ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"17" липня 2007 р.                                                                   Справа №
А4/244-07

Суддя господарського суду Київської
області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

до

Державної податкової
інспекції  у Вишгородському районі

про

визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення

секретар судового засідання: Холоденко
Н.О.

за участю представників:

від позивача

СПД ОСОБА_1, ОСОБА_2 дов. від
3.05.2007р.

від відповідача

Колодій О.М. дов. від
22.02.2007р. № 2551, Ріпик Ю.С. дов. від 29.03.2007р. № 7603

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 17.07.2007р. о 10 год. 50 хв. проголошено вступну
та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладено на 25.07.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (далі -Позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з
позовом до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської
області (далі - Відповідач), в якому просить визнати нечинним прийняте
відповідачем податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1, яким Позивачеві визначено
суму податкового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість»загалом
на суму 139225,5 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оспорюване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта невиїзної
планової документальної перевірки, проведення якої не передбачено Законом
України „Про державну податкову службу в Україні” та Порядком оформлення
результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.
При цьому, позивач наголошує а тому, що викладені в акті перевірки висновки
стосовно порушення позивачем вимог п.п. 6.2.4 п. 6.2 статті 6 Закону України
„Про податок на додану вартість” є необґрунтованими з огляду на наступне:
надані на перевірку договори, акти виконаних робіт, тощо підтверджують факт
надання позивачем послуг в межах договорів перевезення з огляду на вимоги статі
909 Цивільного кодексу України та п. 1.4. статті 1 Закону України „Про податок
на додану вартість”. Податкова служба, безпідставно, на думку позивача,
визначила в якості перевізників ТОВ „Альбі”, оскільки позивач лише орендував у
останнього транспортні засоби. При цьому, СПД маючи відповідні ліцензії на
здійснення міжнародних автомобільних перевезень, за відсутності статусу члена
Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України, позбавлений
можливості отримувати документи, оформлення яких є обов'язковою умовою перетину
вантажним транспортом митного кордону України. За наведених обставин, позивач
орендував у ТОВ „Альбі” (яке є членом АСМАП та має відповідні транспортні
засоби) автомобілі, водії яких знаходились у трудових відносинах саме з
позивачем. За наведених обставин, послуги з перевезення вантажів безпосередньо
надавались позивачем його контрагентам за договорами перевезення.

Відповідач -ДПІ у Вишгородському
районі у відзиві на позовну заяву та наданих поясненнях заперечує проти
заявлених позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позову.

Заперечення відповідача ґрунтуються
на тому, що працівниками ДПІ проведено планову документальну перевірку СПД
ОСОБА_1, внаслідок якої виявлено порушення вимог п.п. 6.2.4 п. 6.2 статті 6
Закону України „Про податок на додану вартість”,  оскільки позивач неправомірно застосовував 0
% ставку з ПДВ та відображав обсяги операцій, що оподатковуються за нульовою
ставкою в податкових деклараціях. При цьому, відповідач наголошує на тому, що
позивач здійснював перевезення вантажів за договорами - заявками    резидентів України    вантажними автомобілями взятими в
оренду    в    ТОВ "Альбі", згідно
договорів  НОМЕР_2, від 12.09.2005 року
НОМЕР_3. В період здійснення міжнародних перевезень вантажів ( з 01.07.2004
року по 30.06.2006 року) суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1 не був членом Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України,
не сплачував членські внески, не мав зареєстровані на своє ім'я транспортні
засоби. Відповідно до наданих суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 за
період з 01.07.2004 року по 30.06.2006 року подорожніх листів вантажного
автомобіля в міжнародному сполученні, міжнародних товарно-транспортних
накладних типової форми СМК в графах 16 "Перевізник (найменування, адреса,
країна)", та 23 "Підпис і штамп перевізника", значиться ТОВ
"Альбі" (код - 19480008, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 64, кв.
49).  За наведених обставин, ДПІ вважає
непідтвердженим факт міжнародного перевезення вантажу саме суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 по міжнародних товарно-транспортних
накладних типової форми СМК.

Під час проведення підготовчого
провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі, а
також від інших осіб документи та інші матеріали, прийнято рішення про
обов'язковість особистої участі осіб, які беруть участь у справі, у судовому
засіданні.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Державною податковою інспекцією у
Вишгородському районі Київської області проведено невиїзну планову комплексну
документальну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати податків, зборів  СПД ОСОБА_1 за
період з 1.01.2004р. по 30.06.2006р.

