ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.07                                                                                           Справа  № 15/43

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод високовольтної апаратури», за вих.. №11-08/42 юр. від 05.04.2007 року

на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.03.2007 року

у справі № 15/43 (суддя –Коломис В.В.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод високовольтної апаратури», м. Рівне

до відповідача Обласного комунального підприємства «Дитячий санаторій «Відродження», с. Олександрія, Рівненський район, Рівненська область

про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 11098,71 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з‘явились;

від відповідача: Герман Г.П. –представник (довіреність за №22 від 04.06.2007 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.03.2007 року у справі №15/43 відмовлено в задоволені позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод високовольтної апаратури», м. Рівне (надалі –Позивач) до Обласного комунального підприємства «Дитячий санаторій «Відродження», с. Олександрія, Рівненський район, Рівненська область (надалі –Відповідач) про стягнення 11098,71 грн. заборгованості по орендній платі.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що на час укладення договору оренди №14/11-08 від 05.06.2002 року діяв Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 року , а тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення глави 25 ЦК УРСР «майновий найом», ст. 153 якої передбачає, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. При цьому, істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однією із сторін повинно бути досягнуто згоди. В даному випадку при укладенні договору оренди №14/11-08 від 05.06.2002 року сторони не визначили істотних умов договору, а саме -розміру орендної плати , а тому договір слід вважати неукладеним.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, ВАТ «Рівненський завод високовольтної апаратури»звернувся з апеляційною скаргою (вих.. № 11-08/42 юр. від 05.04.2007 року), в якій просить таке скасувати, з огляду на те, що при його прийнятті, місцевим господарським судом помилково, на думку апелянта застосував норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки такий стосується лише державного та комунального майна, а згідно договору оренди № 14/11-08 в оренду надавалось майно ВАТ «РЗВА», яке належить йому на праві приватної власності, а тому спірний договір не міг бути визнаний неукладеним. Крім того, про факт укладення договору свідчить часткове виконання його сторонами, а саме - передача майна орендодавцем, прийняття орендарем майна в оренду, здійснення часткової оплати за користування майном. Дані обставини, на думку апелянта, є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та задоволення позову.

Відповідач - ОКП «Дитячий санаторій «Відродження»у відзиві (вих. №18 від 15.05.2007 року) не погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що при укладені договору орендна плата визначалась в розмірі амортизаційних відрахувань з нарахуванням ПДВ , однак із орендованого майна вилучено котел вартістю 10649,90 грн., що вплинуло на загальну вартість орендованого майна, однак Позивачем нараховано заборгованість без врахування амортизаційних відрахувань, а також не враховано ту обставину, що санаторій з 2002 року по 1.09.2005 р. працював по три місяці в кожному році. Під час закриття санаторію та його консервації його останній отримував дозвіл на консервацію орендованого майна від адміністрації ВАТ «РЗВА». Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим.

В судове засідання 05.06.2007 року з‘явилась в. о. заступника директора Дитячого санаторію «Відродження»Герман Г., якій згідно довіреності за №22 від 04.06.2007 року довірено лише бути присутньою в судовому засіданні, а тому, судова колегія порадившись на місці, прийшла до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами за присутності представника Відповідача, оскільки ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2007 року участь представників сторін визначено на власний розсуд, додаткових доказів у справі до матеріалів справи не долучено.

Клопотання Позивача про відкладення розгляду справи отримано канцелярією Львівського апеляційного господарського суду 05.06.2007 року о 11 год. 40 хв. (вхід. № 206) після розгляду справи за наявними в ній матеріалами, не містить жодних відомостей, які б могли вплинути на розгляд справи по суті, а тому не прийнято судовою колегією до уваги.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду вимогам чинного законодавства, виходячи з наступних підстав.

05.06.2002 року ВАТ «Рівненський завод високовольтної апаратури»та ОКП «Дитячий санаторій «Відродження»уклали договір №14/11-08 згідно п. 1.2. якого Орендодавець (ВАТ «Рівненський завод високовольтної апаратури») передає, а Орендар (ОКП «Дитячий санаторій «Відродження») приймає в оренду будівлю, обладнання в подальшому «майно», яке знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Олександрія. Орендна плата формується і застосовується в розмірі амортизаційних відрахувань, крім того Орендодавець нараховує ПДВ (п. 3.1. Договору). Розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін у випадку переоцінки вартості майна та зміни податкового законодавства (п.3.2. Договору).Орендна плата перераховується Орендарем Орендодавцеві один раз в квартал на підставі виставлених рахунків.

Згідно ст. 256 ЦК УРСР в редакції 1963 року за договором майнового найму наймодавець зобов‘язується надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату. Обов‘язковою умовою договору майнового найма є його платність.

Орендна плата –це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, в договорі не обумовлено розміру орендної плати.

У відповідності до вимог ст. 256 ЦК УРСР в редакції 1963 року, чинного на момент укладення договору (ст. 759 ЦК України від 16.01.2003 року, ст. 283 ГК України від 16.01.2003 року), для договору оренди істотною умовою визначається розмір орендної плати. Як зазначено вище сторонами в договорі № 14/11-08 від 05.06.2002 року не обумовлено розміру орендної плати, а відтак місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про не укладеність спірного договору.

Щодо стягнення з Відповідача заборгованості по орендній платі, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що вимоги Позивача по сплаті заборгованості за орендну плату базуються на підставі договору оренди №14/11-08 від 05.06.2002 року, який як зазначено вище є неукладеним, а відтак відсутня і підстава стягнення орендної плати. Крім того, як зазначено в договорі оренди №14/11-08, така повинна сплачуватись Орендарем на підставі виставлених Орендодавцем рахунків щоквартально.

Позивачем нараховано Відповідачу заборгованість по орендній платі за ІІІ квартал 2004 року –ІV квартал 2006 року, однак, як вбачається з матеріалів справи, рахунок ВАТ «РЗВА»виставлено ОКП «Дитячий санаторій «Відродження»лише 28.12.2006 року за №351 (а.с.15), перед зверненням в господарський суд з позовною заявою.

За таких обставин, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для сплати Відповідачем орендної плати Позивачу по договору №14/11-08 від 05.06.2002 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, прийшла до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги та відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 14.03.2007 року у справі №15/43 залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод високовольтної апаратури»- без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу № 15/43 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя                                                                                          Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                              Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                              Х.В.Мурська