ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007                                                                                             Справа № 17/28

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Головка В.Г.  (доповідач),

суддів Стрелець Т.Г., Чохи Л.В.

при секретарі:  Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача та відповідача –не з’явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Комфорт" на постанову  господарського суду Кіровоградської області від  20.02.2007р.  у справі  №17/28

за позовом:   приватного підприємства "Комфорт", м.Олександрія

до   управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія Кіровоградської області

про скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2007р.  у справі  №17/28 (суддя Таран С.В.) в позові приватного підприємства "Комфорт" до управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія Кіровоградської області про скасування вимоги відмовлено, а в решті залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеною постановою суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати як винесену з порушенням норм матеріального права, посилаючись на наступне:

- судом проігноровані норми Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”, ЗУ „Про підтримку малого підприємництва” тощо.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду –без змін, та  надав клопотання розглянути справу у відсутність його представника.

Представник позивача повторно в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації, тому суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутність представників сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, суд дійшов до висновку, що апеляційна  скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що приватне підприємство "Комфорт" зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в м.Олександрія Кіровоградської області  як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування (а.с.26).

В грудні 2006р. управлінням Пенсійного фонду України в м.Олександрії Кіровоградської області проведена позапланова перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати зобов'язання зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.03.2005 по 01.11.2006р. (а.с.10-11).

За результатами вказаної перевірки управлінням Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області 13.12.2006р. складено акт, в якому зазначено, що в період з 01.04.2005 р. по 01.01.2006 р. за найманих працівників не нараховувались внески до Пенсійного фонду України у розмірі 32,3%, в період з 01.01.2006 р. по 01.11.2006 р.- у розмірі 31,8%, тому відповідачеві донараховано страхових внесків на загальну суму 129500,09 грн.

На підставі картки особового рахунку платника управлінням Пенсійного фонду України в м.Олександрія Кіровоградської області винесено вимогу про сплату боргу №Ю23 від 12.01.2007 року (а.с.12), яку 19.01.2007р. вручено приватному підприємству "Комфорт"  для добровільної сплати недоїмки (а.с.53).

В установлений термін платник недоїмку не сплатив і оскаржив дії управління Пенсійного фонду до суду, пославшись на спрощену систему оподаткування. Підчас розгляду справи позовні вимоги було змінено.

Згідно п.1 ст.14 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальниками відповідно до цього Закону є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

За  ч.1 ст.15 цього ж Закону зазначені страхувальники є платниками страхових внесків за найманих працівників та відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" зобов'язані сплачувати такі страхові внески у розмірі 32% від суми фактичних витрат на оплату праці.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

В силу ч.6 ст.20 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для вказаних страхувальників є календарний місяць.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у  випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч.3 вказаної статті).

За ч.2 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне   страхування"   суми   страхових   внесків,   своєчасно   не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону,  вважаються  простроченою  заборгованістю  із  сплати  страхових  внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

В статті 6 Указу Президента України від 03.07.1998 p. N 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" встановлено пільги, зокрема, звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Однак, статтею 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено перелік осіб, що є платниками    збору на обов'язкове  державне пенсійне страхування.

Зокрема, відповідно до пунктів 1, 3 статті 1 вказаного Закону, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Обов'язок сплати зазначеного збору не пов'язується зі статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності, який обрав спрощену систему оподаткування.

З 01.01.2004 р.   набрав   чинності   Закон   України   "Про   загальнообов'язкове : державне пенсійне страхування",  відповідно до ст.  5  якого сферою його дії є і регулювання відносин, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 15 Закону України "Про загальнообов'язкове    державне пенсійне страхування"   передбачено,   що   платниками   внесків   до   солідарної   системи є   страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону, зокрема роботодавці, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Отже суд вірно дійшов до висновку, що оскаржувана вимога управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії Кіровоградської області №Ю23 від 12.01.2007р. відповідає приписам чинного законодавства, і обґрунтовано відмовив в позові щодо  її скасування.

Посилання позивача на Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"  не може бути прийнято до уваги, оскільки не вливає на вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене, підстав для скасування рішення суду відповідно до ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України не вбачається.

Керуючись ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Комфорт" залишити без задоволення, а постанову господарського суду Кіровоградської області від  20.02.2007р.  у справі  №17/28 –без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк у касаційному порядку  безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                             В.Г.Головко

Судді                                                                                         Т.Г.Стрелець

Л.В.Чоха