідно статуту для ВАТ “Обласна аптечна управляюча компанія”  діяльність по реалізації  медичної продукції є основною, що також підтверджується довідкою статистики та ліцензією на оптову торгівлю лікарськими засобами (т. 5 арк. справи 19). Здійснення позивачем з використанням прайс-листів та послуг мережі Інтернет інших видів господарської діяльності відповідач не встановив.

За довідкою позивача (т. 8 арк. справи 1-2) у результаті  використання у своєї господарській діяльності прайс - листів та послуг мережі Інтернет  загальний дохід був значно збільшений, що підтверджується даними декларацій з податку на прибуток за 2004, 2005 роки (т. 8 арк. справи 3-14). Крім того, використання прайс–листів  надало можливості контрагентам позивача визначитися з обсягами та видами товару, що  реалізується, зважаючи на велике коло та різновиди медичної продукції, збільшити обсяг придбання та відповідно надало можливість позивачу збільшити обсяг продажу, що підтверджують кількісні характеристики збуту продукції вказані у реєстрах накладних та постачання товару (т. 3 арк. справи 67-78, 89-99, т. 4 арк. справи 4-117, 127-181).  Так, за угодою від 20 грудня 2003 року (т. 1 арк. справи 101), укладеною між позивачем -  ВАТ “Обласна аптечна управляюча компанія”, ТОВ “Обласна аптечна холдінгова компанія”, ТОВ “Донфармохолдінг”, ТОВ “Форбі” взаємний обмін інформацією про наявний у кожної зі сторін асортимент продукції, ціни, умови поставки та інше, з метою регулювання ринку збуту, здійснюється на підставі прейскурантів (прайс-листів). Отримання прайс-листів від позивача на виконання зазначеної угоди підтверджено листом ТОВ “Обласна аптечна холдінгова компанія”, ТОВ “Донфармохолдінг”, ТОВ “Аптека здравиця” – правонаступник ТОВ "Форбі" (т. 4 арк. справи 1-3).  Збільшення валового доходу при здійсненні основної господарської діяльності позивача сталося також завдяки використання отриманих послуг мережі Інтернет, а саме програм складського обліку, програми “Управління оптовою мережею”,  корпоративної інформаційної системи “Галактика”, підсистеми формування звітів “Інтегратор” (т. 3 арк. справи 1-3, 43-49). Зв’язок отриманих послуг Інтернет з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції Позивача підтверджується також необхідністю використання у господарській діяльності можливостей  передання інформації  шляхом електронної пошти та використання інформаційних ресурсів Інтернет для здійснення своєї господарської діяльності, про що зазначено в наказі позивача від 1 листопада 2000 року (т. 1 арк. справи 188) та довідці (т. 3 арк. справи 1-3).

Факт отримання та оплати друку поліграфічної продукції - прайс-листів у 2004 році підтверджується наявними у матеріалах справи первинними документами, а саме:

-          договором № 0901-05 від 9 січня 2004 року (т. 1 арк. справи 50), укладеним між ВАТ „Обласна аптечна управляюча компанія” (Замовник) і ТОВ „РА „Перекресток” (Виконавець) без зазначення терміна дії, за яким замовлення поліграфічної продукції, її поставка та оплата проводилися відповідно до додатків № 1 “Замовна специфікація”;

-          замовною специфікацією № 1 від 9 січня 2004 року (т. 1 арк. справи 55) на суму 97578 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 3101-03 на суму 97578 грн. (т. 1 арк. справи 54), податковою накладною № 3101-03 від 31 січня 2004 року на суму 97578 грн., в т. ч. ПДВ 16263 грн. (т. 1 арк. справи 56);

-          замовною специфікацією № 2 від 30 січня 2004 року (т. 1 арк. справи 58) на суму 95076 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 2702-07 на суму 95076 грн. (т. 1 арк. справи 57), податковою накладною № 2702-05 від 27 лютого 2004 року на суму 95076 грн., в т. ч. ПДВ 15846 грн. (т. 1 арк. справи 59);

-           замовною специфікацією № 3 від 27 лютого 2004 року (т. 1 арк. справи 62) на суму 94575 грн. 60 коп., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 3103-06 на суму 94575 грн. 60 коп. (т. 1 арк. справи 60), податковою накладною № 3103-06 від 31 березня 2004 року на суму 94575 грн. 60 коп.,  в т. ч. ПДВ 15762 грн. 60 коп. (т. 1 арк. справи 61);

