ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"23" серпня 2007 р.
Справа №  4/237

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу  №  4/ 237

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомітет", м. Запоріжжя

до відповідача: приватного підприємства "Кривбас-Цемент-Груп", м. Кіровоград

про стягнення 201642,41 грн.

Представники сторін:

від позивача - Горбачов Ю.В. , довіреність № 360  від 11.07.07;

від відповідача: участі  не  брали.  Про час  та місце  розгляду  справи  відповідач  належним  чином  повідомлений  у  відповідності  до  вимог  Інструкції  з  діловодства  в  господарських  судах  України (вих.№ 10625  від  24.04.2007 р.)   Поштове  відправлення №1431916 яке направлялось  за  вказаною  відповідачем при укладенні  договору з  позивачем та  зазначеною в  довідці  Головного управління статистики в Кіровоградській  області  адресою м.Кіровоград  вул. Севастопольська 9 к.25  повернуто до суду  без вручення  адресату  з відміткою   установи зв'язку  про неможливість  вручення  через те, що  підприємство за вказаною адресою відсутнє. За наданими  позивачем  відомостями  відповідач  може  знаходитись за адресою м.Кіровоград   вул. Кільцева 90-А також  повернуто  без вручення  відповідачу з відміткою установи зв'язку   про необхідність  уточнити адресу, оскільки  такого номера не існує.  Іншими  адресами відповідача  суд не володіє, тому  вважає за можливе  провести розгляд  справи  у  відповідності до ст.75 ГПК України за наявними у  справі  матеріалами  та при даній  явці  сторін. При цьому, господарським судом враховується, що   до  повноважень господарських судів не  віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця  проживання  фізичних осіб- учасників судового процесу на час  вчинення  тих  чи інших  процесуальних дій. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої  кореспонденції, повернуті органами зв'язку з  позначками “адресат вибув”,  “адресат  відсутній” і т.п. можуть   вважатись належними  доказами виконання  господарським  судом обов'язку  щодо  повідомлення учасників судового процесу  про вчинення  цим судом обов'язку  щодо  повідомлення учасників судового  процесу про вчинення цим  судом певних процесуальних  дій.

СУТЬ  СПОРУ:

Заявлено  позов про  стягнення  з приватного підприємства "Кривбас-Цемент-Груп", м. Кіровоград    заборгованості  в розмірі  201642,41 грн., з яких  162091 грн. 97 коп.  сума  основного боргу, 32418 грн. 39 коп. штрафні санкції  та   7132 грн. 05 коп. проценти за користування  чужими  коштами   на користь  товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомітет", м. Запоріжжя .

Відповідач   подав  відзив на позов,  наявність та  розмір  заборгованості   включаючи   штрафні  санкції  визнав    повністю  та   пояснив  виникнення  заборгованості   неналежним   рівнем  розрахунків    з  боку  тих   покупців, яким  була фактично  ним  передана  продукція, яка  отримана  від позивача  по справі.

Дослідивши  матеріали  справи та  правовідносини  між учасниками спору і  надавши  їм правову оцінку, господарський  суд -,

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами спору  11.05.2007 року  укладено  договір поставки ( в подальшому  договір), відповідно  до умов якого   позивач  проводив  поставку  продукції ( дверей  та  наличників) в  асортименті, який  було визначено  специфікацією. Через  повноважного  представника   відповідача  згідно  до довіреності   ЯНЛ №162526 від 15.05.2007 року та комерційної заявки №54/05-07  від 08.05.2007 року    позивачем  поставлено товар на загальну суму  162091 грн. 97 коп. В порушення  п.5.1 договору  відповідач  не провів  оплату  отриманого  товару у 14 денний  термін з дня  отримання товару відповідно до видаткової накладної, тобто  не пізніше   29.05.2007 року.

При  укладанні договору  сторонами також  згідно  п .7.7  передбачена  відповідальність покупця в разі порушення  п.5.1 договору  у  вигляді  штрафу в   розмірі  20%  від вартості  товару  що не був оплачений  та  процент за користування  чужими грошовими коштами в  розмірі  0,1 % за кожен день прострочення    платежу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги  підтримав  повністю.

Дослідивши матеріали  справи  та  проаналізувавши  правовідносини, що  виникли між  учасниками  спору, господарський  суд  приходить  до  переконання, що  позовні вимоги  підлягають  до  повного    задоволення.

Господарський суд вважає  обґрунтованими  вимоги  про стягнення  суми основного боргу в розмірі  201642 грн. 40 коп.

Такий   висновок  господарський  суд зробив  на підставі  наступного.

Господарський суд вважає, що  викладені   умови  договору, права та обов'язки  сторін, порядок виконання  договору,   дають підстави вважати, що фактично сторонами укладено  договір купівлі-продажу.

За  приписом   ст.265  Господарського  кодексу  України до  правовідносин поставки,  які не  врегульовані цим  кодексом, застосовуються  відповідні  положення  Цивільного  кодексу  України про  договір  купівлі-продажу.

Таким  чином,  господарський суд вважає, що  між  сторонами  виникли  правовідносини, що  підпадають  під  дію     глави  54  Цивільного  кодексу  України.

Так, згідно  ст.712 Цивільного  кодексу України  за   договором  поставки  продавець (постачальник),  який  здійснює  підприємницьку  діяльність зобов'язується  передати у  встановлений  строк (строки)  товар  у  власність  покупця для  використання  його  у підприємницькій  діяльності  або в  інших  цілях, не  пов'язаних  з особистим,  сімейним   або  іншим подібним використанням,  а  покупець  зобов'язується  прийняти  товар  і  сплатити  за  нього  певну  грошову  суму.  До договору  поставки  застосовуються  загальні  положення  про  купівлю-продаж,  якщо  інше  не встановлено  договором,  законом  або не випливає  з  характеру  відносин  сторін.

