ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2007 р.                                                           Справа № 10/23"НА"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:                                                                        Майора Г.І.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                             Швидченко О.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Круківська С.А., довіреність від 30.01.2007р.,      Сіра А.В., довіреність від 30.01.2007р.,

від відповідача: Гуменюк І.О., довіреність №249/Г/10 від 06.04.2006р.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції  у м.Житомирі, м.Житомир

на постанову господарського суду Житомирської області

від "23" лютого 2007 р.  у справі № 10/23"НА" (суддя Будішевська Л.О.)

за  позовом Приватного підприємства "Проспер" , м.Житомир

до Державної податкової інспекції  у м.Житомирі, м.Житомир

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.01.2007р. №/0,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007р. Приватним підприємством "Проспер" подано до господарського суду Житомирської області  позов, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Житомирі від 20.01.2007р. №/0, посилаючись на те, що ПП "Проспер" не порушувало пп.7.2.4 п.7.2 та п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" та вірно включило до податкового кредиту суми податку на додану вартість, які були сплачені підприємством в складі ціни отриманого від ТОВ "КГ Легіон" та ТОВ "Торгцентр БГТ" товару.

Постановою господарського суду Житомирської області  від 23.02.2007р. позов задоволено: визнано протиправним та скасовано  податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Житомирі №/0 від 20.01.2007р.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що несплата податку на додану вартість продавцем при фактичному здійснення господарської операції не впливає на податковий кредит покупця - позивача по справі; позов підтверджується належними доказами, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим є обґрунтованим.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ДПІ у м.Житомирі подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду з підстав порушення норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ДПІ вважає, що судом не взято до уваги положення п.1.3 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість", яким дано визначення платника податку, та п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість". Посилається,  що право нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку, оскільки на момент здійснення перевірки свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість контрагентів позивача були анульовані, а установчі документи - визнані недійсними в судовому порядку, тому податкові накладні, видані цими контрагентами, не надають йому права на податковий кредит.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає постанову господарського суду Житомирської області необґрунтованою,  просить її скасувати та прийняти новий судовий акт, яким в позові відмовити; вважає, що позивач - ПП "Проспер" порушив п.п.7.2.4 п.7.2. та п.п.7.4.5. п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість". Зауважив, що включення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, підтверджених податковими накладними контрагентів позивача - постачальників продукції, установчі документи яких визнані недійсними в судовому порядку, є неправомірним.

Позивач в письмовому запереченні на апеляційну скаргу (а.с.82-83) та його представники в засіданні суду заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважають постанову господарського суду Житомирської області обґрунтованою, просять  залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Надали пояснення, що судом першої інстанції були досліджені податкові накладні, які не мали будь-яких нормативних недоліків та порядок заповнення яких відповідає чинному законодавству. Зазначають, що право на податковий кредит у позивача виникло з моменту отримання від контрагентів  податкових накладних, оформлених у відповідності з нормами чинного законодавства. Обґрунтованість віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ підтверджена тією обставиною, що на момент здійснення господарських операцій, продавці знаходились у Єдиному державному реєстрі, мали свідоцтво про реєстрацію платника податку ПДВ. Зазначають, що жодна норма чинного законодавства не передбачає відповідальності покупця як за несплату податків продавцями, так і за можливу недостовірність відомостей про них, включених до Єдиного державного реєстру, оскільки обізнаність покупця щодо такої відповідачем не доказана.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального законодавства,  апеляційний господарський суд вважає скаргу необґрунтованою, виходячи з наступного:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи позивач:

- згідно податкових накладних №109 від 20.10.2005р., №129 від 25.11.2005р., б/н від 14.11.2005р., №41 від 01.02.2006р., №46 від 17.02.2006р. та №63 від 28.02.2006р. придбав у ТОВ "КГ Легіон" товар на загальну суму 612710,00грн., в тому числі ПДВ - 102118,00грн.;

- згідно податкової накладної №123 від 11.03.2005р. придбав у ТОВ "Торгцентр БГТ" товар на загальну суму 36500,00грн., в тому числі ПДВ - 6083,00грн. (а.с.58-64).

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 06.06.2006р. (а.с.52-54) визнано недійсним Статут  ТОВ  "КГ "Легіон" з моменту реєстрації 15.03.2005р. та  визнано недійсним свідоцтво платника податку на додану вартість  з моменту його реєстрації - 08.04.2005р.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 18.04.2006р. (а.с.49-51, 89-90) визнані недійсними установчі документи ТОВ "Торгцентр БГТ" з моменту їх складення та визнано недійсним свідоцтво платника ПДВ з моменту внесення в реєстр платників ПДВ.

На підставі зазначених рішень суду ДПІ у Оболонському районі м.Києва 12.09.2006р. прийняла акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "КГ Легіон" з 08.04.2005р. та виключення його з реєстру платників ПДВ, а ДПІ у Святошинському районі 12.05.2006р. прийняла акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Торгцентр БГТ" з 10.06.2004р. та виключення його з реєстру платників ПДВ (а.с.45-48).

ДПІ у м.Житомирі проведена виїзна планова перевірка ПП "Проспер" з питань  дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005р. по 30.09.2006р, за результатами якої складено акт від 15.01.2007р. №56/23-1/24701635/0110 (а.с.9-31).

