СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.07.07                                                                                 Справа № 15/343ад.

Суддя Пономаренко Є.Ю.,

при секретарі судового засідання Подколзіній С.С.,

розглянувши матеріали за позовом

Контрольно-ревізійного управління в Луганській області, м. Луганськ

до Мусіївської сільської ради, с. Мусіївка  Міловського району Луганської області

про зобов’язання виконання вимоги.

За участю представників сторін:

від позивача –Козацька Ю.О., представник по довіреності №7 від 09.01.07.;

від відповідача –Мірошник М.О., сільський голова.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  таке фіксування судом не здійснювалося.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Позов подано за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 та ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Виходячи з компетенції контрольно-ревізійної служби, визначеної Законом України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», даній спір за позовом органу контрольно-ревізійної служби про зобов’язання відповідача виконати листа –вимогу підлягає розглядові Господарським судом Луганської області судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, виходячи з суб’єктного складу сторін, предмету судового розгляду та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі здійснювалося за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суть спору: позивачем за позовною заявою заявлено вимоги про зобов’язання відповідача  –Мусіївську сільську раду вжити заходів, щодо виконання п. 1 Вимоги позивача від 18.01.2007р. № 251-14/43, а саме:

- повного відшкодування коштів використаних в супереч законодавству у сумі 3318,05 грн. на оплату праці;

- відшкодування бюджетних коштів використаних на покриття витрат фізичних осіб в сумі 9175,29 грн.;

- відшкодування 142,55 грн., проведення в супереч законодавству понаднормативного списання по обліку матеріальних цінностей;

- наповнення коштами від сплати орендної плати у сумі 3568,37 грн. загального фонду бюджету Мусіївської сільської ради.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує, зокрема наступним. Відповідачу направлено листа –вимогу від 18.01.2007р. №251-14/43, яким за результатами проведеної позивачем ревізії пред’явлено вимоги, у т.ч. по вжиттю відповідачем заходів по відшкодуванню незаконних видатків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Заявою, поданою у попередньому судовому засіданні 13.07.2007р., сільський голова визнав позов у повному обсязі та просить розглянути спір у даному засіданні.

З урахуванням заяви відповідача представник позивача теж заявив про розгляд справи у попередньому засіданні.

В ході судового розгляду справи судом досліджено всі надані до матеріалів справи пояснення та документи як докази.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних підстав.

На виконання плану контрольно-ревізійної роботи на 4 квартал 2006 року проведено ревізію використання бюджетних коштів, збереження грошових коштів та матеріальних цінностей, достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності в Мусіївській сільській раді за період з 01.12.2001р. по 01.11.2006р..

За результатами проведеної ревізії складено акт від 18.01.2007р. №251-21/3.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»головним завданням державної контрольно-ревізійної  служби  є здійснення  державного контролю за витрачанням коштів і матеріальних цінностей, їх  збереженням,  станом  і  достовірністю бухгалтерського обліку і звітності  в  міністерствах,  відомствах, державних комітетах,  державних  фондах,  бюджетних  установах,  а також на підприємствах і в організаціях,  які  отримують  кошти  з бюджетів усіх рівнів та  державних валютних фондів, розроблення пропозицій  щодо  усунення  виявлених  недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому. Державний контроль здійснюється у формі ревізій і перевірок. Ревізія - це метод документального контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємства, установи, організації, дотриманням законодавства з фінансових питань, достовірністю обліку і звітності, спосіб документального викриття недостач, розтрат, привласнень та крадіжок коштів  і  матеріальних цінностей, попередження фінансових зловживань. За наслідками ревізії складається акт.

На підставі п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»відповідачу було видано Вимогу від 18.01.2007р. №251-14/43, в якому зазначається про встановлення за результатами ревізії фінансових порушень та вимагається вжиття заходів по усуненню порушень.

При цьому, в Вимозі зазначалося, що інформацію про вжиті заходи по усуненню виявлених порушень необхідно було надати у термін до 28.02.2007р.  Вимоги за листом-вимогою не виконано відповідачем в повному обсязі, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються чи перевіряються.

Вимога щодо усунення виявлених порушень є рішенням суб’єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (зокрема п. 1 ч. 1 ст. 17) та відповідно міг бути оскаржений в судовому порядку відповідачем у даній справі.

Проте, зазначений лист-вимога, на підставі якого пред’явлено позовні вимоги, що розглянуто у даній справі, не був оскаржений в судовому порядку шляхом подачі позову про визнання його протиправним та нечинним (або скасування) та відповідно на даний час відсутнє судове рішення, яким би вказаний лист-вимога визнано протиправним та нечинним (або скасовано).

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»органи державної контрольно-ревізійної служби мають право звертатися до суду з позовами в інтересах держави, якщо підконтрольною організацією не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідач визнав адміністративний позов у повному обсязі.

Представники обох сторін заявили про вирішення справи по суті у попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково. Відповідач наділений таким правом і під час попереднього судового засідання, що передбачено ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. При цьому, судове рішення у зв’язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст.ст. 112, 113 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 4 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов, суд може прийняти постанову про задоволення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 51, 87, 94, 98, 112, 113, 121, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов’язання Мусіївську сільську раду, с. Мусіївка, Міловського району Луганської області, вул. Радянська, б. 42, вжити заходів, щодо виконання п. 1 Вимоги позивача від 18.01.2007р. № 251-14/43, а саме: повного відшкодування коштів використаних в супереч законодавству у сумі 3318,05 грн. на оплату праці; відшкодування бюджетних коштів використаних на покриття витрат фізичних осіб в сумі 9175,29 грн.; відшкодування 142,55 грн., проведення в супереч законодавству понаднормативного списання по обліку матеріальних цінностей; наповнення коштами від сплати орендної плати у сумі 3568,37 грн. загального фонду бюджету Мусіївської сільської ради.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.07.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко