ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13.06.2007р.

м.Київ

№ 5/1849-19/349-А-11/150

за позовом

Прокуратури Шевченківського
району м. Львова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції
Шевченківського району м. Львова

до

Міжрегіональної Академії
управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу)

про

стягнення 277.746,13 грн.

Суддя  Євсіков О.О.

Секретар
судового засідання Дупляк С.А.

Представники:

від прокуратури           -
Ущапівський Я.В. (предст. за дов.);

від позивача

-          не з'явилися;

від відповідача

-          Телішевський  І.Д. (предст. за дов.).

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 13.06.2007 о 16 год. 02 хв. проголошено вступну та
резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладено на 16.06.2007 на 12 год. 00 хв., про що повідомлено представнику
прокуратури та відповідача після проголошення вступної та резолютивної частини
постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України. З
технічних причин виготовлення постанови було відкладено на 18.06.2006.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокуратура Шевченківського району
м. Львова звернулась до суду в інтересах держави в особі Державної податкової
інспекції Шевченківського району м. Львова про стягнення з відповідача
заборгованості перед бюджетом  в сумі
277.746,13 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем було прийнято податкові повідомлення-рішення, якими відповідачу
визначено суму податкового зобов'язання зі сплати податків. Відповідачем у
передбачені строки сума податкових зобов'язань, донарахованих податковими
повідомленнями-рішеннями, не сплачена.

За таких обставин, прокуратура та
позивач просять стягнути з відповідача спірну заборгованість рішенням суду
відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами".

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на відсутність у нього спірної заборгованості з огляду на її
неузгодження в установленому законодавством порядку.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення
спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
28.09.2004 ДПІ у Шевченківському районі м. Львова було проведено планову
документальну перевірку Львівського Інституту МАУП (який є філією
Міжрегіональної Академії управління персоналом (у формі акціонерного товариства
закритого типу) з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства
за період з 01.07.2002 по 30.06.2004, за результатами якої складено акт
перевірки за № 755/23-2/25558766 від 28.09.2004, в якому зазначено, що
Львівський Інститут МАУП порушив пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п. п. 5.2.1
п.5.2, п. п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку
підприємств", в зв'язку з чим занижено податок на прибуток на суму
161.842,52 грн., а також ст. 8, 11, 12, 14 Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок громадян", в зв'язку з чим занижено прибутковий
податок з громадян на суму 11.468,01 грн.

На підставі даного акта перевірки
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення -
рішення за № /0/25100 від 30.09.2004, яким Львівському Інституту МАУП
визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі
234.677,94 грн. (в т.ч. 161.842,25 грн. - основний платіж та 72.835,42 грн. -
штрафні (фінансові) санкції), та податкове повідомлення-рішення за №
/0/25004 від 30.09.2004, яким Львівському Інституту МАУП визначено
податкове зобов'язання з прибуткового податку у сумі 34.404,03 грн. ( в т.ч.
11.468,01 грн. - основний платіж та 22.936,02 грн. - штрафні (фінансові)
санкції).

В порядку апеляційного оскарження
Львівський Інститут МАУП подав скарги до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова. Рішенням за № 31535/10-012 від 13.12.2004 та
рішенням за № 31536/10-012 від 13.12.2004
про результати розгляду первинної скарги ДПІ у Шевченківському районі м.
Львова податкові повідомлення-рішення залишила без змін.

Відповідач 23.12.2004 позивач
оскаржив зазначені рішення до Державної податкової інспекції у м. Львові.

Однак позивач, незважаючи на те, що
вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено в апеляційному порядку,
направив відповідачу першу податкову вимогу від 07.04.2005 за № 1/445 та другу
податкову вимогу від 14.05.2005 за № 2/616.

Починаючи з 02.04.2005 всі активи,
включаючи грошові кошти, рухоме і нерухоме майно та цінні папери Львівського
Інституту МАУП перебувають у податковій заставі.

Відповідно до пп. 5.2.1 п.5.2 ст.5
Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до п.4.2 та п.4.3 ст. 4 цього ж Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених п. п. 5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Відповідно до п. п. 5.2.2 п.5.2
ст.5 зазначеного Закону у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий
орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за
межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право
звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка
подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками
та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати, тому під час
апеляційного оскарження, податкове зобов'язання вважається не узгодженим.