Як вбачається  із  матеріалів  справи,   відповідач   прийняв  товар  повністю, але не  виконав  свої  зобов'язання  по  оплаті  поставленого товару.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК України  підтверджують що це  саме  договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна, вартість - визначені в специфікації  до договору, рахунку- фактурі та   видаткових   накладних  (а.с. 17- 20).

На користь відносин купівлі-продажу свідчить і застереження в документах на отримання  товару  про ціну з ПДВ.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від  зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного  законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його  прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за  несвоєчасне виконання  грошового  зобов'язання..

Спір  фактично виник  через  небажання    відповідача  провести  оплату  поставленого  позивачем  товару. Укладений   між сторонами  договір та  норми   діючого  законодавства  не містять підстав для  звільнення   відповідача від  обов'язку  виконати  зобов'язання  по  оплаті  поставленого  товару.

Позивач правомірно просить стягнути наявний  борг  в  розмірі 162091 грн. 97 коп.    з відповідача на підставі ст. 526 ЦК України, зобов’язання має бути виконано в натурі.

Поряд з цим, господарський суд  звертає увагу на ту обставину, що  сторонами  при здійсненні  господарських операцій  виконувались вимоги             п.п. 1 і 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, зареєстрованої в Міністерстві  юстиції України  12.06.1996р. за N 293/ 1318 ( надалі –інструкція),   сировина, матеріали паливо... та інші  товарно-матеріальні цінності, а також  нематеріальні активи, грошові документи  і цінні папери  ( надалі – цінності) відпускаються покупцям або передаються  безплатно тільки за довіреністю одержувачів.  Вимоги вказаної інструкції поширюються на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб’єктів господарської діяльності.

Довіреність на одержання цінностей від постачальника  за нарядом, договором, замовленням... або іншим документом, що його замінює, видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей ( п. 6 Інструкції). Цим же пунктом встановлений порядок виписки довіреності.

Відповідно до вимог пунктів  12, 13 і 15 Інструкції забороняється  відпускати цінності у випадках  подання довіреності, виданої з порушенням встановленого порядку заповнення або  з незаповненими реквізитами.... Після  закінчення відпуску цінностей служби, що здійснювали їх відпуск, здають довіреності разом з  документами на відпуск останньої партії цінностей працівникам, на яких покладено обов’язки з ведення бухгалтерського обліку. Відповідальність за дотримання постачальником встановленого порядку  відпуску за довіреністю  цінностей  покладається на посадових осіб підприємства-постачальника , які мають право підписувати  первинні документи на  відпуск цінностей.

Отримання   товару  відповідач не заперечив, на оглянутих  в судовому засіданні  оригіналах  видаткових накладних  є   підписи  та   відбитки печатки  відповідача.

Крім  того, проаналізувавши  обґрунтованість  позовних вимог  про стягнення з відповідача   процентів  річних за користування чужими грошовими  коштами, господарський  суд  вважає їх обґрунтованими, до стягнення  підлягає  7132 грн. 04 коп. за період з   30.05.2007 року по 13.07.2007 року,  тобто  за 44  дні (162091, 97 Х 0,01 % Х44 =7132 грн. 04 коп.).

Згідно частини 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив  виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Визначена   ст. 625 Цивільного кодексу  України   відповідальність за порушення  грошового  зобов'язання  базується   на   положеннях  закону  про те, що   боржник  не звільняється  від відповідальності за  неможливість виконання  ним грошового  зобов'язання.

Визначальним  для  нарахування   процентів  за користування  чужими грошовими коштами та   штрафу  є  положення  ст. 625 Цивільного кодексу України та п. п .7.7  укладеного  між сторонами договору.

Поряд з цим,  з відповідача  підлягає до стягнення  штраф  у розмірі  20 % неоплаченого товару ((162091, 97 Х20%= 32418 грн.39 коп.)

За приписом  ст. 230  Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються  господарські  санкції у  вигляді  грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний  сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання  або неналежного  виконання господарського  зобов'язання.

Згідно до ст.231  Господарського  кодексу України  розмір штрафних санкцій  встановлюється у  відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно  від ступеню його  виконання, або у кратному  розмірі  до  вартості  товарів (робіт, послуг). У разі, якщо розмір  штрафних санкцій  не визначено законом, санкції  застосовуються у  розмірах, визначених  договором.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на  відповідача повністю, оскільки через неналежне виконання ним своїх зобов'язань позивач  змушений  був для захисту своїх прав звертатись до суду та  поніс  додаткові витрати.

Керуючись  ст.ст. 34,49, 82,  84 ГПК  України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити  повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Кривбас-Цемент-Груп", м. Кіровоград  вул. Героїв Сталінграду 20 А, р/р 057 відкритий в АКБ "Правекс - Банк", м. Київ, МФО 321983, код 34249126 заборгованість  в розмірі  201642,41 грн., з яких  162091 грн. 97 коп.  сума  основного боргу, 32418 грн. 39 коп. штрафні санкції  та   7132 грн. 05 коп. проценти за користування  чужими  коштами,  суму сплаченого державного мита в розмірі  2016 грн. 42 коп. та 118 грн. на оплату  інформаційно- технічного забезпечення судового процесу   на користь  товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомітет", м. Запоріжжя  вул. Грязнова, 87, р/р0100, відкритий в ЗФ ВАТ "Кредитпромбанк", МФО 373135.

Наказ  видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                                                                Ю.І. Хилько