СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

16 липня 2007 року
м. Севастополь     Справа № 2-19/16052-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Градової О.Г.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Федоровська Людмила Анатоліївна, довіреність №  бн   від 31.07.06;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Мокрушин В.І.) від 22.05.2007 у справі № 2-19/16052-2006А

за позовом закритого акціонерного товариства "Кримвзуття" (вул. Кубанська, 14, місто Сімферополь, 95022)

до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим (вул. М. Залки, 1/9, місто Сімферополь, 95053)

про визнання недійсними податкових вимог

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.05.2007 у справі № 2-19/16052-2006А позов закритого акціонерного товариства "Кримвзуття" задоволено.

Визнані недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 06.07.2006 № , № та податкова вимога Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 04.07.2006 № 1/2231.

Постанова мотивована тим, що позивач належним чином виконав свої зобов’язання щодо повного та своєчасного перерахування сум податків до бюджету.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що переказ вважається завершеним  з моменту зарахування суми переказу на рахунок одержувача. У даному випадку, сума переказу на рахунок Управління державного казначейства в Автономній Республіці Крим перерахована не була.

У судове засідання представник відповідача не з'явився.Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач належним чином повідомлений про час і місце засідання суду, проте він не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державна податкова інспекція у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим провела перевірку позивача з питань своєчасності розрахунків з податку на додану вартість з бюджетом, про що 26.06.2006 складено акт № 3915/15-2 (а. с. 6-7).

На підставі зазначеного акту Державна податкова інспекція у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим 06.07.2006 прийняла та надіслала на адресу позивача податкові повідомлення-рішення № про застосування фінансових санкцій у сумі 1 032,29 грн, № про застосування фінансових санкцій у сумі 3 069,76 грн (а. с. 11-12).

В акті перевірки зазначено, що позивачем несвоєчасно проведені розрахунки з бюджетом з податку на додану вартість за серпень-жовтень 2004 року на загальну суму 2 216,52 грн, за травень-липень, жовтень 2005 року на загальну суму 1 042,02 грн,  листопад-грудень 2005 року та січень 2006 року на загальну суму 843,51 грн, що є порушенням підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Судова колегія вважає, що висновки відповідача не підтверджуються матеріалами справи.

Платіжними дорученнями № 806 від 17.09.2004, № 807 від 20.09.2004 (строк сплати до 30 числа наступного місяця за звітним) за серпень 2004 року, № 948 від 19.10.2004 - за вересень 2004 року, № 1052 від 16.11.2004, № 1053 від 17.11.2004, № 1054 від 18.11.2004 року - за жовтень 2004 року; № 518 від 22.06.2005 позивач сплатив за травень 2005 року, № 579 від 20.07.2005, № 591 від 26.07.2005, № 594 від 29.07.2007 - за червень 2005 року, № 626 від 22.08.2005, № 629 від 23.08.2005, № 631 від 25.08.2005, № 635 від 30.08.2005, № 640 від 31.08.2005, № 641 від 31.08.2005 - за липень 2005 року, №  794 від 28.11.2005 - за жовтень 2005 року, № 849 від 23.12.2005, № 850 від 27.12.2005 за листопад 2005 року, № 32 від 19.01.2006, № 39 від 25.01.2006, № 40 від 26.01.2006 – за грудень 2005 року, № 80 від 16.02.2006, № 82  від 21.02.2006, № 84 від 22.02.2006, № 85 від 24.02.2006 за січень 20006 року (а. с. 29-54) позивачем було сплачено податок на додану вартість через філію „Кримське центральне відділення промінвестбанку” міста Сімферополь. Прийняття платіжних доручень на виконання банком підтверджуються відповідними відмітками банку на цих дорученнях.

У висновку № 131/06 судово-бухгалтерської експертизи (а. с. 102) зазначаться, що нарахування та погашення заборгованості з податку на додану вартість перед бюджетом з 2001 року по перше півріччя 2006 року позивачем здійснювалось своєчасно. Таким чином, наявність встановленого перевіркою порушення позивачем у серпні-жовтні 2004 року, травні-липні, жовтні-грудні 2005 року та січні 2006 року граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на додану вартість експертизою не підтвердилась.