-          замовною специфікацією № 4 від 27 лютого 2004 року (т. 1 арк. справи 65) на суму 92574 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 0505-03 на суму 92574 грн. (т. 1 арк. справи 63), податковою накладною № 0505-03 від 5 травня 2004 року на суму 92574 грн.,  в т. ч. ПДВ 15429 грн. (т. 1 арк. справи 64);

-          замовною специфікацією № 5 від 30 квітня 2004 року (т. 1 арк. справи 68) на суму 92323 грн. 80 коп., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 2805-11 на суму 92323 грн. 80 коп. (т. 1 арк. справи 66), податковою накладною № 2805-11 від 28 травня  2004 року на суму 92323 грн. 80 коп.,  в т. ч. ПДВ 15387 грн. 30 коп. (т. 1 арк. справи 67);

-          замовною специфікацією № 6 від 28 травня 2004 року (т. 1 арк. справи 71) на суму 92574 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 3006-19 на суму 92574 грн. (т. 1 арк. справи 69), податковою накладною № 3006-4 від 30 червня 2004 року на суму 92574 грн.,  в т. ч. ПДВ 15429 грн. (т. 1 арк. справи 70);

-          замовною специфікацією № 7 від 30 червня 2004 року (т. 1 арк. справи 74) на суму 91323 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 3007-04 на суму 91323 грн. (т. 1 арк. справи 72), податковою накладною № 3007-03 від 30 липня  2004 року на суму 91323 грн.,  в т. ч. ПДВ 15220 грн. 50 коп. (т. 1 арк. справи 73);

-          замовною специфікацією № 8 від 30 липня 2004 року (т. 1 арк. справи 76) на суму 90822 грн. 60 коп., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 3108-02 на суму 90822 грн. 60 коп. (т. 1 арк. справи 75), податковою накладною № 3108-01  від 31 серпня  2004 року на суму 90822 грн. 60 коп.,  в т. ч. ПДВ 15137 грн. 10 коп. (т. 1 арк. справи 77);

-          замовною специфікацією № 9 від 31 серпня 2004 року (т. 1 арк. справи 80) на суму 90072 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 3009-16 на суму 90072 грн. (т. 1 арк. справи 78), податковою накладною № 3009-13  від 30 вересня  2004 року на суму 90072  грн.,  в т. ч. ПДВ 15012 грн. (т. 1 арк. справи 79);

-          замовною специфікацією № 10 від 30 вересня 2004 року (т. 1 арк. справи 82) на суму 85068 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 2910-13 на суму 85068 грн. (т. 1 арк. справи 81), податковою накладною № 2910-06 від 29 жовтня 2004 року на суму 85068  грн.,  в т. ч. ПДВ 14178 грн. (т. 1 арк. справи 83);

-          замовною специфікацією № 11 від 29 жовтня 2004 року (т. 1 арк. справи 82) на суму 85068 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 3011-09 на суму 85068 грн. (т. 1 арк. справи 84), податковою накладною № 3011-07 від 30 листопада 2004 року на суму 85068  грн.,  в т. ч. ПДВ 14178 грн. (т. 1 арк. справи 86);

-          замовною специфікацією № 12 від 30 листопада 2004 року (т. 1 арк. справи 88) на суму 85068 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 2912-04 на суму 85068 грн. (т. 1 арк. справи 87), податковою накладною № 2912-04 від 29 грудня  2004 року на суму 85068  грн.,  в т. ч. ПДВ 14178 грн. (т. 1 арк. справи 89);

-          платіжними дорученнями та реєстрами (т. 8 арк. справи 19,20, 22-35).

Факт отримання та оплати друку поліграфічної продукції - прайс-листів у грудні 2003 року за договором  № 0301-01  від 3 січня 2003 року (т. 8 арк. справи 18) підтверджується замовною специфікацією № 12 від 28 листопада 2003 року (т. 1 арк. справи 52) на суму 97578 грн., відповідним до неї актом здачі-прийомки робіт (наданих послуг) № 3012-04 на суму 97578 грн. (т. 1 арк. справи 51), податковою накладною № 3012-04 від 30 грудня  2003 року на суму 97578  грн.,  в т. ч. ПДВ 16263 грн. (т. 1 арк. справи 53), платіжним дорученням  № 000036 від 15 січня 2004 року (т. 8 арк. справи 21).

