ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.07.07 р.                                                                               Справа № 16/202пд

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур

Розглянувши     матеріали  справи     при  секретарі  судового засідання

М.В.  Муравйовій,

за позовом  Відкритого акціонерного товариства “Донхімремонт” м. Сіверодонецьк

До відповідача   Товариства з обмеженою відповідальністю “Легіон” м. Слов’янськ

Про визнання недійсним договору

За участю:

Представників сторін :

від позивача:          Рипний    В.М. голова  правління

від  відповідача :    не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Донхімремонт” м. Северодонецьк звернулося  до господарського  суду  з  позовною заявою   до   Товариства з обмеженою відповідальністю “Легіон” м. Слов’янськ про визнання недійсним договору купівлі-продажу №10 від 25.06.2003р. , укладеного  між  РСМУ  № 4   Відкритого акціонерного товариства    “Донхімремонт”  м. Слов`янськ     та  Товариством  з обмеженою відповідальністю “Легіон” м. Слов’янськ

У судовому засіданні  не  було   надано клопотання про   фіксацію  судового процесу  технічними засобами , на  підставі  чого  фіксація  процесу  не  була  проведена . Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач  просить  задовольнити заявлені ним  вимоги,  при  цьому  посилається  на          те, що РСМУ №4 Відкритого акціонерного товариства “Донхімремонт” не мало права на укладання договорів про відчуження майна. За договором купівлі продажу від 25.06.2003р.  РСМУ № 4 ВАТ “Донхімремонт” продало Товариству з обмеженою відповідальністю “Легіон” списану споруду битовок та котельних майстерень під разборку.

У  відповідності  до ст. 66 ГПК  України  позивачем  було  подано  до  суду     заяву     №  59  від    20.06.2006р.  20.09.06р.   про забезпечення позову  , де просить вжити заходів для забезпечення позову у вигляді накладення арешту на    будівлі  , расташовані     за адресою  :  м. Слов`янськ    , вул.   Чубаря   , 91  .

До заяви   позивача не надано доказів, того, що не вжиття таких заходів по справі, може затруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи вище викладене,  заява   позивача щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту на    будівлі   задоволенню не підлягає.

Відповідач проти позову заперечує, вказує на те, що директор РСМУ №4 ВАТ “Донхімремонт” мав право укладати договір купівлі-продажу, крім того вказує на те, що на момент укладання договору спірну споруду було списано , та грошові кошти за спірну споруду були перераховані в рахунок погашення податкової заборгованості. З  приводу  зазначеного   просить в  задоволенні позову відмовити   .

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження по справі, та  направлення  матеріалів  справи  до  Обласної прокуратури Донецької області   для  подальшого    територіального   направлення  та  розгляду  . Ухвалою   від    08.09.2006р.    провадження  по  справі  було  зупинено у  відповідності  до ст. 79 ГПК  України .

21.06.2007р.      до  суду    надійшов  лист      з  Прокуратури    м.  Слов`янська   ,  в  якому  було  повідомлено    , що  матеріали  цивільної  справи    № 2-37-2006р.,  пов`язані   з  вирішення  даного  спору   , направлені  до  Верховного  суду    України  та  на  даний  час  до  Слов`янського     міськрайонного    суду  не  поверталися.

21.06. 2007р.    провадження по  справі було  поновлено  .

Після  поновлення    провадження  по  справі   позивач     наполягає на  заявлених  позовних  вимогах    .

Після  поновлення    провадження  по  справі      представник  відповідача  в  судове  засідання  не з`явився  , хоча  був належним  чином повідомлений   .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника   позивача  , господарський суд встановив:

Відкрите    акціонерне товариство   “  Донхімремонт”    м.  Сіверодонецьк     зареєстровано      рішенням    Виконкому    Північнодонецької     міської   ради  народних    депутатів     №  711  від   10.08.1993р.     та  є  юридичною  особою  .

Згідно   п.3.1.  Положення   про    РСМУ  №  4  ВАТ  “  Донхімремонт”  , затвердженого    01.03.2000р.     головою   правління   ВАТ  “  Донхімремонт”    , “ Філія”    входе     до  складу   “ Товариства “    без права   юридичної особи .

25  червня  2003 року між    Філією    ВАТ “  Донхімремонт”  -  суб`єктом  господарювання    РСМУ  №  4   ВАТ “  Донхімремонт”   в особі   директора    Кириченко   М.М.   та  ТОВ “  Легіон”  в  особі   Рибалко  Л.В.    був укладений договір купівлі-продажу  списаного   побутового  приміщення   № 10.

Ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові  акти  не  мають зворотної дії в часі, крім випадків,  коли  вони  пом'якшують  або скасовують відповідальність особи.

П.1 ч.4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України  та Господарського кодексу України, які вступили в силу з 01.01.04р., встановлено, що вони застосовуються до правовідносин, які виникли після набрання ними чинності.

В даному випадку   договір був укладений 25.06.2003р.  , тому судом при розгляді справи застосовані норми, чинні на час спірних правовідносин.

Згідно умов цього договору відповідач – ТОВ  “  Легіон”    придбав у РСМУ  №  4  ВАТ  “  Донхімремонт”  ,  списану будівлю     битовок      та  котельних майстернь   під  розбору  ,  які розташовані за адресою : с. Слов’янськ, вул.. Чубаря, 91   , за   ціною   856 гривень.

Відповідач  -    ТОВ “  Легіон”   проти позову заперечує, вказує на те, що директор РСМУ №4 ВАТ “Донхімремонт” мав право укладати договір купівлі-продажу, крім того вказує на те, що на момент укладання договору спірну споруду було списано , та грошові кошти за спірну споруду були перераховані в рахунок погашення податкової заборгованості. Але  документи ,  які  б  підтверджували факт    перерахування  зазначеної  суми   в  матеріалах  справи      відсутні .

Дослідивши  матеріали  справи   , суд  з`ясував   , що     згідно п.3.4.   Положення про  філію    майном  філії -  РСМУ  № 4       являються    представлені   ВАТ “  Донхімремонт”  оборотні    средства    , що  не  являються  його    власністю  .

Згідно   п.3.6.  Положення   про  РСМУ  № 4  ВАТ “  Донхімремонт”    не  має   права   продавати   засоби  виробництва    та  інші  матеріальні    цінності   , а  згідно  Статуту  ВАТ “  Донхімремонт”   прийняття    рішення   про  розпорядження    майном    товариства   відноситься  до  компетенції    правління  .

Таким чином ,   укладавши    договір  купівлі- продажу    № 10  від   25.06.2003р.    про  відчудження   майна  ВАТ “  Донхімремонт”   директор   РСМУ  № 4  Кириченко   Н.Н.     перевисив   представлені   йому   повноваження    та  в  порушення    діючого законодавства       реалізував   спірне  майно .     Доручення   на  представлення  йому  права на  реалізацію  майна     ВАТ “  Донхімремонт”  не  було  йому    надано

Згідно ст.41 Закону України “Про господарські товариства”  органами  управління товариством  є – вищий  орган – зальні  збори,  спостережна   Рада  ,  правління  товариства , ревізіонна  комісія.

Як  правило , письмова  угода (  договір)  укладається  шляхом  складання  документа, що визначає  її  зміст , і  підписується  безпосередньо особою  , від  імені  якої  вона   укладена  або  іншою  особою , яка  діє в  силу  повноважень , заснованих , зокрема  на  законі ,  довіреності , установчих документах. Для  укладення  угод органи юридичної  особи  не  потребують  довіреності , якщо  вони  діють  в межах повноважень , наданих  законом , іншим  правовим  актом  або  установчими документами .

Підписання  особою  ( органом  юридичної особи)  угоди  без  відповідних  повноважень  , а  також з  порушенням  наданих  їй  повноважень  може  згідно  зі  ст. 48  ЦК  України   ( в редакції  1963 р.)   бути  підставою  для  визнання укладеної угоди недійсною  як  такої ,  що  не  відповідає  вимогам  закону.

Згідно  Роз`яснення  Вищого господарського  суду  України  № 04-5/491 від  26.04.2002р. угода  ,  що  укладена  представником  юридичної  особи  або  керівником  Ії  відособленого  підрозділу без  належних  повноважень , повинна  бути  визнана недійсною  як  така , що  не  відповідає  вимогам  закону.  Оскільки  сторона , з якою укладено  угоду  , знала   або  повинна  була  знати  про  відсутність  у  представника  другої   сторони  відповідних  повноважень , то  її  засновані на  цій  угоді вимоги до  другої  сторони  ( від  імені  якої укладено  угоду)  задоволенню  не  підлягають.  При  цьому  припущення  про те , що  сторона , з  якою  укладено  угоду , знала  або  повинна  була знати про  відсутність  у  представника  юридичної особи  або  керівника її  відособленого  підрозділу  повноважень  на  укладення  угоди ,  ґрунтується на  її обов`язку перевіряти такі повноваження.