Перевірку проведено згідно
плану-графіку на 3 кв. 2006р. згідно повідомлення НОМЕР_4 (копію залучено до
матеріалів справи), отримане позивачем 9.09.2006р. До матеріалів справи
залучено також направлення НОМЕР_5 про проведення з 18.09.2006р. по
27.09.2006р. планової документальної перевірки СПД ОСОБА_1,  яке і було вручене під розписку позивачеві
(20.09.2006р. отримав).

Як вбачається з акта перевірки
НОМЕР_6, під час її проведення працівниками податкової служби було встановлено
зокрема порушення п.п. 7.3.1 п. 7.3 статті 7 Закону України „Про податок на
додану вартість” внаслідок заниження позивачем податкового зобов'язання з ПДВ
загалом на суму 93719,96 грн., а саме: ІІІ кв. 2004р. в сумі 5726,6 грн., 4 кв.
2004р. в сумі 11635,4 грн., І кв. 2005р. в сумі 7018,8 грн., в ІІ кв. 2005р. в
сумі 11635,4 грн.,  в ІІІ кв. 2005р. в сумі
14444 грн., в 4 кв. 2005р. в сумі 13134,7 грн., в січні 2006р.в сумі 1348 грн.,
в лютому 2006р. в сумі 8509,5 грн., в березні 2006р. в сумі 3481,9 грн., в
квітні 2006р. в сумі 7690,23 грн., в травні 2006р. в сумі 3416,1 грн., в червні
2006р. в сумі 3881,93 грн.

Підставою для данарахування
позивачеві податку на додану вартість податкова служба визначила наступне:

При здійсненні міжнародних
перевезень вантажів, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 керуючись
пп.6.2.4 п.6.2 статті 6 Закону України "Про податок на додану
вартість" застосовував нульову ставку по податку на додану вартість та
відображав обсяги операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою в податкових
деклараціях В період здійснення міжнародних перевезень вантажів (з 01.07.2004
року по 30.06.2006 року) суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1 не був членом Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України,
не сплачував членські внески, не мав зареєстровані на своє ім'я транспортні
засоби. Відповідно до наданих суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 за
період з 01.07.2004 року по 30.06.2006 року подорожніх листів вантажного
автомобіля в міжнародному сполученні, міжнародних товарно-транспортних
накладних типової форми СМК в графах 16 "Перевізник (найменування, адреса,
країна)", та 23 "Підпис і штамп перевізника", значиться ТОВ
"Альбі".

На підставі згаданого акта
перевірки від 2.10.2006р. начальником ДПІ у Вишгородському районі 9 жовтня
2006р. винесено податкове повідомлення-рішення НОМЕР_7, яким позивачеві визначено
податкове зобов'язання зі сплати податку на додану вартість загалом на суму
140579,94 грн., з яких 93719,96 грн. -сума основного платежу з ПДВ, а 46859,98
грн. -сума штрафних санкцій з ПДВ.

За наслідками адміністративного
оскарження 7.12.2006р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_8, яким позивачеві визначено податкове зобов'язання зі сплати податку на
додану вартість загалом на суму 139225,5 грн., з яких 92817 грн. -сума
основного платежу з ПДВ, а 46408,5 грн. -сума штрафних санкцій з ПДВ.

В подальшому, за наслідками
адміністративного оскарження, відповідачем прийняті податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_9 та НОМЕР_1, яким позивачеві визначено податкове
зобов'язання зі сплати податку на додану вартість загалом на суму 139225,5 грн.,
з яких 92817 грн. -сума основного платежу з ПДВ, а 46408,5 грн. -сума штрафних
санкцій з ПДВ. Податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1, яким Позивачеві
визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на додану
вартість»загалом на суму 139225,5 грн. і є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до вимог статті 3 Закону
України „Про податок на додану вартість” об'єктом оподаткування є операції
платників податку з: - поставки товарів та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права
власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення
заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у
користування лізингоотримувачу (орендарю);

- ввезення товарів (супутніх
послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорту).

- вивезення товарів (супутніх
послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорту), поставки
транспортних послуг по перевезенню пасажирів, вантажобагажу (товаробагажу) та
вантажу за межами державного кордону України.

