ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.02.07р.

Справа № 3/108-07

За позовом  Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова", м. Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", м. Дніпропетровськ

про стягнення 11 859 грн. 98 коп.

Суддя Юзіков С.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

позивача - Хоменко О.Ю., юрисконсульт І категорії, дов. №157/789 від 22.12.2006р.

відповідача - Журавська Н.В., юрисконсульт І категорії,  дов. №92/1 від 11.01.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача основний борг у розмірі 9 692,08 грн., збитки від інфляції –1 622,46 грн., 3% річних –545,44 грн., а всього -  11 859,98 грн.

Відповідач позов визнав частково у розмірі основного боргу та збитків від інфляції,           3% річних не визнав, мотивуючи тим, що Позивачем пропущено строк позовної давності та надав акт звірки взаєморозрахунків, за яким сальдо на 01.01.2006р. на користь Позивача становить 9 687,72 грн.

У судовому засіданні представник Позивача вказав, що  при розрахунку основного боргу було допущено механічну помилку при розрахунку боргу за березень 2005р., а саме надмірно нараховано 5,46 грн., тому борг за березень 2005р. становить 7 925,28 грн.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2002р. сторонами укладено Договір №602 про надання енергопослуг (далі Договір), на підставі якого Постачальник зобов’язався надавати Споживачеві послуги з постачання води технічної в об’ємах, визначених Специфікаціями-заявками, які узгоджуються сторонами щорічно і являються невід’ємною частиною Договору, а Відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати Постачальнику (Позивачеві) енергопослуги за затвердженими тарифами (п. 1.1, 2.1, 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.4 Договору підставою для розрахунків за надані енергопослуги являється платіжна вимога Постачальника Споживачеві.

Згідно з п. 4.5 Договору Споживач за 5 днів до початку розрахункового місяця проводить стовідсоткову оплату заявленої кількості енергопослуг.

У лютому й березні 2005р. Відповідач свої зобов’язання виконав не належно, у зв’язку чим, його заборгованість за надані послуги складала 9 686,62 грн., що підтверджується: Договором, актами приймання-передачі енергопослуг, платіжними дорученнями-вимогами, претензіями, поясненнями сторін, відзивом Відповідача.

У силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору; одностороння відмова від виконання  зобов’язань не допускається.

З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві пред’явлено претензії №157/П-34 від 13.04.2005р., №157/П-51 від 07.07.2005р., які залишені без відповіді та задоволення.

На підставі  ст. 625  ЦК України,  Відповідач  повинен  сплатити  борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3 % річних з простроченої суми. Розмір інфляційних збитків з простроченої суми становить –1 622,46 грн., 3% річних –545,44 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки. Тому строк позовної давності про стягнення 3% річних збіг у грудні 2006р., про застосування якого заявив Відповідач.

У п. 10 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.08.2001р. №01-8/935 вказано, що зазначені у статті 214 Цивільного кодексу України проценти річних за своєю правовою природою є неустойкою,  і, отже, до  них  застосовуються  правила  про  скорочені  строки  позовної давності (стаття 72 названого Кодексу).

Статті 214 і 72 ЦК УРСР (1963р.) кореспондуються із ст. 625 та 258 ЦК України (2003р.)

Тому вимоги про стягнення  3% річних -545,44 грн. задоволенню не підлягають.

За таких обставин, приймаючи до уваги пояснення представника Позивача про помилково надмірно нараховані 5,46 грн., позицію Відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати  слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру  задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 49, 75, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", 49055, м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34 (,                      р/р 010 у відділенні "Укрексімбанку", МФО 305675) на користь Державного підприємства "Виробниче об'єднання  Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова", 49008, м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 1 (, р/р 6114 ЗАТ КБ "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, МФО 305299) 9 686 грн. 62 коп. –боргу, 1 622 грн. 46 коп. –збитків від інфляції, 113 грн. 09 коп. - витрат по сплаті державного мита, 112 грн. 52 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                 С.Г. Юзіков

Рішення підписане 27.06.2007р.