ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 червня 2007 р.

№ 3/554

Колегія  суддів
Вищого господарського суду України
у складі:

головуючого  судді                                               Кузьменка
М.В.,

суддів
Грека Б.М.,

Дерепи В.І,

розглянувши         касаційні  скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Оксамит" на
постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2007р. та
рішення господарського суду м. Києва від 08.12.2006р.

у  справі                   №3/554 господарського суду
м. Києва

за позовом               суб'єкта підприємницької
діяльності

ОСОБА_2

до відповідачів       Відкритого акціонерного товариства

"Комерційний
банк "Надра",

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма
"Оксамит"

про                            визнання договору
оренди  недійсним

за участю
представників:

СПД ОСОБА_2 -  не з'явилися;

ВАТ "КБ "Надра" -Коваленко
О.Д.;

ТОВ "Виробничо-комерційна
фірма "Оксамит" - не з'явилися;

ОСОБА_1 -не
з'явилися

в с т а н о в
и л а :

суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2 звернулася до господарського суду м. Києва з позовом та просила суд
визнати недійсним договір оренди від 03.09.2001р., укладений між відповідачами
у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна
фірма "Оксамит" та Відкритим акціонерним товариством
"Комерційний банк "Надра".

В обґрунтування заявлених вимог,
позивачка вказує, що є орендарем нежилого приміщення площею 16,3м2,
яке, як і приміщення, що передано в оренду
ВАТ "КБ "Надра" за умовами спірного договору, є частинами
цілого приміщення у будинку АДРЕСА_1, яке у подальшому відчужено ОСОБА_1
Позивачка зазначає, що їй не пропонували орендувати приміщення, що передані в
оренду першому відповідачу за спірним договором, чим поставили її в умови
гірші, ніж у ВАТ "КБ "Надра", а також  позбавили її права на переважну купівлю цих
приміщень. Крім того, позивачка вважає, що спірний договір є недійсним у
зв'язку з недотриманням сторонами форми укладення такого договору та вимог щодо
його державної реєстрації ( з урахуванням доповнення згідно заяви від
28.11.2006р.) (а.с.2-6,38)

У подальшому, заявою від
23.11.2006р. позивачкою доповнено підстави, відповідно до яких вона просить
визнати недійсним спірний договір. Так, у поданій заяві позивачка посилається
на те, що договором не визначено на яких умовах повинно бути застраховане
орендоване приміщення, що не відповідає вимогам ст.771 ЦК України, ст.16 Закону
України "Про страхування" (а.с.25).

Відповідач у справі - ВАТ
"Комерційний банк "Надра" у відзиві на позов заявлені вимоги
відхиляє, посилаючись на те, що спірний договір відповідав чинному на момент
його укладення законодавству. Так, відповідач стверджує, що сторонами дотримано
простої письмової форми договору, що визначена ст.257 ЦК УРСР. При цьому,
відповідач погоджується, що сторонами не досягнуто згоди щодо такої умови
договору оренди як страхування майна, тому вважає його у цій частині неукладеним
(а.с.38-41).

Відповідач у справі - ТОВ
"Виробничо-комерційна фірма "Оксамит" у відзиві на позов просить
провадження у справі припинити. При цьому, відповідач посилається:

-
на відсутність предмету спору, оскільки, у відповідності з ст.215 ЦК
України, спірний договір, як такий щодо якого не дотримано нотаріальну форму є
нікчемним;

- непідвідомчість спору
господарському суду, оскільки орендовані за спірним договором приміщення
відчужені ОСОБА_1, яка має бути залучена до участі у справі.

Крім того, у відзиві на позов
другий відповідач вказує на пропущення позивачем строку позовної давності, про
застосування якої судом ним заявлено клопотання (а.с.56-57,60).

Рішенням господарського суду м.
Києва від 08.12.2006р. у позові відмовлено (а.с.67-74).

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що:

-          спірний договір укладено у
встановленій на момент його підписання сторонами формі -простій письмовій;

-          п.5.7 договору, який визначає
обов'язок орендаря застрахувати орендоване приміщення, не є підставою для
виникнення відповідного обов'язку у орендаря, оскільки не визначено умови
такого страхування;

-          вимоги щодо державної реєстрації
договору встановлені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень", який прийнятий пізніше укладення
спірного договору, у зв'язку з чим його норми не розповсюджують свою дію на
спірний договір.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2007р. рішення господарського суду м. Києва від
08.12.2006р. залишено без змін (а.с.113-116).

Не погоджуючись з прийнятими у
справі судовими актами, ТОВ "Виробничо-комерційна фірма
"Оксамит" звернулося до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою та просить їх скасувати, а заявлені позовні вимоги
задовольнити.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм
матеріального права, а саме ст.ст.1,43,79,80,104 ГПК України, ст.257 ЦК УРСР,
норм Прикінцевих  та перехідних положень
ЦК України.

