ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" вересня 2007 р.
Справа № 8/46-50.

За скаргами Приватного підприємства „Антар”, м. Луцьк

на постанову головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, м. Луцьк від 17.07.2007 року

та на дії головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Шульженко І.С. щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника

та заявою Приватного підприємства „Антар”, м. Луцьк

про відстрочку виконання рішення

по справі № 8/46-50

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен банк Аваль”  в особі Волинської  обласної дирекції, м. Луцьк

до відповідача Приватного підприємства „Антар”, м. Луцьк

про стягнення 418 469 грн. 91 коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

від скаржника (заявника): н/з.

від стягувача: Бакай А.В., довір. від 01.12.2006 року

Від ДВС Луцького МУЮ: Шульженко І.С., довір. №13707 від

13.08.2007 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі

ст. 22 ГПК України  роз’яснено процесуальні права та обов’язки учасників судового процесу.

Ухвалою суду від 16.08.2007 року розгляд скарги та заяви відкладався за клопотанням скаржника (заявника).

Суть спору: приватне підприємство „Антар” звернулось до господарського суду Волинської області зі скаргами:

-          №38 від 31.07.2007 року, в якій  просить  скасувати постанову головного

державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького МУЮ Шульженко І.С. від 17.07.2007 року про стягнення виконавчого збору;

-          від 21.08.2007 року №б/н, згідно якої просить визнати незаконними дії

головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Шульженко І.С. щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника, зобов’язати державного виконавця зняти арешт з усього рухомого майна (крім того, що перебуває в заставі) та зняти арешт з усього нерухомого майна боржника;

-           заявою (вх.№01-41/28 від 07.08.2007 року) про відстрочку виконання

рішення суду до 30.09.2007 року.

Скаржник (заявник) повноважного представника в судове засідання не

направив, згідно заяви (вх.№01-32/13190 від 05.09.2007 року) просить скарги та заяву розглядати без його участі.

Представник стягувача у запереченні на заяву про застосування відстрочки №3706 від 06.09.2007 року та й в судовому засіданні просить в задоволенні заяви відмовити, оскільки літній сезон заготівлі ягід закінчився (а лише на сезонний характер виробництва як на підставу задоволення заяви посилається боржник), а ПП „Антар” заборгованості за кредитом не погашає. Оскільки жодних законних підстав та обґрунтувань для відстрочки виконання рішення боржник не наводить,  на думку стягувача, ПП „Антар” лише затягує виконання рішення суду.

Державний виконавець Шульженко І.С. у поясненнях від 06.09.2007 року та в судовому засіданні вважає свої дії щодо накладення арешту на майно боржника правомірними, так як арешт накладено в силу ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження” на підставі заяви стягувача та на суму основного боргу.

Оскаржувана постанова від 17.07.2007 року про стягнення з боржника виконавчого збору також є правомірною, такою, що відповідає ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження”, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2007 року направлена боржнику, що стверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції, отримана боржником, про що свідчить його заява від 16.07.2007 року, наказ господарського суду не виконаний, а отже, у державного виконавця були підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Заслухавши пояснення представників стягувача і  ДВС Луцького МУЮ та дослідивши матеріали справи, господарський суд -

в с т  а н о в и в:

Рішенням господарського суду Волинської області від 07.06.2007 року  у справі  № 8/46-50 постановлено стягнути з  приватного підприємства „Антар”,

м. Луцьк на користь відкритого акціонерного товариства „Райффайзен банк Аваль” в особі Волинської  обласної дирекції, м. Луцьк  399 836 грн. 51 коп. основного боргу, 25 994 грн. 75 коп.  відсотків за користування кредитом,

4 258 грн. 31 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита,   118 грн.

00 коп. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього: 430 207 грн. 57 коп. (чотириста тридцять тисяч двісті сім грн. 57  коп.).

На виконання рішення видано наказ №  8/46-1 від 18.06.2007 року, який направлений стягувачу  25.06.2007 року.

Постановою ДВС Луцького МУЮ від 10.07.2007 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного наказу.

Боржнику надано строк до 17.07.2007 року  для добровільного виконання наказу.

Боржник наказ господарського суду в добровільному порядку не виконав, 16.07.2007 року подав головному державному виконавцю Шульженко І.С. заяву з проханням звернутись до господарського суду на підставі ст. 33 Закону України „Про виконавче провадження” із заявою про відстрочку виконання рішення до 30.09.2007 року. Правом на відкладення виконавчих дій не скористався.

