ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/155

30.05.07

За позовом

До

Про
Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер"
Державного територіально-галузеве об’єднання  “Південно –Західна залізниця” в особі Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №1
стягнення 10348,79 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

від позивача    Поліщук А.М. - представник за довіреністю № 1/314 від 14.02.2007 року;

від відповідача Богдан О.В. - представник за довіреністю № 844/110 від 23.03.2007 року ;

Рішення Господарського суду міста Києва у справі № 37/155 прийнято 30.05.2007 року після перерви, оголошеної в судових засіданнях з 19.04.2007 року по 16.05.2007 року, з 16.05.2007 року по 18.05.2007 року, з 18.05.2007 року по 30.05.2007 року у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного  товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр - Кан Пауер" до Державного територіально - галузеве об"єднання  "Південно - Західна залізниця" в особі Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 1  про стягнення 10348,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2007 р. порушено провадження у справі № 37/155, розгляд справи було призначено на 19.04.2007 року о 10-00.

Представник відповідача 19.04.2007 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/155 від 30.03.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2007 року розгляд справи було відкладено на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем в судовому засіданні 30.05.2007 р. було подано клопотання про розстрочку виконання рішення строком на два місяціі.

Представник позивача в судовому засіданні 30.05.2007 р. проти клопотання про розстрочку виконання рішення не заперечував.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України судом, за згодою представників сторін, в судовому засіданні 30.05.2007 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством "Енергогенеруюча компанія “Укр –Кан Пауер" та  Державним територіально-галузевим об’єднанням “Південно-Західна залізниця”   було укладено договір №440559 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (Договір), відповідно до якого Позивач зобов’язався виробляти, систематично поставляти та передавати у власність Відповідача теплову енергію у вигляді гарячої води (далі –товар), а Відповідач зобов’язався приймати такий товар та своєчасно здійснювати оплату останнього на умовах Договору ( п.1.2.Договору).

Відповідно п.6.1. Договору, тарифи на теплову енергію розраховуються по групах споживачів “Енергопостачальною організацією”, затверджуються у встановленому порядку і підлягають перегляду у випадках зміни розмірів складових калькуляції собівартості теплової енергії (в т.ч. ціни на паливо), а також в інших випадках, передбачених діючими нормативними документами.

Розділом 6 Договору, сторони погодили наступні розрахунки за теплову енергію: відповідач (Покупець) щомісяця з 12 по 14 число отримує в “Енергопостачальній організації” оформлені бланки актів звірки розрахунків за прийняту теплову енергію на початок розрахункового періоду, табуляграми та доручення на сплату прийнятої теплової енергії за поточний місяць з урахуванням недоплати або переплати за попередній місяць, та самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно отриманого платіжного доручення не пізніше 28 числа поточного місяця.

За твердженням позивача, в лютому 2007 року останній поставив Відповідачу теплову енергію вартістю 10348,79 грн., що підтверджується актом приймання передачі товарної продукції за лютий 2007р. № 02/2007-440559 та табуляграмою (особистою карткою) за лютий 2007р., а відповідач, в порушення умов Договору, за даний товар не розрахувався, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 10348,79 грн. на момент звернення позивача до суду з позовною заявою.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно  статей  525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з наданих позивачем актів приймання-передачі товарної продукції та актів звірки взаєморозрахунків за теплову енергію, останнім виконано зобов’язання в повному обсязі, а відповідач в порушення умов Договору не розрахувався за отриману теплову енергію за лютий 2007р., у зв’язку з чим у останнього виникла заборгованість в розмірі 10348,79 грн.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, крім того відповідач просить суд розстрочити суму заборгованості 10348,79 грн. строком на 2 місяці рівними частинами.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг відповідача у розмірі 10348,79 грн. документально підтверджений та відповідає обліковим даним позивача, а тому  визнаний судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд, приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Враховуючи клопотання сторін, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду на 2 місяці.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплати держмита та витрати  на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32,  33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги  Закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Державного територіально-галузевого об’єднання  “Південно-Західна залізниця”  (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6  код ЄДРПОУ 4713033) на користь Закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська,20, ) 10348 ( десять тисяч триста сорок вісім ) грн. 79 коп. – основного боргу; 103 (сто три ) грн. 49 коп. - державного мита та  118 (сто вісімнадцять) грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, розстрочивши виконання рішення на два місяця та стягнувши :

до 01.07.2007 р. –5174 (п’ять тисяч сто сімдесят чотири) грн. 40 коп. –основний борг, 51 (п’ятдесят одна) грн. 75 коп. –державного мита, 59 (п’ятдесят дев’ять) грн.. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

до 01.08.2007 р. – 5174 (п’ять тисяч сто сімдесят чотири) грн. 40 коп. –основний борг, 51 (п’ятдесят одна) грн. 75 коп. –державного мита, 59 (п’ятдесят дев’ять) грн.. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 14.06.2007 р.