ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 червня 2007 р.
№ 7/129-15/97-05

Вищий господарський суду України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Козир Т.П.,

суддів:                                               Плюшка І.А., Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Регіон"

на рішення
господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2006р.

та постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 16.10.2006р.

у справі
№7/129-15/97 господарського суду Івано-Франківської області

за позовом
Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до
1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галичина" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Галичина-Регіон");
2. Обласного комунального підприємства (об’єднання) "Торговий дім "Галичина"

про

стягнення 6 987 054,71 грн.

та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Регіон"

до
Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

про
визнання договору недійсним

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галичина-Регіон" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2006р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.10.2006р. у справі №7/129-15/97 господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до п.4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту “г” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” із касаційних скарг на рішення та постанови розмір ставки державного мита складає 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

При цьому слід зазначити, що до підпункту “а” пункту 2 статті 3 зазначеного Декрету внесені зміни та збільшений розмір державного мита - із позовних заяв майнового характеру державне мито сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До касаційної скарги додано квитанцію №132.015.1/144 від 29.11.2006р. про сплату державного мита в розмірі 850 грн., що не відповідає ставкам вищезазначеного декрету.

Отже подана заявником квитанція не можна визнати належним доказом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому розмірі.

Оскільки скаржником не усунуто недоліки зазначені в ухвалі Вищого господарського суду України від 05.03.2007р., касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 86, п.4 статті 1113  Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу повернути ТОВ "Галичина-Регіон", а справу направити до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя                                                                     Т. Козир

Суддя                                                                                            І. Плюшко

Суддя                                                                                            С. Самусенко