ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16.05.07                                                                                           Справа  № А-14/183

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                  Дубник О.П.

суддів                                                      Орищин Г.В.

Якімець Г.Г.

При  секретарі  судового  засідання     Ніколайчук С.В.

розглянув     апеляційну скаргу  Надвірнянської об’єднаної державної податкової інспекції (далі ОДПІ) від 25.06.05р. №4242/10/10-17

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2005р.

у справі          №А-14/183

за позовом           Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Нафтохімік-Прикарпаття», м.Надвірна

до                    Надвірнянської ОДПІ, м.Надвірна

про          визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

за участю представників

від  позивача – Полатайко С.С. - представник (дов. у справі);

від  відповідача – Гаврилюк М.М., Ільків І.Д. - представники (дов. у справі).

Розпорядженнями голови суду, які знаходяться в матеріалах справи, проведено зміни в складі колегії суду.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.10.05р. зупинено провадження у цій справі до розгляду касаційною інстанцією касаційної скарги Надвірнянської ОДПІ на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2005р.

У зв’язку із поверненням Вищим адміністративним судом України ухвалою від 14.03.07р. №К-9999/06 справи №А-14/183 до апеляційного господарського суду по причині відкликання Надвірнянською ОДПІ касаційної скарги на спірне рішення господарського суду  Івано-Франківської області провадження у цій справі поновлено ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.03.07р.

Права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Технічна  фіксація  судового  процесу  здійснювалась з  допомогою  програмно-апаратного  комплексу “Оберіг”.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2005р. у цій справі (суддя Булка В.І.) задоволено позов ВАТ «Нафтохімік-Прикарпаття»до Надвірнянської ОДПІ та визнано недійсним податкове повідомлення-рішення відповідача №/0 від 03.3.05р., яким до позивача застосовані фінансові санкції в розмірі 2512920,35 грн.

Постанова суду мотивована ст.124 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п.1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.п.2.3 п.3 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України №253 від 21.06.01р. (далі Інструкція №253), на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про підставність вимог позивача, оскільки чинним законодавством не передбачено відповідальність у вигляді штрафних санкцій для юридичної особи за здійснення операцій із роздрукуванням відповідних розрахункових документів через знятий з обліку реєстратор розрахункових операцій, крім того,  застосовані до позивача штрафні санкції не є податковим зобов’язанням, тому не можуть бути підставою для прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, Надвірнянська ОДПІ оскаржує судове рішення, як прийняте з порушенням норм матеріального права, зокрема, посилається на ст.1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№1776-Ш від 01.06.2000р., із змінами та доповненнями (далі Закон №1776-Ш), згідно вимог якої ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття»належить до осіб, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, та  зобов’язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій у встановленому законом порядку, тому до позивача правомірно застосовано штрафну санкцію в розмірі 2512920,35 грн. за порушення п.1.2 ст.3 Закону №1776-Ш.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду та відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

У заперечені на апеляційну скаргу ВАТ «Нафтохімік-Прикарпаття»повністю заперечує доводи апеляційної скарги, наполягаючи на тому, що факт здійснення операцій без роздрукування відповідних розрахункових документів, за що передбачена відповідальність ст.17 Закону №1776-Ш, не підтверджений, а за здійснення ж операцій із роздрукуванням відповідних розрахункових документів, однак через знятий з обліку реєстратор розрахункових операцій, відповідальності у вигляді штрафних санкцій для юридичної особи законодавство України не передбачає.

Зокрема, позивач посилається на те, що дані обставини встановлені Львівським апеляційним господарським судом та Вищим адміністративним судом України у справі №А-6/198 за участю тих же сторін та аналогічного предмету спору, що також доводить безпідставність та протиправність спірного податкового повідомлення-рішення №/0 від 03.03.05р.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

актом  перевірки  №71/23-00152230 від 01.03.05р. ВАТ «Нафтохімік-Прикарпаття»за період від 01.07.03р. до 31.07.04р. встановлено порушення останнім п.1 ст.3 Закону №1776-Ш, а саме: автозаправними станціями м.Надвірна та с.Микуличин, що здійснюють торгівлю паливно-мастильними матеріалами та належать позивачу, проведено розрахункових операцій без роздрукування відповідних розрахункових документів на загальну суму 502584,07 грн.

На підставі вказаного вище акту перевірки Надвірнянська ОДПІ 03.03.05р. прийняла податкове повідомлення-рішення №/0, яким згідно з п.п. «б»п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-Ш, із змінами та доповненнями (далі Закон №2181-Ш), п.1 ст.17 Закону №1776-Ш  позивачу визначено штрафну (фінансову) санкцію за порушення податкового законодавства в розмірі 2512920,35 грн.

Податковий орган зазначив в акті перевірки, що в приміщеннях  автозаправних станцій позивача, в  яких проводилась перевірка знаходились апарат ЕРА-101к  04, заводський   №14401, та ЕРА 101.08, заводський №18199, які зняті з обліку 30.03.04р. в Надвірнянській ОДПІ.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, позивачем, з посиланням на первинні документи (Z-звіт, фінансовий чек, книгу обліку реєстратора розрахункових документів), підтверджено, що сума коштів 502584,07 грн., проведених через вищезазначені реєстратори розрахункових операцій, відповідає сумі коштів, яку виявлено податковим органом актом перевірки №71/23-00152230 від 01.03.05р., та проведена через реєстратори розрахункових операцій з роздрукування відповідних розрахункових документів, що в свою чергу спростовує наявність порушення з боку позивача.

Згідно п.1 ст.17 Закону №1776-Ш за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у  п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки;

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд правильно зазначив, що диспозиція ст.17 Закону №1776-Ш не передбачає випадку накладення стягнення за проведення спірних розрахункових операцій на апараті реєстратора розрахункових операцій, знятого з обліку в податковому органі.

Крім того, відповідачем зі своєї сторони жодними доказами (первинними документами) не доведено факти порушення вимог Закону №1776-Ш, а тому застосування до позивача штрафних санкцій суперечить ст.3 цього ж Закону.

Суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (ст.3 вказаного Закону).

Слід також зазначити, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі Закону №2181-Ш.

Відповідно до преамбули Закону №2181-Ш, такий є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (п.1.2 ст.1 цього ж Закону).

В даному ж випадку податковим органом застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію, порядок застосування та стягнення сум якої органами державної податкової служби визначено Інструкцією №253.

З преамбули цієї Інструкції вбачається, що її розроблено відповідно до Закону №2181-Ш, Закону України «Про державну податкову службу в Україні», Закону України «Про систему оподаткування»та інших актів законодавства.

Зокрема, п.п.2.3 п.3 Інструкції №253 передбачено, що штрафна (фінансова) санкція (штраф) –плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов’язання (без урахування пені та штрафних санкцій), справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним правил оподаткування, визначеними відповідними законодавчими та іншими відповідними нормативно-правовими актами, на підставі рішення контролюючого органу.

З матеріалів справи вбачається відсутність доказів того, що вказані штрафні санкції, нараховані згідно Закону №1776-Ш, є податковим зобов’язанням, а відтак, такі не можуть бути підставою для направлення позивачу податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувану постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись п.п.6, 7 розділу VII, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, ч.5 ст.254 КАС України –

Львівський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2005р. у цій справі - без змін.

2.          Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст.211, 212 КАС України.

Головуюча-суддя                                                                  О.П. Дубник

суддя                                                                                        Г.В.Орищин

суддя                                                                                        Г.Г.Якімець