Приписами п.6.1. статті 6  Закону України „Про податок на додану
вартість” передбачено, що об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього
Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до
яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за
ставкою 20 відсотків. Згідно п.6.2. статті 6 цього Закону при експорті товарів
та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків
до бази оподаткування: Зокрема, за нульовою ставкою оподатковуються операції
з поставки транспортних послуг залізничним, автомобільним, морським та річковим
транспортом по перевезенню пасажирів, багажу, вантажобагажу (товаробагажу) та
вантажу за межами державного кордону України, а саме: від пункту за межами
державного кордону України до пункту знаходження зовнішнього митного контролю
України; від пункту знаходження зовнішнього митного контролю України до пункту
за межами державного кордону України; між пунктами за межами державного кордону
України, а також авіаційним транспортом: від пункту за межами державного
кордону України до пункту проведення митних процедур з пропуску пасажирів,
багажу, вантажобагажу (товаробагажу) та вантажу через митний кордон на митну територію
України (включаючи внутрішні митниці); від пункту проведення митних процедур з
пропуску пасажирів, багажу, вантажобагажу (товаробагажу) та вантажу через
митний кордон за межі митного кордону України (включаючи внутрішні митниці) до
пункту за межами державного кордону України; між пунктами за межами митного
кордону України ( абз. 1 п.п. 6.2.4 п. 6.2. статті 6 Закону України „Про
податок на додану вартість”)

Як вбачається з матеріалів, СПД
ОСОБА_1 в перевіряємий період,  надавав транспортно-експедиційні
послуги, зокрема, згідно умов залученого до матеріалів справи договору від
20.01.2004р., СПД ОСОБА_1 -ПЕРЕВІЗНИК, та ТОВ „Інтелтрейд”(м. Київ) -ЗАМОВНИК,
уклали договір, предметом якого є взаємовідносини сторін, які виникають при
перевезенні вантажів, що надаються перевізнику замовником для транспортування в
міжміському та міжнародному сполученні автомобільним транспортом. При цьому,
Замовник зобов'язується своєчасно інформувати Перевізника про графік готовності
вантажів до відправлення, своєчасно
надавати письмову заявку на перевезення вантажів, забезпечувати
завантаження та розвантаження транспортного засобу, його вантажне оформлення,
забезпечувати своєчасне оформлення товарно-транспортних, митних та ін.
документів, забезпечувати якісну упаковку вантажу, своєчасно проводити платежі
за виконання транспортно-експедиційних послуг. Згідно умов цього договору,
Перевізник зобов'язується забезпечувати подачу транспортних засобів під
завантаження в узгоджені строки  в стані
придатному для міжнародного транспортування, забезпечувати контроль за
правильністю завантаження, розміщення, кріплення вантажів, прийняти на себе
відповідальність за збереження вантажу,
доставити ввірений йому вантаж в пункт призначення та видати його вантажоотримувачу,
зазначеному в СМК (ТТН), тощо.

У пункті 5 згаданого договору
передбачений порядок розрахунків, зокрема оплата за надані транспортно-експедиційні  послуги
здійснюється шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок
Перевізника згідно рахунків, а вартість транспортно-експедиційних послуг
обумовлюється в разовій заявці, яка скеровується Перевізнику перед конкретним
перевезенням.

До матеріалів справи залучена
заявка-договір НОМЕР_10, з якої вбачається що Замовник -ТОВ „Інтелтрейд”
доручає СПД ОСОБА_1 - перевізнику, здійснити перевезення вантажу по маршруту:
м. Светлогорськ, Республіка Білорусь -в м. Київ, Україна, вартість перевезення
-2650 грн. Перевізник надає автомобіль Марка DAF, номерний знак НОМЕР_11,
причеп, НОМЕР_12, П.І.Б. водія ОСОБА_3.

До матеріалів справи також залучено
копії ліцензії НОМЕР_13 на надання ОСОБА_1 послуг з міжнародних перевезень
вантажів автомобільним транспортом, строк дії з 22.05.2001 по
21.05.2004р.,  та ліцензії НОМЕР_14  на надання послуг з перевезення пасажирів та
вантажів автомобільним транспортом (внутрішні та міжнародні перевезення
вантажів), строк дії ліцензії
2.06.2004р. -1.06.2007р.

Позивачем, залучено до справи копії
акту сдачи-приймання виконаних робіт, де зазначено, що транспортні послуги по
маршруту Светлогорськ-Київ надані, вартість робіт складає 2560 грн., ПДВ -0,
акт складено та підписано Перевізник -СПД ОСОБА_1, Замовник -ТОВ „Інтертрейд”,
а також копії рахункуНОМЕР_15, та податкової накладноїНОМЕР_15, виписаних ТОВ
„Інтрлтрейд”  на суму 2650 грн., ПДВ -0.