Як зазначено в експертному висновку даними облікових регістрів і первинних документів позивача підтверджується отримання прайс-листів та перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ „РА „Перекресток” за послуги з друку прайс-листів відповідно до умов договорів, проте  вартість (без ПДВ) придбаних у ТОВ "РА "Перекресток" послуг з друку прайс-листів по договору № 0901-05 від 9 січня 2004 року, яка належить до складу валових витрат  4 кварталу 2004 року та загалом 2004 року, перевищує дані декларації з податку на прибуток по рядку 04.12 на 141780 грн. Дослідницьким шляхом експерт встановив, що до складу валових витрат позивачем не була віднесена вартість на загальну суму 170136 грн., у т.ч. ПДВ 28356 грн. (без ПДВ 141780 грн.) послуг з друку прайс-листів, отриманих згідно актів прийому-передачі виконаних робіт: № 3011-09 від 30 листопада 2004 року – на суму 85068 грн., у т.ч. ПДВ 14178 грн. (без ПДВ 70890 грн.), № 2912-04 від 29 грудня 2004 року – на суму 85068 грн., у т.ч. ПДВ 14178 грн.  (без ПДВ 70890 грн.). Таким чином, в 4 кварталі 2004 року позивачем було допущено заниження валових витрат по рядку 04.12 декларації з податку на прибуток за 2004 рік на суму 141,8 тис. грн., а не завищення, як встановлено податковим органом.

Факт отримання та оплати послуг у мережі Інтернет за договором доручення  № 04-05/01 від 29 листопада 2000 року з внесеними 4 (5) грудня 2000 року змінами (т. 1 арк. справи 102-107), укладеним позивачем з ТОВ  „Донфармхолдінг”, діючого згідно договору № 2/50/00 від 1 грудня 2000 року укладеного в інтересах позивача з провайдером – ТОВ “Дата-Internet” (т. 2 арк. справи 27-31),  підтверджується:

- актами наданих послуг № Инт/в/оаук/40 від 31 березня 2004 року, № Инт/в/оаук/41 від 31 березня 2004 року, № Инт/в/оаук/42 від 31 березня 2004 року, № Инт/в/оаук/70 від 30 квітня 2004 року,  № Инт/в/оаук/86 від 31 травня 2004 року, № Инт/в/оаук/104 від 30 червня 2004 року, № Инт/в/оаук/126 від 30 липня 2004 року, № Инт/в/оаук/143 від 31 серпня 2004 року, № Инт/в/оаук/161 від 30 вересня 2004 року, № Инт/в/аук/181 від 31 жовтня 2004 року,  № Инт/в/аук/198 від 30 листопада 2004 року, № Инт/в/аук/219 від 31 грудня 2004 року, № Инт/в/аук/17 від 31 січня 2005 року, № Инт/в/аук/33 від 28 лютого 2005 року, № Инт/в/аук/44 від 5 квітня 2005 року, № Инт/в/аук/83 від 31 травня 2005 року,  № Инт/в/аук/102 від 30 червня 2005 року (т. 1 арк. справи 108, 111, 114, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 144, 147, 150, 153, 156);

- податковими накладними: № Инт/в/оаук/40 від 31 березня 2004 року на суму 28275 грн., в т. ч. ПДВ 4712 грн. 50 коп.,  № Инт/в/оаук/41 від 31 березня 2004 року на суму 28275 грн., в т. ч. ПДВ 4712 грн. 50 коп., № Инт/в/оаук/42 від 31 березня 2004 року на суму 28275 грн., в т. ч. ПДВ 4712 грн. 50 коп., № Инт/в/оаук/70 від 30 квітня 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/оаук/86 від 31 травня 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/оаук/104 від 30 червня 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/оаук/126 від 30 липня 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/оаук/143 від 31 серпня 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/оаук/161 від 30 вересня 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/аук/181 від 31 жовтня 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/аук/198 від 30 листопада 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/аук/219 від 31 грудня 2004 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., №  Инт/в/аук/17 від 31 січня 2005 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/аук/33 від 28 лютого 2005 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/аук/44 від 5 квітня 2005 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн.,  № Инт/в/аук/83 від 31 травня 2005 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн., № Инт/в/аук/102 від 30 червня 2005 року на суму 30000 грн., в т. ч. ПДВ 5000 грн. (т. 1 арк. справи 108, 112, 115, 119, 121, 125, 127, 130, 133, 136, 140, 143, 145, 148, 151, 155, 158);

- звітами про відшкодування науково-технічних послуг та послуг зв’язку пов’язаних з роботою у мережі Інтернет за кожний звітний період (т. 1 арк. справи 110 – за січень 2004 року, 113 – за лютий 2004 року, 116 – за березень 2004 року, 118 – за квітень 2004 року,  122 – за травень 2004 року,   124 – за червень 2004 року, 128 – за липень 2004 року,  131 – за серпень 2004 року,            134 – за вересень 2004 року,  137 – за жовтень 2004 року, 139 – за листопад 2004 року, 142 – за грудень 2004 року, 146 – за січень 2005 року,  149 – за лютий 2005 року,  152 – за березень 2005 року,  154 – за квітень 2004 року, 157 – за травень 2005 року),

- актом звірки (т. 3 арк. справи 4), платіжними дорученнями на оплату послуг в мережі Інтернет ТОВ „Донфармхолдінг” (т. 3 арк. справи 20-35).

