ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 33/104
12.06.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю «Рим-К»

до                      закритого акціонерного товариства «Швидко-Україна»

про                     стягнення 26 595,77 грн.

При секретарі судового засідання Демиденко К.А.

За участю представників сторін:

від позивача:          Федоченко Д.М. - директор.;

від відповідача:      Топало Р.В. –представник за довіреністю б/н від 22.02.2007 року.

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рим-К»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до закритого акціонерного товариства «Швидко-Україна»про стягнення заборгованості в сумі 26 595,77 грн. за договором поставки № ШВ-052.Л від 23.11.2006 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним було поставлено товар за договором на загальну суму 26 571,17 грн. Підтвердженням зазначеного факту є накладні:

№ ТВВВ-00157 від 02.02.2007 року на суму 6 598,80 грн.;

№ ТВВВ-00187 від 07.02.2007 року на суму 2 199,60 грн.;

№ 203 від 09.02.2007 року на суму 2 199,60 грн.;

№ ТВВВ-00241 від 16.02.2007 року на суму 4 399,20 грн.;

№ 285 від 23.02.2007 року на суму 4 575,17 грн.;

№ ТВВВ-00508 від 04.04.2007 року на суму 6 598,80 грн.

15.03.2007 року позивач направив на адресу відповідача вимогу вих. № 11-07 в якій просив погасити заборгованість до 25.03.2007 року.

Відповідач 3.04.2007 року перерахував 545,18 грн.

Борг відповідача перед позивачем на день подання позовної заяви становить 26 025,99 грн.

В ході судового розгляду представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог у зв’язку з частковим погашенням суми заборгованості відповідачем. Просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24 025,99 грн., пеню у сумі 569,78 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 265,96 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача проти заборгованості не заперечував та надав платіжне доручення № 344 від 11.06.2007 року про часткову оплату заборгованості в сумі 2 000,00 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України  та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 24 025,99 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дії відповідача, з несплати заборгованості за поставлений товар є порушенням грошових зобов’язань, взятих на себе стороною за договором, а тому є підстави для застосування встановленої договором відповідальності.

Згідно п.8.1. Договору, за порушення умов та строків оплати товару постачальник має право застосовувати до покупця штрафні господарські санкції у вигляді сплати постачальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день затримання.

Таким чином, сума пені становить 569,78 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу стягуються за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з закритого акціонерного товариства «Швидко-Україна» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 20-22-П/П-С-1, , р/р 5862 в Печерському відділені Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк»МФО 322012; р/р 687, р/р 687 у ВАТ КБ «Хрещатик»МФО 300670) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рим-К»(01034, м. Київ, вул. Олени Теліги, 3, р/р 7101 в АКБ «ТАС - Комерцбанк», МФО 300164, ) суму основного боргу 24 025 (дванадцять чотири тисячі двадцять п’ять) грн. 99 коп., пені у сумі 569 (п’ятсот шістдесят дев’ять) грн. 78 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 265 (двісті шістдесят п’ять) грн. 96 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього  24 979 (двадцять чотири тисячі дев’ятсот сімдесят дев’ять) грн. 73 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                               С.М.Мудрий