ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 р.
№ 187/8-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства “ Авіокомпанії  “Авіалінії України” на   рішення  господарського суду  Київської області   від 11 жовтня 2006 року та  постанову  Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19 лютого 2007 року у справі  № 187/8-06 за позовом Закритого  акціонерного товариства “Авіакомпанія “Аеросвіт” до  Відкритого акціонерного товариства “ Авіокомпанії  “Авіалінії України” про усунення перешкод у здійсненні права власності,

В С Т А Н О В И В:

У  серпні  2006 року Закрите  акціонерне товариство “Авіакомпанія “Аеросвіт”  звернулось до  господарського суду  Київської області  з позовом  до Відкритого акціонерного товариства “ Авіокомпанії  “Авіалінії України”  про  усунення перешкод  у здійсненні права власності  на складське приміщення (арочна будівля –ангар), 33 х 12 м інвентарний № В1356, цегляний фундамент висотою 1,1 м, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7, Міжнародний державний аеропорт.

Рішенням  господарського суду  Київської області   від 11 жовтня  2006 року  позов задоволено, зобов’язано відповідача усунути перешкоди у здійсненні ЗАТ “Авіакомпанія “Аеросвіт” права власності на складське приміщення (арочна будівля –ангар), 33 х 12 м інвентарний № В1356, цегляний фундамент висотою 1,1м, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7, Міжнародний державний аеропорт, шляхом його звільнення від майна. Стягнуто відповідача на користь позивача судові витрати.

Доповідач:  Гончарук П.А.

Постановою  Київського міжобласного  апеляційного господарського суду   від  19 лютого 2007 року рішення  господарського суду  Київської області   від 11 жовтня  2006 року змінено, абзац перший резолютивної частини рішення викладено в наступній  редакції: “Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство “Авіакомпанія Авіалінії України” усунути перешкоди у здійсненні Закритим акціонерним товариством “Авіакомпанія “Аеросвіт” права власності на складське приміщення, що складається з арочної будівлі –ангару, 33 х 12 м, інв. № В1356 та цегляного фундаменту висотою 1,1 м (під розборку), яке знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль-7, Міжнародний державний аеропорт, шляхом його звільнення від майна, що належить Відкритому акціонерному товариству “Авіакомпанія Авіалінії України” протягом двох тижнів з моменту набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.”. В іншій частині рішення залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач  просить скасувати постановлені судові рішення, посилаючись на порушення попередніми судовим інстанціями при прийнятті  рішень норм матеріального  та  процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу  позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін, вказуючи на безпідставність доводів касаційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга   підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 12 липня 2004р. між позивачем та Бориспільською об’єднаною державною податковою інспекцією Київської області (далі –Бориспільська ОДПІ) через ТБ “Універсальна товарно-сировинна біржа” було укладено біржовий контракт № 00052, відповідно до якого позивач придбав заставлене відповідачем майно, а саме: складське приміщення, що складається з арочної будівлі –ангару, 33 х 12 м інвентарний № В1356 та цегляного фундаменту висотою 1,1 м (під розборку), що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7, Міжнародний державний аеропорт.

12 липня 2004 року дане приміщення було передане позивачу відповідно до акту приймання-передачі за ціною 16 545,6грн.

Предметом спору   у даній справі є  вимоги позивача  щодо усунення  перешкод у здійсненні права власності на  складське приміщення  набуте ним у власність на підставі біржового контракту  № 00052 від 12 липня 2004р.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, виходив з того, що на вказане майно позивач набув права власності з підставі біржового контракту, а тому має право  володіння, користування та розпорядження   своїм майном на власний розсуд. Встановивши, що   відповідач перешкоджає позивачеві у здійсненні ним функцій власника, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог.

Проте, з висновком судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позову погодитись не можна виходячи з наступного.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктами 3, 4 ст.  334 Цивільного кодексу України передбачено, що  якщо договір про відчуження майна підлягає нотаріальному посвідченню або  державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту  такої реєстрації.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується  передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується  прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 Цивільного кодексу України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір, в силу ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України, є нікчемним.

Судові  рішення  даним нормам  матеріального права  не відповідають.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі  біржового контракту № 00052  від 12 липня 2004р. позивач придбав складське приміщення.

В порушення вимог ст. 43 ГПК України, суди  попередніх інстанцій не дослідили до  якого  виду відноситься  майно, яке є предметом контракту, підлягає чи не підлягає даний контракт нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Не з’ясувавши даних обставин, суд дійшов  передчасного висновку про набуття позивачем права власності на майно та необхідність захисту прав власника шляхом задоволення позову.

З огляду на викладене, прийняті у справі судові рішення не можна визнати законними, обґрунтованими, такими, що відповідають нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, а тому вони підлягають скасуванню, з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід урахувати наведене, встановити фактичні обставини справи, з'ясувати дійсні права та обов’язки сторін,  і в залежності від вставленого та вимог закону, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства “ Авіокомпанії  “Авіалінії України” задовольнити частково.

Рішення  господарського суду  Київської області   від 11 жовтня 2006 року та  постанову  Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19 лютого 2007 року у справі  № 187/8-06 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий           Перепічай В.С.

Судді                                                                                     Вовк І.В.

Гончарук П.А.