Відповідно до статті 1 „Правил
перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні", Затверджених
наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997р. №363 зареєстровано
в Міністерстві юстиції України від 20 лютого 1998р. за №128/2568
товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі
яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та
взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Згідно п.11.1
зазначеного Порядку основними документами на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Первинна транспортна документація
(подорожні листи вантажного автомобіля в міжнародному сполученні та міжнародні
товарно-транспортні накладні типової форми СМК з відмітками митниць)
відноситься до первинних документів, на основі яких ведеться бухгалтерський
облік. Згідно з п. 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 25.05.95 №88
(зареєстровано в Мінюсті України 05.06.95 за №168/704), первинні документи
складаються на бланках типових форм, затверджених Мінстатом України, а також на
бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами
України. Типові форми єдиної первинної транспортної документації, зокрема
подорожній лист вантажного автомобіля в міжнародному сполученні, затверджено
спільним наказом Мінтранспорту України, Мінстату України "Про затвердження
типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля" від 29.12.95
№488/346 (із змінами та доповненнями) і введено в дію з 01 січня 1996 року.
Відповідно до п. 2 зазначеного наказу ведення зазначених форм первинного обліку
всіма суб'єктами господарської діяльності незалежно від форм власності є
обов'язковим. Застосування накладної типової форми СМК у міжнародних
перевезеннях ґрунтується на Конвенції КДПВ.

При наданні транспортних послуг з
перевезення вантажів за межами митного кордону України є наявність у
перевізників (транспортних організацій) документів, які підтверджують
здійснення транспортними засобами міжнародних перевезень. Конвенція МДП
застосовується до перевезень вантажів, що виконуються без проміжного
перевантаження, дорожніми транспортними засобами, составами транспортних
засобів або в контейнерах із перетином одного чи кількох кордонів з митниці
країни відправлення однієї Договірної сторони до митниці країни призначення
іншої Договірної сторони або тієї ж Договірної сторони за умови, що вся
процедура МДП або певна її частина від початку до кінця здійснюється
автомобільним транспортом.

Згідно ст. З Конвенції, її
положення застосовуються щодо перевезень транспортними засобами лише тих, які
допущені до таких перевезень у відповідності із вимогами даної Конвенції.
Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожна з договірних сторін може надавати деяким
об'єднанням право видавати безпосередньо або при посередництві об'єднань, що є
їхніми кореспондентами, книжки МДП і надавати гарантії.

Держателем книжки МДП може бути
юридична або фізична особа, допущена до перевезень на умовах Конвенції МДП у
порядку, передбаченому законодавством країни, в якій зареєстровано перевізника
та яка набула права користування книжкою МДП у гарантійному об'єднанні.
Гарантійне об'єднання - це національна організація в системі МДП, уповноважена
Міжнародним союзом автомобільного транспорту (МСАТ) здійснювати видачу книжок
МДП перевізникам та визнана митним органом договірної сторони гарантом сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів) за товари, що перевозяться на умовах
Конвенції МДП.

В Україні таким об'єднанням є
Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України (АСМАП). Згідно п.3.1.
статуту Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України, учасниками
асоціації можуть бути суб'єкти господарської діяльності всіх форм власності, а
також, які мають зареєстровані на них транспортні засоби, визнають статут
асоціації, сплачують членські внески за надані послуги та інші платежі.

Як було встановлено під час
судового розгляду та не заперечувалось позивачем,  зважаючи на те, що СПД ОСОБА_1 на час
здійснення перевезень у період, що перевірявся, не був членом Асоціації
міжнародних автомобільних перевізників України, що позбавляло його можливості
отримувати книжки МДП, та інші відповідні документи, оформлення яких є
обов'язковою умовою перетину вантажним транспортом митного кордону України (8
ар. Позовної заяви), СПД ОСОБА_1 за відсутності у нього транспортних засобів,
які б могли б використовуватися у міжнародних автомобільних перевезеннях,
орендував їх у ТОВ „Альбі”, яке було членом АСМАП та має відповідні транспортні
засоби, допущені до міжнародних автомобільних перевезень. На підтвердження
наведених обставин, до матеріалів справи залучено договір оренди НОМЕР_2,
укладеного між ТОВ „Альбі” -орендодавець та СПД ОСОБА_1 -орендар, згідно умов
якого в тимчасове володіння та користування взято автомобіль марки
"DAF" серії НОМЕР_16, державний номерний знак НОМЕР_11, терміном на
20 місяців. Орендна плата становить 250.0 грн. на квартал, в т. ч. ПДВ, та
договір оренди від 12.09.2005 року НОМЕР_3, згідно умов якого в тимчасове
володіння та користування взято автомобіль марки "DAF" 95.380 XF»,
НОМЕР_17, державний номерний знак НОМЕР_18. терміном на 12 місяців. Орендна
плата становить 1 000,0 грн. за місяць, в т. ч. ПДВ.