Вимоги відповідача щодо не визначення реального обсягу робіт в актах наданих послуг у мережі Інтернет судом не приймаються, оскільки такі вимоги не передбачені договором, на виконання якого вони складенні, та у наявних в матеріалах справи актах  є всі необхідні дані для формування валових витрат.

Експерт дослідницьким шляхом встановив,  що вартість (без ПДВ) придбаних позивачем у ТОВ „Донфармхолдінг” послуг мережі Інтернет згідно договору № 04-05/01 від 9 січня 2004 року, яка належить до складу валових витрат 4 квартал 2004 року перевищує дані декларації з податку на прибуток по рядку 04.12 на 25000 грн., оскільки позивачем до складу валових витрат не віднесена вартість (без ПДВ) послуг мережі Інтернет, отриманих згідно акту прийому-передачі № инт/В/оаук/198/Т25 від 30  листопада 2004 року -  на суму 30000 грн.,  у т. ч. ПДВ 5000 грн. (без ПДВ 25000 грн.), тобто позивачем за 4 квартал 2004 року валові витрати були занижені на 25000 грн., а не завищені, як зазначено податковим органом.

Таким чином, досліджені судом вище перелічені матеріали справи за наявними в них ознаками та даними є первинними документами, які мають необхідні реквізити для підтвердження здійснених господарських операцій та відповідно формування валових витрат, при цьому відповідач всупереч вимогам частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України протилежного не довів та доказів про визнання недійсними договорів або інших наданих позивачем до матеріалів справи доказів не надав.

Стосовно встановленого відповідачем завищення валових витрат на суму витрат по сплаті ПДВ по придбанню прайс-листів у ТОВ "РА "Перекресток" за угодою № 0901-05 від 9 січня 2004 року та по придбанню послуг мережі Інтернет від ТОВ „Донфармхолдінг” за угодою № 04-05/01 від 29 листопада 2000 року, суд зазначає наступне.

Відкрите акціонерне товариство „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк, як зазначено податковим органом в акті перевірки (т. 1 арк. справи 17) у перевіреному періоді користувалося пільгою по податку на додану вартість у відповідності до підпункту 5.1.7 пункту 5.1 статті 5 Закону України “Про податок на додану вартість” (в редакції станом на час здійснення спірних операцій), а саме було звільнено від оподаткування операцій з поставки лікарських засобів (у тому числі аптечними закладами).

Відповідно до вимог підпункту 5.3.3 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не включаються до складу валових витрат витрати на сплату податку на додану вартість, включеного до ціни товарів (робіт, послуг), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання.  Для платників податку на прибуток підприємств, які не зареєстровані як платники податку на додану вартість, до складу валових витрат виробництва (обігу) входять суми податків на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів (робіт, послуг), вартість яких належить до валових витрат такого платника податку. У разі якщо платник податку на прибуток, зареєстрований як платник податку на додану вартість, одночасно здійснює операції з продажу товарів (робіт, послуг), що оподатковуються податком на додану вартість та звільнені від оподаткування, або не є об'єктом оподаткування таким податком, податок на додану вартість, сплачений у складі витрат на придбання товарів (робіт, послуг), які відносяться до складу валових витрат, та основних фондів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається відповідно до валових витрат або балансова вартість відповідної групи основних фондів збільшується на суму, що не включена до складу податкового кредиту такого платника податку згідно із Законом України "Про податок на додану вартість.

Оскільки позивач у спірному періоді здійснював, як оподатковані ПДВ, так і звільнені від податку операції, то з огляду на доведеність правомірності віднесення витрат на виготовлення прайс-листів   та витрат на отримання послуг у мережі Інтернет до складу валових витрат, суми податку на додану вартість сплачені згідно вищенаведених податкових накладних позивач мав право віднести до складу валових витрат наступні суми: за грудень 2003 року – 15976 грн. 77 грн., за 1 квартал 2004 року – 46162 грн. 58 коп.,  за 2 квартал 2004 року – 58348 грн. 40 коп., за 3 квартал 2004 року – 57508 грн. 08 коп.,  за 4 квартал 2004 року – 55871 грн. 27 коп.,  за 1 квартал 2005 року – 9528 грн., за 2 квартал 2005 року – 14257 грн. 50 коп.

