ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.07 р.                                                                                 Справа № 31/132а

Нарадча кімната                                     місто Донецьк, вулиця Артема 157

Господарський суд Донецької області, у складі судді Ушенко Л.В., при секретарі судового засідання Лазерна Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою Приватного підприємства „Олрида” м. Краматорськ

до ДПІ у м. Краматорську

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/1/2561 від 25.01.07р.

В присутності представників сторін:

від позивача: Соловйова Н.В. – довіреність

від відповідача: Кравченко О.Ю. – довіреність

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Олрида” м. Краматорськ звернулось із позовом до ДПІ у м. Краматорську про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/1/2561 від 25.01.07р.

Ухвалою суду від 29.03.2007р. у даній справі було порушено адміністративне провадження і розгляд справи здійснено за нормами КАС України на підставі п.п. 6, 7 Розділу “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України.

В обґрунтування позову  позивач посилається на те, що ДПІ неправомірно застосувала штраф у розмірі 3 895 грн. за відчуження активів, які знаходилися в податковій заставі. При цьому зважає на безпідставне введення податкової застави, оскільки, був відсутній податковий борг на момент направлення першої податкової вимоги та невідповідність висновків щодо порушення п. 8.6.1 ст. 8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” фактичним обставинам.

Відповідач надав заперечення проти адміністративного позову, згідно якого вважає, що штраф до позивача застосовано правомірно, оскільки  підприємство  мало податковий борг з податку на прибуток, тому з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника були передані в податкову заставу і відповідно до п. 8.6.1 ст. 8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивач зобов’язаний був отримати дозвіл на відчуження активів, які перебували в податковій заставі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство „Олрида” зареєстровано рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 03.02.04р. №22р., знаходиться на податковому обліку у ДПІ у м. Краматорську.

У період з 13 листопада 2006р. по 01 грудня 2006р. у позивача була проведена перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 16.02.04р. по 30.06.06р..

По результатам перевірки був складений акт №1277/23-6-32737537 від 06.12.06р. (далі - акт), в якому зазначено, що позивачем здійснювалось відчуження активів, які знаходились в податковій заставі, без згоди податкового органу, чим порушені вимоги пункту «а» п.п 8.6.1. пункту 8.6. Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами и державними цільовими фондами”.

25 січня 2007р. відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/2561, згідно з яким застосовані штрафні санкції у сумі 3 895,00 грн. відповідно до п. 17.1.8 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами и державними цільовими фондами”.

Позивач не погодився із прийнятим податковим повідомленням – рішенням №/0/2561 від 25.01.07р. та оскаржив його в адміністративному порядку відповідно до ст..5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, однак його  скарга була залишена без задоволення, а спірне податкове повідомлення – рішення без змін. На адресу позивача за результатами адміністративного оскарження було направлено нове податкове повідомлення – рішення  №/1/2561 від 25.01.07р., яке є предметом спору у даній справі.

Згідно акту перевірки позивачем було порушено вимоги пункту «а» п.п 8.6.1. пункту 8.6. Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами и державними цільовими фондами”, а саме у період дії податкової застави (листопад – грудень 2004р.) здійснено відчуження активів на загальну суму 3 895,00 грн. без письмового узгодження з податковим органом.

Податкова застава згідно п.8.1 ст.8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами и державними цільовими фондами” виникла у зв’язку з наявністю у позивача податкового боргу з податку на прибуток у сумі 50 грн., про що повідомлено позивача в першій податковій вимозі №1/1183 від 25.11.04р.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно договору від 19.11.04Р. №ЮР-11/115-04 укладеного між ВАТ „Тісо” (покупець) та ПП „Олрида” (продавець), останній у листопаді 2004р. поставив ВАТ „Тісо” товар (некондиція сортового прокату) згідно видаткової накладної від 30.11.04р. №25 у кількості 4,10т. на загальну суму3 895,00 грн. (податкова накладна від 30.11.04р. №18 на суму 3 895,00 грн.) та накладної №24 від 19.11.04р. на суму 2850 грн., а всього на суму 6745 грн.

У листопаді 2004р. ВАТ „Тісо” були надані послуги позивачу по перековці згідно договору від 19.11.04р. № юр – 11/113-04, що підтверджується накладною від 30.11.04р. №04-01/308 на суму 6760,80 грн. і 15.12.2004р. між позивачем та ВАТ „Тісо” здійснений взаємозалік взаємної заборгованості  на суму 6745 грн., про що свідчить акт погашення взаємної заборгованості від 15.12.04р.