Згідно умов згаданих договорів
оренди, орендодавець (ТОВ "Альбі") зобов'язується надати в оренду
автомобіль, передати орендарю необхідну документацію на автомобіль та необхідне
обладнання. Орендар ( СПД ОСОБА_1) має право від імені орендодавця здійснювати
всі операції ( оформлення документів, представлення в митниці, ДАІ, АСМАПі та
інших організаціях), пов'язані з експлуатацією автотранспорту.

Як вбачається з акта перевірки,
підставою для донарахування позивачеві ПДВ, податкова служба визначила
безпідставне застосування СПД ОСОБА_1 нульової ставки ПДВ при здійсненні
перевезень вантажів згідно договорів-заявок .
Відповідно до наданих суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 за
період з 01.07.2004 року по 30.06.2006 року подорожніх листів вантажного автомобіля
в міжнародному сполученні, міжнародних товарно-транспортних накладних типової
форми СМК в графах 16 "Перевізник (найменування, адреса, країна)", та
23 "Підпис і штамп перевізника", значиться ТОВ "Альбі".

Господарський суд, вважає
безпідставним застосування позивачем по згаданих операціях нульової ставки ПДВ
на підставі абз. 1 п.п. 6.2.4 п. 6.2. статті 6 Закону України „Про податок на
додану вартість”, з огляду на наступне:

Підставою для застосування нульової
ставки ПДВ згідно вимог наведеного припису визначено здійснення операцій з  поставки транспортних послуг залізничним,
автомобільним, морським та річковим транспортом по перевезенню пасажирів,
багажу, вантажобагажу (товаробагажу) та вантажу за межами державного кордону
України. Тобто, необхідною умовою для застосування нульової ставки ПДВ,
законодавець визначив дві умови: 1) здійснення платником податку операції з
поставки транспортних послуг 2) за межами державного кордону України.

При цьому, як було встановлено під
час судового розгляду, позивач -СПД ОСОБА_1,
за наявності у нього ліцензії на надання послуг з міжнародних
перевезень, проте не будучи членом АСМАП та не маючи відповідних транспортних
засобів, допущених до міжнародних автомобільних перевезень,  брав в оренду транспортні засоби в ТОВ „Альбі”-  зареєстрованого в АСМАП, транспортні засоби
якого і допускаються до перевезень товарів під митними печатками  й пломбами на умовах Конвенції МДП (що
зокрема підтверджується відповіддю Асоціації міжнародних автомобільних
перевізників України від 18.06.2007р. на запит податкової). У залучених до
матеріалів справи копіях міжнародно-транспортних накладних (CMR) перевізником
зазначено ТОВ „Альбі”.

За наведених обставин, надання СПД
ОСОБА_1 транспортно-експедиційних послуг, за умови відсутності у останнього
можливості безпосередньо надавати послуги з міжнародного перевезення
вантажів, за відсутності належно оформлених відповідних документів на
підтвердження, що транспортні послуги фактично виконані (спожиті ) саме
позивачем за межами митних кордонів України (подорожні листи вантажного автомобіля
в міжнародному сполученні та міжнародні товарно-транспортні накладні типової
форми СМК з відмітками митниць), відсутні правові підстави для застосування
позивачем по згаданих операціях нульової ставки ПДВ на підставі абз. 1 п.п.
6.2.4 п. 6.2. статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, ДПІ у
Вишгородському районі цілком обґрунтовано визначила заниження з боку позивача
податку на додану вартість загалом на суму 92817 грн., і згідно вимог п.п.
17.1.3 п.17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” нарахувала
штрафні санкції  у розмірі 46408,5
грн.  За наведених обставин, відсутні
правові підстави для задоволення позовних вимог СПД ОСОБА_1 про визнати
нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Вишгородському районі НОМЕР_1.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України

Враховуючи наведене, керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 -163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст.  185-187 КАС України.

Суддя

Дата складання та підписання
постанови в повному обсязі - 25.07.2007