Проте, як зазначено експертом, завдяки не вірного розрахунку частки суми податку на додану вартість, яка включається до складу валових витрат, з врахуванням пільг, загалом за спірний період по відповідним господарським операціям позивачем були: 1) завищені валові витрати за: 2003 рік у сумі 286 грн. 23 коп.,  за 1 півріччя 2004 року у сумі 803 грн. 33 коп., 3 квартали 2004 року у сумі 1962 грн. 87 коп., за 1 півріччя 2005 року у сумі 679 грн.; 2) занижені валові витрати за: 1 квартал 2004 року на суму  -2093 грн. 57 коп., 2004 рік на суму -30393 грн.  88 коп., 1 квартал 2005 року на суму -63 грн. 50 коп. Загалом вказані порушення у періоді, що був перевірений та досліджений експертом призвели до заниження валових витрат на суму 29428 грн. 65 коп., а не завищення вказаного в акті перевірки.

В акті перевірки (т. 1 арк. справи 18-20) відповідач зазначив, що позивач в порушення пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»  у 1 півріччі 2005 року не враховував для обліку приросту (убутку) балансової вартості запасів товари, передані на обстеження якості товарів (рахунок 2814) та товари по рахунку 22.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 5.9 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно).

Відповідно до Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 143 від 29 березня 2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 8 квітня 2003 року за  № 271/1592, облік приросту (убутку) балансової вартості запасів ведеться в Таблиці № 1 „Розрахунок приросту (убутку) балансової вартості запасів” Додатку К 1/1 до декларації з податку на прибуток. Приріст балансової вартості запасів у складі валових доходів відображається по рядку 04.2 декларації.  Декларація позивача з податку на прибуток за 1 півріччя 2005 року та додатки до неї (т. 2 арк. справи 116-117)  заповнені відповідно до вказаного Порядку та відповідач протилежного не довів. Відповідно до Додатку К1/1 до декларації позивача з податку на прибуток за 1 півріччя 2005 року, в таблиці 1 „Розрахунок приросту (убутку) балансової вартості запасів” по стовпцю 6 вказане підсумкове значення приросту балансової вартості запасів – (-680,1 тис. грн.), що відповідає сумі доходів по рядку 01.2 декларації, тобто додатком К1/1 до декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2005 року підтверджується віднесення до складу валових доходів суми приросту балансової вартості запасів – 680,1 тис. грн.

Згідно статті 15  Закону України „Про лікарські засоби” № 123/96-ВР від 4 квітня 1996 року зі змінами та доповненнями, посадові особи органів державного контролю в межах компетенції, визначеної законодавством, мають право відбирати зразки лікарських засобів для лабораторної перевірки їх якості. Вартість відібраних зразків та проведення контролю їх якості включається до виробничих витрат суб'єктів, у яких ці зразки відібрано. Пунктом 7 Порядку відбору зразків лікарських засобів для державного контролю їх якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 610  від 26 квітня 2003 року, передбачено, що вартість відібраних зразків лікарських засобів та витрати на здійснення державного контролю їх якості (включаючи роботи з відбору та доставки цих зразків, лабораторний аналіз, складання висновку щодо якості лікарських засобів та видачу суб'єктам господарської діяльності розпоряджень /приписів/ тощо) відносяться до виробничих витрат суб'єктів господарської діяльності, у яких ці зразки беруться. Підставою для визначення витрат є акт відбору зразків лікарських засобів та рахунок Державної інспекції МОЗ або відповідної територіальної інспекції за здійснення державного контролю їх якості.

Акти вилучення зразків лікарських засобів у 1 півріччі 2005 року (т. 5 арк. справи 41-181, т. 6 арк. справи 1-17) та відповідні ним реєстри (т. 1 арк. справи 168-184) складені згідно вищенаведених норм, підписані представниками ВАТ „Обласна аптечна управляюча компанія” і державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Донецькій області та скріплені печатками сторін, доводять встановлену законом можливість включити вартість відібраних зразків та проведення контролю їх якості до виробничих витрат позивача.