Також, ухвалою Вищого
господарського суду України від 07.05.2007р. прийнято до провадження касаційну
скаргу ОСОБА_1 на прийняті у справі
рішення та постанову.

ОСОБА_1 вказує на те, що є
власником переданих згідно договору оренди приміщень і в момент їх відчуження
другим відповідачем згідно договору купівлі-продажу від 11.10.2006р. стала
правонаступником орендодавця за спірним договором. Отже, як вважає скаржниця,
рішення у даній справі стосується її прав та обов'язків, між тим, суди її до
участі у справі не залучали.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить прийняті у справі судові акти скасувати, а провадження у справі
припинити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційні скарги
такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції під час вирішення спору по суті та перегляді прийнятого рішення в
апеляційному порядку, встановлено наступне.

09.02.2000р. між ТОВ
"Виробничо-комерційна фірма "Оксамит" та СПД ОСОБА_2 укладено
договір, предметом якого є передача в строкове платне користування позивачу
приміщення площею 16,3м2 у будинку АДРЕСА_1. Строк оренди відповідно
до умов зазначеного договору становить один рік.

У подальшому, додатковими угодами
від 10.02.2001р., 30.11.2002р., 02.08.2004р., 02.06.2005р., 10.02.2006р. строк
оренди продовжувався сторонами. Останньою додатковою угодою строк оренди
визначений до 31.01.2007р.

Отже, позивач на момент звернення
до суду з позовом є орендарем вищевказаного приміщення.

03.09.2001р. між відповідачами у
справі -ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Оксамит" та АКБ "Надра"
в особі директора філії Сумське регіональне управління "Слобожанщина"
укладено договір, предметом якого є передача в строкове платне користування
нежилих приміщень площею 150м2, розташованих у тому ж будинку, що і
орендоване позивачем приміщення.

Строк оренди згідно п.8.1. договору
визначений до 03.09.2011р.

Дійсність даного договору
оспорюється позивачкою у справі, яка вважає, що укладення такого договору
порушує її право на оренду приміщення більшої площі та переважне право на
купівлю об'єкта оренди у разі його відчуження Також позивачка вважає, що
спірний договір укладений з недотриманням нотаріальної форми  і не містить такої істотної умови як
страхування майна.

Вирішуючи спір у даній справі по
суті заявлених вимог, суд першої інстанції, та, переглядаючи прийняте рішення в
апеляційному порядку, апеляційна інстанція обґрунтовано дійшли висновку про
необґрунтованість заявлених вимог.

Так, в силу ст. 45 ЦК УРСР (чинному
на момент укладення спірного договору), недодержання форми угоди, якої вимагає
закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо
зазначено в законі.

Зокрема, відповідно до ст.47 ЦК
УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у
законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 ЦК УРСР.

Спірний договір за своєю правовою
природою, що вірно визначено судами обох інстанцій, є договором майнового
найму.

Відповідно до ст.257 ЦК УРСР,
договір найму повинен бути укладений у письмовій формі, за винятком випадків,
передбачених окремими правилами.

Таким чином, сторонами договору
спірний договір укладено з дотримання встановленої форми -простої письмової.

Безпідставні і посилання позивача
на недійсність договору у зв'язку з відсутністю у ньому умов щодо страхування
орендованого майна та відсутністю його державної реєстрації.

При цьому, колегія суддів
погоджується з висновком судів про те, що норми ЦК України, які визначають
форму договору майнового найму та істотні умови такого договору, не можуть бути
застосовані, оскільки спірний договір укладено до набрання чинності ЦК України,
у зв'язку з чим при вирішенні питання щодо відповідності спірного договору
вимогам щодо його форми, змісту, волі сторін (тобто умовам дійсності угод)
підлягали застосуванню норми, що діяли в момент укладення спірного договору
(також див.п.10 роз'яснення ВАСУ від 12.03.99р. №02-5/111 “Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними”).

Також при вирішенні спору у даній
справі, судами не встановлено наявності порушень прав позивачки, а також
набуття нею переважного права на купівлю майна, що є об'єктом оренди за умовами
спірного договору.

За таких обставин, судами
обґрунтовано визнані безпідставними заявлені вимоги.

Не заслуговують на увагу доводи
поданих касаційних скарг щодо порушенням судовими актами прав ОСОБА_1 Так,
прийняті у справі судові акти не змінюють і не створюють  прав та обов'язків для такої особи.

Враховуючи зазначене, підстав для
зміни чи скасування прийнятих у справі судових актів не має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК
України, колегія суддів

П О С Т А Н О
В И Л А :

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2007р. у справі №3/554 господарського суду м.
Києва залишити без змін, а касаційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Оксамит" -без
задоволення.

Головуючий  суддя                                                       Кузьменко
М.В.

Судді
Грек Б.М.

Дерепа В.І.