Отже, підстав для застосування до позивача фінансових санкцій у зазначених сумах немає.

Податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 06.07.2006 № , № підлягають визнанню недійсними.

Державна податкова інспекція у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим 04.07.2006 прийняла та надіслала на адресу позивача податкову вимогу № 1/2231 про сплату податкового боргу з земельного податку у сумі 2 484,48 грн.

Судова колегія вважає, що вимоги відповідача не підтверджуються матеріалами справи та не відповідають чинному законодавству.

Платіжними дорученнями № 803 від 21.06.2001 на суму 1 985 грн, № 807 від 22.06.2001 на суму 895,92 грн позивачем через акціонерний комерційний агропромисловий банк „Україна” сплачений земельний податок. Прийняття платіжних доручень на виконання обслуговуючим банком підтверджується відповідними відмітками останнього на цих дорученнях. У зв’язку із застосуванням ліквідаційної процедури до акціонерного комерційного агропромислового банку „Україна” переказ грошей не було завершено і вказана сума не надійшла за призначенням до державного бюджету.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей в Україні” ініціювання переказу грошей вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банки повинні забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Таким чином, здійснення платником будь-яких додаткових дій, окрім подачі платіжних документів, законодавством не передбачено.

Крім того, відповідно  до  підпункту 16.5.2 пункту 16 5 статті 16 Закону України  "Про  порядок  погашення  зобов'язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" днем подання  до  установ  банків  платіжного доручення за всіма видами податкових   платежів   вважається  день  його  реєстрації  у  цих установах.

Відповідно до підпункту 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, а також несе іншу відповідальність, встановлену Законом, за порушення порядку своєчасного і повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне перерахування таких платежів до бюджетів і державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню і штрафні санкції.

Отже, після отримання з банку завірених розрахункових документів позивач свої зобов'язання перед Державним бюджетом України виконав.

Підпунктом 16.5.3 пункту 16.5 статті 16 названого Закону  встановлено,  що  не  вважається  порушенням  строків  зарахування податків  і зборів (обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення  стало наслідком регулювання Національним банком України економічних  нормативів  такого  банку,  що  призводить  до  браку вільного  залишку  коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування.

Якщо  у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність,  відлік  термінів  зарахування податків, зборів (обов'язкових    платежів)   розпочинається   з   моменту   такого відновлення.

Саме  для  банку,  а  не для платника податків розпочинається відлік   термінів   зарахування   податків,  зборів  (обов'язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку.

Згідно підпункту  16.3.1  пункту  16.3   статті   16  того ж Закону, нарахування пені платнику податку закінчується у день прийняття  банком,  обслуговуючим  платника  податків,  платіжного доручення  на  сплату  суми  податкового  боргу.  У разі часткової сплати суми податкового боргу нарахування пені зупиняється на таку сплачену частку.

Відповідно до листів Кримської дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку  „Україна” від 15.03.2002 № 11/2-041293 Державна податкова інспекція у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим за зазначеними платежами у сумах 1 985 грн та 895,92 грн внесена до реєстру кредиторів (а. с. 20).

Крім того, висновком № 131/06 судово-бухгалтерської експертизи (а. с. 102) заборгованість позивача з земельного податку у сумі 2 880,92 грн не підтверджується.

Відповідно до листа Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 26.10.2006 № 43471/0/19-1 станом на 25.10.2006 за позивачем згідно з картками особових рахунків заборгованості з земельного податку немає.

Доводи відповідача про те, що дана норма підпункту 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" звільняє  платника  податку  лише  від  відповідальності за несвоєчасне  або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних  цільових  фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, однак, не звільняє його від зобов'язання сплатити податок, суперечать її дійсному змісту. Визначальним  в даному випадку є те, з чиєї вини не відбулося повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або  державного цільового фонду. Коли це не є наслідком винних дій платника  податку,  то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції,  пеня  або  пред'явлена  вимога  про  повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Отже, податкова вимога Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 04.07.2006 № 1/2231 про сплату податкового боргу з земельного податку у сумі 2 484,48 грн підлягає визнанню недійсною.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.05.2007 у справі № 2-19/16052-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає   законної  сили  з  моменту  проголошення          і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      В.С. Голик

О.Г. Градова