Експертом в результаті проведеного дослідження було встановлено, що сума приросту балансової вартості запасів за 1 півріччя 2005 року була завищена позивачем на 43,1 тис. грн. і склала 637 тис. грн. проти вказаної у декларації суми 680,1 тис. грн., що спричинило завищення скоригованого валового доходу по рядку 01.2 „Приріст балансової вартості запасів” декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2005 року на суму 43,1 тис. грн., а не заниження валових доходів на 250,8 тис. грн., як встановлено  ДПІ у Київському районі м. Донецька при перевірці. При цьому, експертом дані рахунку 22 “Малоцінні та швидкозношувані предмети"  не враховувалися при підрахунку загальної вартості запасів, а були використані дані  рахунку 153 „Придбання (виготовлення) інших необоротних матеріальних активів”, що відповідає вимогам Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої  наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року 291 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за N 893/4186, та зазначено, що порушення порядку ведення бухгалтерського обліку по рахунку 22 не привели до порушення порядку ведення податкового обліку.   Списання малоцінних та швидкозношувані предмети позивач проводив відповідно до наказів від 1 січня 2003 року та від 1 січня 2004 року (т. 1 арк. справи 90, т. 2 арк. справи 32) за актами списання (т. 1 арк. справи 91-100) за строками відповідними накладним на введення в експлуатацію МБП (т. 6 арк. справи 18-143) та відображав відповідними проводками (т. 7 арк. справи 107-109).

В результаті дослідження експертом первинних документів бухгалтерського та податкового обліку було встановлено, що в результаті припущених помилок в частині формування приросту (убутку) балансової вартості запасів, валових витрат по рядку 04.12 декларації з податку на прибуток, податку на додану вартість у складі валових витрат,  позивачем з помилками був визначений об’єкт оподаткування і сума податкового зобов’язання з податку на прибуток, що призвело: 1) до заниження прибутку, що підлягає оподаткуванню: за 2003 рік – на 0,3 тис. грн.,  за 1 півріччя 2004 р. – 0,8 тис. грн., за 3 квартали 2004 р. – 2,0 тис. грн.; 2) до завищення прибутку, що підлягає оподаткуванню: за 1 квартал 2004 р. – на 2,1 тис. грн., за 2004 рік – на 197,2 тис. грн., за 1 квартал 2005 р. – на 0,1 тис. грн., за 1 півріччя 2005 р. – на 42,4 тис. грн., 3) до заниження податкового зобов’язання  з податку на прибуток: за 2003 рік – на 0,1 тис. грн., за 1 півріччя 2004 р. – 0,2 тис. грн., за 3 квартали 2004 р. – 0,5 тис. грн.; 4) до завищення податкового зобов’язання  з податку на прибуток: за 1 квартал 2004 р. – на 0,5 тис. грн., за 2004 рік – на 49,3 тис. грн., за 1 півріччя 2005 р. – на 10,6 тис. грн., отже, з урахуванням значення сум заниження "+", завищення "-" податкове зобов’язання  з податку на прибуток складає: за 2003 рік  + 0,1 тис. грн., за 2004 рік - 49,3 тис. грн., за 1 півріччя 2005 р. - 10,6 тис. грн.  В цілому за період з 1 грудня 2003 року по 30 червня 2005 року підсумкове значення суми завищення податкового зобов’язання  з податку на прибуток складає 59,8 тис. грн., а не заниження. Тобто, експертом вказане податковим органом у акті перевірки заниження податку на прибуток  у розмірі 452400 грн. не було підтверджено.

Суд враховує, що згідно експертного висновку позивач надав у встановленому порядку податковому органу уточнюючі розрахунки податкових зобов’язань у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок  та визначив податкові зобов’язання по податку на прибуток на загальну суму 0,6 тис. грн. (т. 7 арк. справи 100-103, т. 8 арк. справи 36-37). Помилки встановлені експертом та визнані позивачем  в акті перевірки податковим органом не визначалися, а саме:  в декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2004 року була завищена сума валових витрат по рядку 04.12 декларації в розмірі 0,8 тис. грн., в результаті чого була занижена сума об’єкту оподаткування на 0,8 тис. грн. та сума податку на прибуток на 0,2 тис. грн., в декларації з податку на прибуток за 2003 рік була завищена сума валових витрат (за 4 квартал 2003 року) по рядку 04.12 декларації в розмірі 0,3 тис. грн., в результаті чого  була занижена сума об’єкту оподаткування на 0,3 тис. грн. та сума податку на прибуток на 0,1 тис. грн.,  в декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2004 року була завищена сума валових витрат по рядку 04.12 декларації в розмірі 2,0 тис. грн., в результаті чого була занижена сума об’єкту оподаткування на 2,0 тис. грн. та сума податку на прибуток на 0,5 тис. грн.  Крім того, позивач зменшив позовні вимоги на сплачену суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170 грн. (т. 7 арк. справи 104), що була розрахована експертом (т. 7 арк. справи 54-55)  за вищенаведені періоди згідно до підпункту 17.1.3  пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Згідно акту перевірки позивачем в порушення вимог підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” неправомірно віднесено до складу податкового кредиту податку на додану вартість на загальну суму 10187 грн. по придбанню прайс-листів від ТОВ „РА „Перекресток” згідно угоди № 0901-05 від 9 січня 2004 року та послуг у мережі Інтернет від ТОВ „Донфармхолдінг”  згідно договору-доручення № 04-05/01 від 29 листопада 2000 року, у тому числі за: грудень 2003 року на суму 277 грн., січень 2004 року - 455 грн., лютий 2004 року – 586 грн., березень 2004 року – 536 грн., травень 2004 року – 1572 грн.,  червень 2004 року – 940 грн., липень 2004 року – 1112 грн., серпень  2004 року – 906 грн., вересень 2004 року – 720 грн., жовтень 2004 року – 537 грн., листопад 2004 року – 806 грн., грудень 2004 року – 460 грн., січень 2005 року  - 290 грн., лютий 2005 року – 255 грн., квітень 2005 року – 250 грн., травень 2005 року – 215 грн., червень 2005 року – 270 грн.

Пунктом 1.7 статті 1  Закону України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. Згідно підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну оформлену відповідно до  вимог цього підпункту.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  передбачено, що  податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Тобто, до складу податкового кредиту належить податок на додану вартість, сплачений (нарахований) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, при наявності відповідної податкової накладної. Позивач надав до матеріалів справи податкові накладні, що підтверджують суми податку на додану вартість включені до складу податкового кредиту та відповідач цього факту не заперечує, про що свідчить акт перевірки.

Згідно дослідження проведеного експертом, сума ПДВ по операціях придбання послуг з друку прайс-листів у ТОВ "РА "Перекресток" за угодою № 0901-05 від 9 січня 2004 року та послуг зв'язку в мережі Інтернет від ТОВ „Донфармхолдінг” за угодою № 04-05/01 від 29 листопада 2000 року, яка включається до складу податкового кредиту за період  з 1 грудня 2003 року по 30 червня 2005 року: 1) відповідає сумі ПДВ, яка значиться сформованою у складі податкового кредиту згідно акту перевірки ДПІ за червень 2004 року – у сумі 940 грн.; 2) перевищує суму ПДВ, яка значиться сформованою у складі податкового кредиту згідно акту перевірки ДПІ: за грудень 2003 року на 9 грн., за січень 2004 року на 62 грн., березень 2004 року на 80 грн., квітень 2004 року на 224 грн., травень 2004 року на 316 грн., серпень 2004 року на 2 грн., вересень 2004 року на 171 грн., грудень 2004 року на 25 грн., лютий 2005 року на 21 грн., квітень 2005 року на 24 грн., червень 2005 року на 40 грн.; 3) менше суми ПДВ, яка значиться сформованою у складі податкового кредиту згідно акту перевірки ДПІ: за лютий 2004 року на 12 грн., липень 2004 року на 36 грн., жовтень 2004 року на 4 грн., листопад 2004 року на 192 грн., січень 2005 року на  29 грн., травень 2005 рок на 47 грн.

Суми податку на додану вартість вказані у податкових накладних, отриманих від ТОВ "РА "Перекресток" за угодою № 0901-05 від 9 січня 2004 року та послуг зв'язку в мережі Інтернет від ТОВ „Донфармхолдінг” за угодою № 04-05/01 від 29 листопада 2000 року,  були враховані позивачем при формуванні складу валових витрат за підпунктом 5.3.3 пункту 5.3 статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, проте до складу податкового кредиту з податку на додану вартість у відповідних звітних періодах з 1 грудня 2003 року по 30 червня 2005 року не включалися (т. 8 арк. справи 41-44).

Виходячи з викладеного та результатів експертного дослідження суд дійшов до висновку, що відповідачем підстави донарахування суми податку на додану вартість у розмірі 10187 грн.  не доведені.

З врахуванням висновків по податку на прибуток, суд вважає, що наявність підстав для нарахування податку на додану вартість відповідачем не доведена, факт отримання та оплати виготовлення прайс-листів та послуг у мережі Інтернет, використання їх у господарській діяльності позивача підтверджений матеріалами справи та висновком експерта, що спростовує доводи відповідача стосовно не надання документів, які підтверджують понесені позивачем валові витрати та підтверджують право на отримання податкового кредиту,  у зв’язку з чим судом визнається неправомірним нарахування податку на прибуток у розмірі 452400 грн. та податку на додану вартість у розмірі 10187 грн.  за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд не приймає пояснення відповідача на результати експертизи щодо наявності у експерта більшої кількості документів ніж у податкового органу під час перевірки, оскільки ці  заперечення відповідач не довів описом або переліком документів, що отримав на перевірку, в той час як в експертному висновку та даній постанові міститься зазначення документів, які підтверджують неправомірність проведеного відповідачем нарахування (т. 7 арк. справи 84, 89). Також, не приймаються посилання відповідача на ненадання позивачем можливості провести додаткову позапланову перевірку, оскільки це питання було вирішено постановою господарського суду Донецької області по справі № 41/2а (т. 5 арк. справи 20-24), що набрала чинності.