ДПІ дійшла висновку, що позивач не мав права без згоди податкового органу 30.11.04р. здійснювати продаж некондиції  сортового прокату, оскільки з 25.11.07р. активи позивача як платника податків знаходились в податкові заставі.

Право податкової застави виникло в зв’язку з несплатою позивачем в граничні строки узгодженого податкового зобов’язання з податку на прибуток за 3 кв. 2004р.

Позивач платіжним дорученням №6 від 18.11.04р. перерахував податок на прибуток до державного бюджету України на рахунок №0059 код бюджетної класифікації 11020800, а повинен був перерахувати на рахунок №0059, код платежу 11021000, в зв’язку з чим податок не був своєчасно зарахований в рахунок сплати податкового зобов’язання і по особовому рахунку у позивача виник станом на 25.11.04р. податковий борг з податку на прибуток у сумі 50 грн. і право податкової застави відповідно до ст.8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

ДПІ направила позивачу першу податкову вимогу №1/1183 від 25.11.04р. на суму 50 грн. податкового боргу податку на прибуток і відповідно до п.6.2.3 ст.6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, про податкову заставу активів, повідомили позивача в податковій вимозі. Правомірність направлення податкової вимоги позивачем не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку і 13.01.05р. позивачу була направлена друга податкова вимога №2/43 на суму 249,14 грн., яка теж не оскаржувалась позивачем.

Суд виходить з того, що податкові вимоги позивачем не оскаржувались і були чинними з 25.11.04р. (перша) та з 13.04.05р. (друга) по 18.04.05р. і відповідно до ст.8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби, затв. Наказом ДПА України №338 від 28.08.01р. (зар.в МЮ 3.10.01р. за №85716048) право податкової застави виникло у позивача з 25.11.04р. (згідно першої податкової вимоги). Право податкової застави виникає згідно з законом і не потребує окремого письмового оформлення і відповідно до п.6.2.3 ст.6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” повідомлення про факт виникнення права податкової застави на активи платника податків повинно міститись в першій та другій податкових вимогах.

Відповідно до абз.”а” п.8.6.1 ст.8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом, а саме купівлі-продажу, інших видів відчуження або оренди нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовуються у підприємницькій діяльності платника податків (інших видів діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме: готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні.

Позивач в період дії податкової застави 30.11.04р. здійснив продаж в межах підприємницької діяльності некондиції сортового прокату, який обліковувався як  „товари” по бухгалтерському обліку, однак, не за грошові кошти, а шляхом здійснення взаємозаліку, що не передбачає отримання коштів, тому зобов’язаний був узгодити дану операцію з продажу активів з податковим органом в порядку, передбаченому в п.8.6.5 ст.8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Доказів звернення до податкового органу із запитом про надання дозволу на здійснення зазначеної операції позивач не надав і усно пояснив в судовому засіданні, що необхідності в узгодженні спірної операції він не убачав, оскільки, вважав, що у нього був відсутній податковий борг, а отже і відсутня податкова застава активів.

Відповідно до п. 17.1.8 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі, коли платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, відчужив такі активи без попередньої згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов’язковим згідно з цим Законом, платник податків сплачує штраф у розмірі суми такого відчуження, визначеної за звичайними цінами.

Таким чином, застосування до позивача як платника податків відповідно до п. 17.1.8 ст. 17 Закону можливе лише за певних умов, а саме:

-          активи, що реалізовуються, знаходяться в податковій заставі;

-          позивач здійснює операції з відчуження активів, передбачені в п. „а” – „в” п. 8.6.1 ст. 8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”;

-          відсутня попередня згода на таке відчуження.

Господарський суд дійшов висновку, що відповідач правомірно застосував штраф до позивача у сумі 3 895,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення №/1/2561 від 25.01.07р. за відчуження активів не за грошові кошти без попередньої згоди податкового органу.

За результатами розгляду справи судовий збір відноситься на позивача.

Керуючись ст.. 1, 6, 8, п.17.1.8 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.. 2, 17, 71-72, 86, 94, 158-163, 186, 254, п. 6, 7 розділу Прикінцеві та Перехідні положення КАС України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства „Олрида” м. Краматорськ до ДПІ у м. Краматорську про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/1/2561 від 25.01.07р. -відмовити.

Витрати по справі судовий збір покласти на позивача.

Вступну та резолютивну частини постанови долучити до справи.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через господарський суд Донецької області заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту постанови та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 11.06.07р.

Суддя