Договір купівлі-продажу  укладений    та  підписаний неуповноваженим представником, а саме  директором   Кириченко  Н.Н. , який не мав відповідних повноважень на його укладення.

Відповідно до ст.47 Закону України “Про господарські товариства” виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган передбачений статутом   (  ст.161 ЦК України).

Роботою правління керує голова правління, який призначається або обирається  відповідно до статуту товариства.

На підставі  зазначеного  не вбачається  , що   ВАТ «  Донхімремонт” не   приймав  рішення  щодо  реалізації  спірного  майна  , також, не  приймав  рішення    щодо   ліквідації  основних  средств  (   списання  )    та   переробці    матеріалів   зі    списанних  будівль   .

Відповідно до вимог ст.50 ЦК УРСР України, недійсною є угода, яка укладена юридичною особою в суперечності з встановленими цілями її діяльності, є позастатутною і має визнаватися недійсною.

Відповідно до п.3.7. Статуту товариство має право продавати, перепродавати безоплатно обмінювати, передавати в оренду юридичним особам і громадянам засоби виробництва  і інші матеріальні цінності, використовувати і відчужувати їх іншим способом, якщо це не суперечить діючому законодавству і статуту товариства.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України “Про господарські товариства”  господарськими товариствами  визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними  особами і громадянами  шляхом об’єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. Це ж положення закріплене  в п.2.1. статуту.

Правління діє від імені акціонерного товариства в межах передбачених цим Законом і статутом акціонерного товариства.

Таким чином, директор   РСМУ  № 4  ВАТ “  Донхімремонт”   Кириченко Н.Н. якби в нього були б відповідні повноваження, зобов’язаний був діяти в інтересах товариства з метою отримання прибутку.

Договір купівлі-продажу протиречить основної меті діяльності товариства – отриманню прибутку, і укладений не в інтересах позивача, а в інтересах самого директора товариства  - РСМУ  № 4  ВАТ “  Донхімремонт”     Кириченко Н.Н.

На  підставі  викладеного ,   суд  вважає , що  з  наведених  вище  підстав   договір купівлі – продажу №10  від 25.06.2003 року  є  не дійсним   ( укладений   та  підписаний   не уповноваженою  особою)  та  таким   , що  порушує  норми  закону  .

Витрати по сплаті   держмита  та  витрати на  інформаційно - технічне   забезпечення  судового   процесу   , покладаються    на   відповідача   згідно   ст.ст.   44,49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 224, 225 Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Вимоги    Відкритого акціонерного товариства    “Донхімремонт” м. Северодонецьк звернулося        до   Товариства з обмеженою відповідальністю “Легіон” м. Слов’янськ про визнання недійсним договору купівлі-продажу   №10  від   25.06.2003р.   ,  укладений між  РСМУ  № 4   Відкритого акціонерного товариства    “Донхімремонт”  м. Слов`янськ     та  Товариством  з обмеженою відповідальністю “Легіон” м. Слов’янськ  , задовольнити  повністю.

Визнати договір купівлі-продажу      № 10  від   25.06.2003р, укладений між  РСМУ  № 4   Відкритого акціонерного товариства    “Донхімремонт”  м. Слов`янськ     та  Товариством  з обмеженою відповідальністю “Легіон” м. Слов’янськ   ,   недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Легіон” м. Слов’янськ на користь Відкритого акціонерного товариства    “Донхімремонт” м. Северодонецьк   - 85 грн. – витрат по сплаті державного мита; 118 грн. – витрат по сплаті за інформаційно – технічні послуги з забезпечення судового процесу.

Рішення  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття або підписання .

Повний текст рішення підписаний 19.07.2007р.

Суддя

Надруковано 6 примірника :

1 прим.- Господарському суду Донецької області

1 прим.- Позивачу

3прим.- Відповідачам

1 прм.- 3  особі

Виконавець – Подолян О.О.