Враховуючи, що згідно з пп.  6.2.1 п. 6.2. ст. 6 Закону України "Про
порядок погашення  зобов'язань  платників
податків  перед  бюджетами
та  державними цільовими і
фондами" у разі коли  платник
податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені
строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

З матеріалів справи
вбачається,  що отримавши податкові
повідомлення - рішення № /0/25100 та № /0/25004 від
30.09.2004, відповідач оскаржив їх у апеляційному порядку до Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова. Рішенням про
результати розгляду скарги від 13.12.2004 за № 3/535/10-012 Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі м. Львова податкові повідомлення - рішення
залишила без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідач 23.12.2004 звернувся зі
скаргою до Державної податкової інспекції у м. Львові (як до вищестоящого
органу), однак скаргу про перегляд податкового повідомлення - рішення подав до
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова, про що засвідчує вих. № 371104 від
23.12.2004.

Позивач вважає, що оскільки скарга
не була подана платником податків безпосередньо до державної податкової
інспекції вищого рівня, то за таких обставин податкові повідомлення-рішення є
узгодженими, а податкові вимоги виставлялись на узгоджені податкові
зобов'язання.

Однак таке твердження є
необґрунтованим, оскільки відповідач оскаржив податкові повідомлення - рішення
№ /0/25100 та № /0/25004 від 30.09.2004 до ДПІ м. Львова,
хоч і подав скаргу до ДПІ у Шевченківському районі м. Львова, адже згідно з
пунктом 3 "Положення про порядок розгляду скарг платників податків
органами державної податкової служби", затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України 02.03.2001 № 82, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 15.03.2001 № 238/5429, зі змінами та доповненнями,
передбачено, що відмова в прийнятті скарги (заяви) платника податків
забороняється. Реєстрація скарги (заяви) повинна відбуватись в день її подання
або надходження до органу державної податкової служби.

Реєстрація скарги в ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова не заперечується позивачем, однак відповідно
Положення позивач, одержавши скаргу, розгляд якої не входить до його
повноважень, зобов'язаний був в термін не більше п'яти днів переслати за
належністю відповідному органу чи посадовій особі та повідомити про це
скаржника. Відповідач отримавши скаргу не надіслав її відповідному органу
державної податкової служби вищого рівня.

Враховуючи, що пп. 5.2.3 п. 5.2 ст.
5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачає лише одну
умову зупинення виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених
у податковому повідомленні, а саме - подання заяви із дотриманням строків,
визначених підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 цього Закону, на строк від
подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з
податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що
оскаржується, вважається неузгодженою.

Як підтверджено матеріалами справи,
відповідач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про
визнання недійсними першої податкової вимоги № 1/445 від 07.04.2005 на суму
234460,81 грн. та другої податкову вимогу № 2/616 від 14.05.2005 на 268 863,84
грн.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 30.06.2005 у справі № 5/1109-12/177 вищевказані першу
податкову вимогу № 1/445 від 07.04.2005 на суму 234460,81 грн. та другу
податкову вимогу № 2/616 від 14.05.2005 на 268 863,84 грн. було визнано
недійсними. Своє рішення суд мотивував тим, що дані податкові вимоги
протиправно видані на неузгоджене податкове зобов'язання.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 18.10.2005 у справі № 5/1109-12/177 рішення
Господарського суду Львівської області від 30.06.2005 залишено без змін.

Ухвалою Вищого Адміністративного
Суду України від 14 вересня 2006 року у цій же справі рішення суду першої та
апеляційної інстанцій залишено без змін.

Вказані судові рішення набрали
законної сили та є чинними станом на день розгляду спору.

Матеріалами справи також
підтверджено, що станом на день розгляду спору Львівським апеляційним
адміністративним судом розглядається справа за позовом Міжрегіональної Академії
управління персоналом (у формі акціонерного товариства закритого типу) до ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова про визнання незаконними дій ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова щодо опису активів Львівського Інституту МАУП
та включення податкової застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній чи
господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці
обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС
України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили,
в одній адміністративній справі, не можуть оспорюватися в іншій судовій справі
з участю тих самих сторін.

Даними судовими рішеннями
встановлено факт належного подання Львівським Інститутом МАУП повторної скарги
до ДПІ м. Львова на вищевказані податкові рішення-повідомлення та факт порушення
податковими органами встановленого порядку прийняття, руху та розгляду
повторної скарги відповідача.

Як зазначалось вище, відповідно до
пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли
платник податків вважає,  що  контролюючий орган невірно визначив суму
податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить
законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції,
встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до
контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у
письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана
контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем
отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення
контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти
вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від
дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням
про вручення або надати йому під
розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків
рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник
податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за
днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого
рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до
контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного
строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для
відповіді на нього.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 30.06.2005 у справі № 5/1109-12/177 та ухвалою
Львівського апеляційного господарського суду від 18.10.2005, залишеними  без змін ухвалою Вищого Адміністративного
Суду України від 14 вересня 2006 року, встановлено що позивачем було 23.12.2004
позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення № /0/25100 від
30.09.2004 та № /0/25004 від 30.09.2004 до Державної податкової
інспекції у м. Львові у встановлені законодавством, тобто пп. 5.2.2 п. 5.2 ст.
5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, строк.

Відповідно до  п. 5.1 та п. 5.2 "Положення про порядок
розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби",
затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 02.03.2001 №
82, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.03.2001 № 238/5429, у
разі коли орган державної податкової служби надсилає платнику податків рішення
про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має
право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання
відповіді, з повторною скаргою до органу державної податкової служби вищого
рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до органу
державної податкової служби вищого рівня із дотриманням зазначеного
десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного
двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Скарга в письмовій формі може
подаватись на ім'я керівника органу державної податкової служби вищого рівня до
органу державної податкової служби, рішення якого оскаржується, чи
безпосередньо до органу державної податкової служби вищого рівня. Про подання
повторної скарги безпосередньо до органу державної податкової служби вищого
рівня платник податків зобов'язаний одночасно повідомити орган державної
податкової служби, який розглядав первинну скаргу (за місцем взяття на облік
платника податків).

Скарга, що надійшла, реєструється в
державній податковій адміністрації (інспекції), яка прийняла рішення, що
оскаржується, і протягом трьох діб надсилається разом із документами,
необхідними для розгляду, до органу державної податкової служби вищого рівня, а
саме:

на рішення державної податкової
інспекції в районі або місті, міжрайонної або об'єднаної державної податкової
інспекції - до державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим,
областях;

на рішення державної податкової
інспекції в районі міста з районним поділом - до державної податкової інспекції
в місті, а в містах Києві і Севастополі - до відповідної міської державної
податкової адміністрації;

на рішення державної податкової
адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі - до Державної податкової адміністрації України.

Як встановлено судом, відповідач
23.12.2004 звернувся зі скаргою до Державної податкової інспекції у м. Львові
(як до вищестоящого органу), однак скаргу про перегляд податкового повідомлення
- рішення подав до ДПІ у Шевченківському районі м. Львова, про що засвідчує
вих. № 371104 від 23.12.2004.

Вказані дії відповідача цілком
відповідають вимогам наведених положень законодавства, однак подана ним
повторна скарга контролюючими органами (Державною податковою інспекцією у м.
Львові) розглянута не була, та, відповідно, не було прийнято і рішення за
результатами розгляду скарги.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст.
5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” якщо вмотивоване  рішення
за  скаргою  платника
податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного
строку або протягом строку,  продовженого
за рішенням керівника контролюючого органу (або його  заступника),
така  скарга  вважається
повністю задоволеною  на  користь
платника  податків з дня,  наступного за останнім днем зазначених
строків. Скарга вважається також повністю задоволеною  на користь платника податків,  якщо рішення керівника контролюючого органу
(або його заступника) про продовження строків її  розгляду
не  було  надіслано
платнику податків до закінчення двадцятиденного  строку,
зазначеного  в  абзаці першому цього підпункту.

Оскільки вмотивоване  рішення за повторною скаргою відповідача йому
не надсилалась протягом встановленого законом строку,  така
скарга  вважається  повністю задоволеною  на
його користь з дня, наступного за останнім днем зазначених строків, а
тому податкові повідомлення-рішення № /0/25100 від 30.09.2004 та №
/0/25004 від 30.09.2004, визначену якими суму зобов'язань позивач
просить стягнути з відповідача, є нечинними в силу вищевикладених положень
законодавства.

Відповідно до п. 5.4 ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами"
узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків
у визначений цією статтею строк, визнається сумою податкового боргу.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст.
5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання
платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у
день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком
випадків, коли платник податків розпочинає процедуру адміністративного
оскарження.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті
3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що підставою
для примусового стягнення активів платників податків в рахунок погашення його боргу
є виключно рішення суду.

З урахуванням того, що у
відповідача станом на день розгляду спору немає податкового боргу (узгодженого
податкового зобов'язання) на спірну суму, суд приходить до висновку про необґрунтованість
позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 277.746,13
грн., у відповідності до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Зважаючи на всі наведені обставини
в їх сукупності, суд дійшов висновку, що немає фактичних та правових підстав
для задоволення заявлених податковим органом позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, позовні вимоги
визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 97,
158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

В позові відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст.  185-187 КАС України, шляхом
подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
О.О. Євсіков

Дата складення та підписання постанови у повному обсязі
-18.06.2007.