Недоведеність податковим органом правомірності донарахування податку на прибуток та податку на додану вартість, та визнання цього донарахування судом незаконним, як наслідок обумовлює скасування застосованих на донараховані суми податків згідно підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафних  (фінансових) санкцій.

З огляду на вищевикладене та враховуючи приписи частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України  вимоги позивача, уточнені заявою № 458 від 16 липня 2007 року (т. 8 арк. справи 15-16), про визнання нечинним податкового повідомлення – рішення № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток частково у розмірі 898860 грн., в тому числі – основного платежу 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446460 грн., визнання нечинним податкового повідомлення – рішення № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі – основного платежу 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн. (з врахуванням помилкового зазначення податковим органом в податковому повідомленні-рішенні платежу “податок на прибуток”) підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з повним задоволенням судом заявлених до суб'єкта владних повноважень позовних вимог, судові витрати - судовий збір сплачений позивачем у розмірі 3 грн. 40 коп. згідно платіжного доручення № 320 від 5 травня 2006 року (т. 1 арк. справи 187) відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Витрати по проведенню за ініціативою позивача судової економічної експертизи в сумі 3000 грн., в т. ч. ПДВ 500 грн., за рахунком Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз № 334 від 15 березня 2007 року (висновок № 2619/24 від 2 березня 2007 року судового експерта Машиніченко О. А.) (т. 7 арк. справи 22-75), оплачені ВАТ „Обласна аптечна управляюча компанія” платіжним дорученням № 572 від 16 липня 2007 року, згідно статей 92, 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодовуються за рахунок Державного бюджету на користь позивача, у зв’язку з повним задоволенням його позовних вимог до суб’єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 4-14, 92, 94, 158-163, 167, 185, 186, 254, пунктами 3, 6, 7 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до  Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-IV від 6 жовтня 2005 року, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк (уточнені заявою № 458 від 16 липня 2007 року) до відповідача державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визнання нечинним податкового повідомлення – рішення № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток частково у розмірі 898860 грн., в тому числі – основного платежу 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446460 грн., визнання нечинним податкового повідомлення – рішення № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі – основного платежу 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн. (з врахуванням помилкового зазначення податковим органом в податковому повідомленні-рішенні платежу “податок на прибуток”) задовольнити у повному обсязі.

Визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /1-5391/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на прибуток частково у розмірі 898860  грн., в тому числі – основного платежу 452400 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 446460 грн.

Визнати нечинним податкове повідомлення – рішення № /1-5390/10/23-313 від 14 квітня 2006 року державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визначення суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15281 грн., в тому числі – основного платежу 10187 грн., штрафних (фінансових) санкцій – 5094 грн. (з врахуванням помилкового зазначення податковим органом в податковому повідомленні-рішенні платежу “податок на прибуток”).

Стягнути з Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк витрати по сплаті платіжним дорученням № 320 від 5 травня 2006 року судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

Відшкодувати за рахунок  Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства „Обласна аптечна управляюча компанія”, м. Донецьк вартість судової економічної експертизи проведеної судовим експертом Машиніченко О. А. (висновок № 2619/24 від 2 березня 2007 року) у розмірі 3000 грн., в т. ч. ПДВ 500 грн. сплаченої за рахунком Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз  № 334 від 15 березня 2007 року платіжним дорученням №  572 від 16 липня 2007 року.

Вступна та резолютивна частини постанови складені та підписані головуючою суддею Яманко В. Г. у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 17 липня 2007 року о 10 годині 10  хвилин у присутності представників сторін та експерта у приміщенні господарського суду Донецької області (м. Донецьк, вул. Артема, 157, кабінет судових засідань № 210).

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 18 липня 2007 року  о  9 годині  30 хвилин.

Надруковано  4  примірника:

1. Позивачу – 1.

2. Відповідачу – 1.

3. Експерту – 1.

4. До справи – 1.

______________________________________________________________________________________________________________

Адреса та телефон господарського суду Донецької області: 83048, м. Донецьк, вул. Артема, 157, тел. 381-88-46.