Враховуючи те, що боржником наказ господарського суду не виконаний, головний державний виконавець Шульженко І.С. постановив про стягнення з ПП „Антар” виконавчого збору в розмірі 43 020 грн. 75 коп. згідно постанови від 17.07.2007 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення суду, який не може перевищувати семи днів. У відповідності до ч. 5 даної статті копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу, який видав виконавчий документ.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2007 року направлена боржнику, що стверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції.

Боржник отримання  постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2007 року не заперечує. Таким чином, скаржнику було відомо про відкриття провадження по примусовому стягненню коштів та про строк можливого добровільного виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійсненні ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Згідно ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження” у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

З фактичних обставин справи вбачається, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження боржник отримав  16.07.2007 року та йому було відомо про строк можливого добровільного виконання рішення суду – до 17.07.2007 року, проте  у встановлений строк ПП „Антар” навіть частково рішення суду не виконав, правом на відкладення провадження виконавчих дій відповідно до ст. 32 Закону України „Про виконавче провадження” не скористався. Сама по собі заява державному виконавцю з проханням звернення до суду із заявою про відстрочку виконання рішення не є підставою для невиконання рішення суду.

Проте, відповідно до ч. 1.ст. 46  Закону України „Про виконавче провадження” виконавчий збір у розмірі 10 відсотків стягується від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом. Стягнення чи передачі майна за виконавчим документом державний виконавець не довів, тому постанова від 17.07.2007 року про стягнення з боржника виконавчого збору підлягає визнанню недійсною.

Крім того,  боржник звернувся зі скаргою від 21.08.2007 року №б/н на  дії головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Шульженко І.С. і просить: визнати дії головного державного виконавця Першого відділу ДВС ЛМУЮ Шульженко І.С. щодо накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно ПП „Антар” незаконними та зобов’язати головного державного виконавця Першого відділу ДВС ЛМУЮ Шульженко І.С. зняти арешт з усього рухомого майна (крім того, що перебуває в заставі), та зняти арешт з усього нерухомого майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року

№ 14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження” оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу або керівника вищого в порядку підлеглості органу цієї служби в передбачених Законом випадках не може бути підставою для відмови у прийнятті скарги судом, оскільки на ці правовідносини поширюється юрисдикція суду (ст. ст. 55, 124 Конституції України).

У скарзі від 21.08.2007 року ПП „Антар” зазначає, що йому стало відомо про накладення арешту на усе його рухоме майно згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №13489664 від 17.07.2007 року, який отримано ПП „Антар” 24.07.2007 року. Про арешт нерухомого майна боржник дізнався, отримавши Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна №.07.2007 року.

Скарга подана 21.08.2007 року з пропуском встановленого на її подання строку без клопотання про поновлення, тому підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України  при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою сторони  господарський суд, який видав виконавчий документ у виняткових випадках, залежно від обставин справи,  може  відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Ухвала про відстрочку виконання рішення суду може бути винесена лише у виняткових випадках  за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового акта або роблять його виконання неможливим.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, та інші обставини справи.

Суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається ПП „Антар”, а саме: сезонність підприємницької діяльності, що відбувається у літню пору року (яка вже закінчилась) не є винятковими, такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк, і не є підставою для несплати боргів перед кредиторами і невиконання судового рішення. Крім того, згідно пояснень стягувача з дня винесення рішення – 07.06.2007 року до дня розгляду заяви про відстрочку боржником не вжито жодних заходів для хоча б часткового виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що  заява приватного підприємства „Антар” про відстрочку виконання рішення до 30.09.2007 року з викладених у ній підстав задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 121, 121 2  Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

У  Х  В  А  Л  И  В  :

1. Скаргу приватного підприємства „Антар” на постанову головного

державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції  від 17.07.2007 року  про стягнення виконавчого збору задоволити.

2. Постанову головного державного виконавця Першого відділу ДВС ЛМУЮ  Шульженко І.С. від 17.07.2007 року „Про стягнення виконавчого збору” визнати недійсною.

3. У задоволенні заяви ПП „Антар” про відстрочку виконання рішення по справі №8/46-50 відмовити.

4. Скаргу приватного підприємства „Антар” на дії головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Шульженко І.С. щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника залишити без розгляду.

Суддя