ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" лютого 2007 р.                                                                            Справа  № 15/90

За позовом:           Товариство з обмеженою відповідальністю «Краз –Сервіс»

До відповідача:   Товариство з обмеженою відповідальністю «Транссервіс»

про                          визнання права власності

СУДДЯ  КОЛОМИС В.В.

Секретар судового засідання   Михалевська Л.В.

Представники:

від позивача  –   Макарчук А.Є. (довіреність в справі)

від відповідача  –Смачило І.В. (довіреність у справі)

СУТЬ СПОРУ:  Позивач –ТОВ “Краз –Сервіс” м. Здолбунів просить суд визнати за ним право власності на 62/100 частини нежитлової будівлі виробничого корпусу, що знаходиться по вул. Шевченка, 6 в м. Здолбунів, позначеної у поповерховому плані літерою К1,  зобов’язавши Здолбунівське бюро технічної інвентаризації здійснити реєстрацію права власності на вищезазначений об’єкт нерухомого майна.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги.

Відповідач –ТОВ “Транссервіс” відзиву на позов суду не надав. Безпосередньо в судовому засіданні право власності позивача на вищезазначений об’єкт нерухомого майна не оспорює, та, відповідно, в повному обсязі визнає позовні вимоги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, давши цьому достатню і об’єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

10 червня 2005 року між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким позивач придбав  62/100 частини нежитлової будівлі виробничого корпусу, що знаходиться в м. Здолбунів,  Рівненської області по вул. Шевченка,6 (а.с.7)

Як з’ясовано судом, і про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, рішенням Здолбунівського районного суду від 14 березня 2006 року у справі № 22-1343 було задоволено позов Зброжека Ігоря Володимировича до ТОВ “Транссервіс” та ТОВ “Краз - Сервіс” про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на 1/3 частину майна. Зокрема, районним судом визнано недійсним з моменту вчинення договір купівлі-продажу від 10.06.05 р., згідно якого ТОВ “Транссервіс” продало ТОВ “Краз - Сервіс” 62/100 частини нежитлової будівлі виробничого корпусу, що знаходиться в м. Здолбунів по вул.Шевченка, 6, а вказану частину будівлі передано у власність ТОВ “Транссервіс”.

Натомість, рішенням апеляційного суду Рівненської області від 28 грудня 2006 року у даній справі, рішення Здолбунівського районного суду від 14 березня 2006 року скасовано в повному обсязі, і відповідно Зброжеку І.В. у задоволенні позову до ТОВ “Транссервіс” та ТОВ “Краз –Сервіс” про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на 1/3 частину майна відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, ст.49 Закону України “Про власність”, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду, щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи це, та зважаючи, що правомірність набуття права власності позивачем на спірне майно підтверджена в судовому порядку, з огляду на викладене ТОВ “Краз –Сервіс” є законним власником 62/100 частини нежитлової будівлі виробничого корпусу у м. Здолбунів по вул.Шевченка,6.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України “Про власність”, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би і ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Натомість на даний час, з об’єктивних причин що склалися, позивач практично позбавлений в повній мірі реалізувати гарантоване Конституцією та Законами України порушене право власності в частині розпорядження на власний розсуд належним об’єктом нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а так, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи все вищевикладене, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати, передбачені ст.44 ГПК України і понесені позивачем в зв’язку з зверненням до суду на підставі ст.49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський  суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

1.          Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю “Краз –Сервіс” право власності на 62/100 частини нежитлової будівлі виробничого корпусу, що знаходиться по вул. Шевченка, буд. №6, м. Здолбунів, Рівненської області, зазначеної у поповерховому плані літерою К 1.

2.          Зобов’язати КП "Здолбунівське бюро технічної інвентаризації" здійснити реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Краз –Сервіс” на 62/100 частини нежитлової будівлі виробничого корпусу, що знаходиться по вул. Шевченка, буд. № 6, м. Здолбунів, Рівненської області.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс»(місцезнаходження: 35700, вул.Шевченка,6, м.Здолбунів, Рівненської області, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краз –Сервіс»(місцезнаходження: 35700, вул. Шевченка,1, м.Здолбунів, Рівненської області, )  -  203 (двісті три) грн. 00 коп. понесених судових витрат.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Рішення підписано "01" березня 2007 р.