донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.01.2007 р.                                                                            справа №36/52пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Михайлов А.Л. за довіреністю, Белєля І.П.  за довіреністю,

від відповідача:
Бойко В.А. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт" м.Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
09.11.2006 року

по справі
№36/52пн

за позовом
Приватного вищого учбового закладу товариства сприяння оборони України «Донецький коледж радіоелектроніки та управління» м.Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт" м.Донецьк

про
звільнення орендованого нежитлового приміщення.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2006 року до господарського суду звернувся Приватний вищій  учбовий заклад товариства сприяння оборони України «Донецький коледж радіоелектроніки та управління»м.Донецьк (позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт»м.Донецьк (відповідач) про  звільнення орендованого нежитлового приміщення.

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.11.2006р.  позовні  вимоги  позивача були  задоволені та відповідача зобов»язано звільнити нежитлове  приміщення.

Відповідач, не погодившись із рішенням  господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 09.11.2006р. по справі №36/52пн,  а позов залишити без задоволення.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на те, що судом  порушені  норми матеріального та процесуального права, висновки  суду не відповідають  обставинам справи.

Позивач вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає   задоволенню.

На  виконання вказівок постанови касаційної  інстанції від 02.08.06р. по справі №36/57пн  відповідно до  вимог  ст. 111-12 ГПК України, судовою колегією  встановлено та з»ясовано наступне.

Між позивачем та відповідачем було укладено Договір  оренди нежитлового приміщення  від 28.04.2000р. (далі-Договір).  За умовами Договору  позивач  передав, а відповідач прийняв  в строкове  платне користування нежитлове  приміщення площею   346,2 кв.м., яке розташоване  за адресою м.Донецьк, вул. Овнатаняна 16а.

Сторонами до Договору були  внесені зміни, та останньою зміною від 07.07.00р. продовжено строк дії Договору до 28.04.2010 р.

Факт продовження дії Договору  сторонами не заперечується.

Предметом позову є вимоги про  звільнення орендованого нежитлового приміщення на підставі того, що  Договір є розірваним  через відмову  орендодавця від Договору.

В обґрунтування заявлених  вимог  позивач посилається  на  порушення відповідачем п.4.3 Договору, відповідно до якого останній зобов»язався сплачувати орендні платежі та відшкодовувати  комунальні платежі, однак в порушення зазначеного  пункту Договору відповідач не  вносив ні яких платежів за період з вересня по грудень 2005р.

Відповідно до  пояснень  позивача, він направив на  адресу відповідача лист за №409 від 30.12.05р. з повідомленням  про відмову  від Договору оренди та з  вимогою про  звільнення  приміщення у зв»язку  з розірванням договору оренди на підставі ст.  782 ЦК України.

Факт отримання  зазначеної  вимоги відповідачем заперечується.

Відповідач також заперечує проти припинення дії вказаного договору. Доказів припинення дії даного договору за  угодою сторін, а також в будь-який інший  передбачений законом спосіб позивачем не надано.

Отже доводи позивача про розірвання Договору в однобічному порядку через відмову від Договору є такими, що протиричать вищевказаним вимогам Господарського  кодексу України.

Як вбачається з матеріалів  справи,  укладений договір оренди між сторонами є господарським.

Відповідно до умов ст. 291 Господарського кодексу  України одностороння відмова від договору оренди не допускається.  Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 782 Цивільного  кодексу України передбачено право наймодавця відмовитися від договору найму (оренди), якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Отже, відповідно до вимог ст. 188 Господарського процесуального кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні. Сторона яка одержала пропозицію про зміну або розірвання договору, у двадцятиденний строк після  одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати Ії  розгляду. У разі недосягнення згоди щодо зміни договору чи отримання відповіді у  встановлений строк, заінтересована сторона  має право передати спір  на  вирішення суду.

Отже доводи позивача про розірвання Договору в однобічному порядку через відмову від Договору є такими, що протиричать  вищевказаним вимогам Господарського  кодексу України.

Вимог про розірвання спірного Договору  в даній справі позивачем не заявлено, на  даний момент  цей Договір не розірвано, тому вимоги про звільнення орендованого нежитлового приміщення є  безпідставними, та задоволенню не підлягають,  оскільки на теперішній  час відповідач  правомірно користується спірним  приміщенням на підставі Договору оренди.

Судова колегія вважає,  що рішення  Господарського суду від  09.11.2006р. по справі  № 36/52пн підлягає скасуванню через неправильне  застосування норм  матеріального права та  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський  суд визнав  встановленими, а саме  на підставі  ч. 1, п.п. 2,4 ст. 104 ГПК України.

По справі  слід прийняти  нове рішення, яким у задоволенні  вимог  позивача про   звільнення орендованого нежитлового приміщення   відмовити.

Відповідно  до ст. 49 ГПК України  витрати  по справі слід  покласти  на позивача. З урахуванням  фактично  понесених витрат підлягає відшкодуванню з  позивача на користь  відповідача  сплачене  державне  мито при поданні апеляційної  скарги у сумі 42,50 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103,104  105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт»м.Донецьк на рішення Господарського суду  Донецької  області  09.11.2006р. по справі  № 36/52пн задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2006р. по справі  № 36/52пн скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволені  позовних  вимог Приватного вищого учбового закладу товариства сприяння оборони України «Донецький коледж радіоелектроніки та управління»м.Донецьк  до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт»м.Донецьк  про звільнення орендованого нежитлового приміщення  відмовити.

Стягнути з  Приватного вищого учбового закладу товариства сприяння оборони України «Донецький коледж радіоелектроніки та управління»м.Донецьк на  користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт»м.Донецьк державне  мито у сумі 42,50 грн.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС