ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007 р.
№ 2-4/18345-2006

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Джанкойського міськрайонного центру зайнятості, м. Джанкой Автономної Республіки Крим (далі –Центр зайнятості)

на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.11.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.03.2007

зі справи № 2-4/18345-2006

за позовом Центру зайнятості

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Ю.О. Гагаріна, с. Єрмакове Джанкойського району Автономної Республіки Крим  (далі –СТОВ  імені Ю.О. Гагаріна)

про стягнення 4 295,99 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Центр зайнятості звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до СТОВ  імені Ю.О. Гагаріна про стягнення                   4 295,99 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі – Фонд). В подальшому відповідач уточнив позовні вимоги і просив стягнути заборгованість у сумі 6 095, 99 грн.

Рішенням названого суду від 30.11.2006 (суддя Белоглазова І.К.) позов задоволено частково: зі СТОВ  імені Ю.О. Гагаріна стягнуто на користь Центру 4 295, 99 грн.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.03.2007 (колегія суддів у складі:  суддя Лисенко В.А. –головуючий, судді Видашенко Т.С., Латинін О.А.)  рішення місцевого господарського суду скасовано,  провадження зі справи припинено. Постанову з посиланням на пункт 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) та  пункти 5, 6 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення цього Кодексу мотивовано необхідністю вирішення спорів за зверненням органів Державного центру зайнятості про стягнення зборів до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття   за правилами адміністративного судочинства.

Центр зайнятості звернувся Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати  і прийняти нове рішення про задоволення позову.  Скаргу мотивовано порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки, на думку скаржника, враховуючи приписи частин 3, 4 статті 50 КАС України, статей 19, 20  Господарського кодексу України, спір зі справи підвідомчий господарським судам.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги. Представники сторін у судове засідання не з’явилися.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність відмови у задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- СТОВ  імені Ю.О. Гагаріна є роботодавцем та зареєстровано як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

- згідно з розрахунковою відомістю відповідача про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду за дев’ять місяців 2006 року заборгованість зі сплати внесків  становить 39 925, 06 грн.;

- рішеннями господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.02.2005 зі справи № 2-7/2276-2005, від 05.12.2005 зі справи № 2-28/15914-2005, від 30.05.2006 зі справи № 2-21/9378-2006 зі СТОВ  імені Ю.О. Гагаріна було стягнуто заборгованість зі сплати названих страхових внесків станом на 01.04.2006 у сумі 35 629, 07 грн.;

- з врахуванням сум, стягнутих за рішеннями суду, заборгованість станом на 01.10.2006 становить 4 295, 99 грн;

- на виконання зазначених судових рішень відповідач сплатив лише            1800 грн., у зв’язку з чим позивач збільшив суму позовних вимог і просить стягнути 6 095, 99 грн.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач звернувся до суду в порядку господарського судочинства після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Причиною виникнення спору зі справи стало питання  щодо погашення СТОВ імені Ю.О. Гагаріна заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду.

У зв’язку з набранням чинності КАС України з 01.09.2005 до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб’єкта владних повноважень (статті 2, 3, 17, 50 і 104 названого Кодексу).

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до приписів статті 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пункт 4 статті 17 КАС України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних повноважень наведено в пункті 7 статті 3 КАС України: це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України “Про загальнообов'язкове державне   соціальне  страхування  на  випадок  безробіття”   (далі  –Закон ).

Відповідно до статті 34 Закону забезпечення збору страхових внесків, контроль правильності їх нарахування та своєчасності сплати віднесено до обов’язків Фонду.

Згідно з частиною другою статті 12 цього Закону функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

За змістом статей 38, 39 Закону центрам зайнятості надано право контролю за належною сплатою страхових внесків і стягнення відповідної заборгованості та адміністративно-господарських санкцій.

Отже, даний спір є публічно-правовим, а відповідно до приписів статті 4 та частини другої статті 17 КАС України (за відсутності встановленого законом іншого порядку його судового вирішення) він не підпадає під визначення публічно-правового спору, на який не поширюється компетенція адміністративних судів.

Абзацами першим та другим пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від 06.10.2005 № 2953-IV) КАС України передбачено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України.

Проте даний спір, який має публічно-правовий характер,  місцевим господарським судом в порушення вимог статей 1, 12 ГПК України після набрання чинності КАС України розглянуто в порядку господарського судочинства. Тому апеляційний господарський суд цілком правомірно припинив провадження зі справи та скасував рішення місцевого господарського суду.

При цьому Центр зайнятості не позбавлено права звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.03.2007 зі справи № 2-4/18345-2006  залишити без змін, а касаційну скаргу Джанкойського міськрайонного центру зайнятості –без задоволення.

Суддя                                                                                                   В. Селіваненко

Суддя                 І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                   Б. Львов