За наслідками перевірки, згідно з пп.7.2.4 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" та відповідно до підпункту "б" пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" ДПІ у м.Житомирі прийняла податкове повідомлення-рішенням №/0 від 20.01.2007р. (а.с.8), яким позивачу донараховано 162302грн., з яких 108201,00грн. податок на додану вартість та 54101,00грн.  штрафні (фінансові) санкції.

З акту перевірки вбачається, що крім іншого, позивачем порушено вимоги пп.7.2.4 п.7.2, пп. 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість". Зокрема, за висновком перевіряючих, позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту за 2005 рік та 9 місяців 2006 року податок на додану вартість в сумі 102118грн. по отриманих товарах від ТОВ "КГ Легіон", м.Київ та податок на додану вартість в сумі 6083грн. по товарах, отриманих від ТОВ "Торгцентр БІТ", м.Київ.

В обґрунтування свого висновку, ДПІ робить посилання на те, що право нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. Оскільки на момент здійснення перевірки свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість контрагентів позивача були анульовані, а установчі документи - визнані недійсними в судовому порядку, то, на думку ДПІ, податкові накладні видані цим контрагентами не надають йому права на податковий кредит. При цьому, відповідач виходить з того, що включення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, підтверджених податковими накладними контрагентів позивача - постачальників продукції, установчі документи яких визнані недійсними в судовому порядку, є неправомірним.

Отже, відповідач вважає, що позивачем порушено вимоги пп.7.2.4, п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", згідно якого не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Однак, з таким висновком ДПІ у м.Житомирі суд погодитись не може з огляду на наступне:

ТОВ "КГ Легіон" та ТОВ "Торгцентр БГТ" в установленому порядку були зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності та отримали свідоцтва про реєстрацію платниками податку на додану вартість.

Згідно вищезазначених податкових накладних ПП "Проспер" на протязі березня 2005р., жовтня 2005р. - лютого 2006р. придбав у ТОВ "КГ Легіон" та ТОВ "Торгцентр БГТ" товар на загальну суму 649210,00грн., в тому числі ПДВ - 108201,00грн.

Передача товару була оформлена відповідними податковими накладними, на підставі яких зазначені в ній суми податку на додану вартість позивач відніс до податкового кредиту.

Відповідачем не оспорюється факт отримання товару згідно вищезазначених податкових накладних.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 Закону України "Про податок на додану вартість", Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від  того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не дозволяється включення до податкового кредиту, згідно п.п.7.4.5. п.7.4., суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджених податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.п.7.2.6. цього пункту).

Згідно пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Позивачем на підтвердження обґрунтованості своїх дій по віднесенню до податкового кредиту сум податку на додану вартість за період 2005 рік - 9 місяців 2006 року були надані податкові накладні, які не мали будь-яких нормативних недоліків та порядок заповнення яких відповідає чинному законодавству.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 06.06.2006р. (а.с.52-54) визнано недійсним Статут  ТОВ  "КГ "Легіон" з моменту реєстрації 15.03.2005р. та  визнано недійсним свідоцтво платника податку на додану вартість  з моменту його реєстрації - 08.04.2005р. Свідоцтво платника ПДВ анульовано Актом ДПІ у Оболонському районі м.Києва  від 12.09.2006р. №575/15-224, але з 08.04.2005р. (а.с.47-48).

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 18.04.2006р. (а.с.49-51, 89-90) визнані недійсними установчі документи ТОВ "Торгцентр БГТ" з моменту їх складення та визнано недійсним свідоцтво платника ПДВ з моменту внесення в реєстр платників ПДВ. Актом ДПІ у Святошинському районі м.Києва від 12.05.2006р. №56 анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ "Торгцентр БГТ", але з моменту його реєстрації - 10.06.2004р. (а.с.45-46).

Податкові накладні ТОВ "КГ Легіон" виписані 20.10.2005р., 25.11.2005р., 14.11.2005р., 01.02.2006р., 17.02.2006р., 28.02.2006р. на суму 102118грн. ПДВ.

Податкова накладна ТОВ "Торгцентр БГТ виписана 11.03.2005р., сума ПДВ - 6083грн.

Тобто всі податкові накладні вищевказаними підприємствами виписані до прийняття рішень Оболонського та Святошинського  районних судів та до складення податковим органом актів про анулювання свідоцтв платника податку на додану вартість.

Визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість саме по собі не тягне за собою недійсність усіх правочинів та угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і до моменту виключення з державного реєстру, та не може позбавити правового значення виданих за такими господарськими операціями податкових накладних. На момент здійснення господарських операцій продавці товару (ТОВ "КГ Легіон" та ТОВ "Торгцентр БГТ") знаходилися та на даний час знаходяться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а також мали дійсне свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Відповідно до п.1.3. ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість", платник податку - це особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем. Платники податку, визначені у п.10.1. ст.10 Закону відповідають лише за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Таким чином,  несплата податку на додану вартість продавцем при фактичному здійснення господарської операції не впливає на податковий кредит покупця - позивача по справі.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції  обґрунтовано визнав протиправним та скасував  податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Житомирі №/0 від 20.01.2007р.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не  ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Постанова господарського суду Житомирської області від 23.02.2007р. у справі №10/23"НА" відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаної постанови та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Житомирської області від 23 лютого 2007року у справі №10/23"НА" залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції  у м. Житомирі - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу №10/23"НА" повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя                                                                 Горшкова Н.Ф.

судді:

Майор Г.І.

Філіпова Т.Л.

Віддруковано 4прим.:

---------------------------------

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд