ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 червня 2007 р.

№ 10/357/06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів: Дерепи В.І. -  головуючого (доповідача), Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за участю представників сторін:
позивача -

відповідачів -ОСОБА_2,

розглянувши касаційну скаргу ТзОВ
фірма “ВВС” на рішення господарського суду Запорізької області від 7 грудня
2006 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 21
лютого 2007 року у справі за позовом ТзОВ фірма “ВВС” до Приватного підприємця
ОСОБА_1 та ТзОВ “Азов. Сервіс” про визнання договору купівлі-продажу майна недійсним,

встановив:

У жовтні 2006 року позивач
звернувся з позовом до господарського суду Запорізької області до відповідачів
про визнання недійсним договору НОМЕР_1купівлі-продажу майна, укладеного між відповідачами
про продаж чотирьох будинків для відпочинку площею 47,9 кв.м, 58,1 кв.м, 56,7
кв.м, 56,7 кв.м.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 7 грудня 2006 року (суддя Алейникова Т.Г.) в позові
відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 21 лютого 2007 року рішення суду залишене без змін.

У касаційній скарзі ТзОВ фірма
“ВВС” просить скасувати вказані судові рішення, посилаючись на те, що вони
прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та на
підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність
застосування господарськими судами, при прийнятті оскаржуваних судових рішень,
норм матеріального права, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
між відповідачами у справі був укладений договір купівлі-продажу НОМЕР_1про
продаж чотирьох будиночків для відпочинку площею 47,9 кв.м, 58,1 кв.м, 56,7
кв.м, 56,7 кв.м.

З листа Управління з контролю за
використанням та охороною земель у Запорізькій області №01-03/52 від 02.02.2006
року позивач дізнався про реєстрацію за ТзОВ "Азов.Сервіс" права
власності на будиночки літера А-1 та літера Б-1, які розташовані на базі
відпочинку "Діана".

Позивач, вважаючи, що його право як
власника цього майна порушено, звернувся до суду з позовом про визнання
вказаного договору НОМЕР_1 недійсним.

Згідно ст.48 ЦК УРСР, недійсною є
та угода, яка не відповідає вимогам закону. По недійсній угоді кожна з сторін
зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості
повернути одержане в натурі -відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші
наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

При вирішенні спору місцевий та
апеляційний господарські суди всебічно дослідили надані сторонами докази і
правильно встановили, що у випадку встановлення судом факту порушеного права
позивача, застосування наслідків недійсності угоди не пошириться на його права,
оскільки позивач взагалі не є стороною за спірним договором купівлі-продажу.

Згідно ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Як правильно встановлено судами,
при зверненні з позовом до суду позивач належним чином не підтвердив своє право
власності на майно, що є предметом спірного договору та не довів яким чином
його права, як власника, порушені.

Враховуючи відсутність правових
підстав для визнання недійсним спірного договору, суд обгрунтовано відмовив
позивачеві в задоволенні позову.

Касаційною інстанцією перевірені
обставини справи і їх відповідність викладеним судом нормам матеріального
права.

Наведені висновки місцевого та
апеляційного господарських судів відповідають матеріалам справи та діючому
законодавству.

Доводи касаційної скарги про
необґрунтованість оскаржуваних судових рішень помилкові і не відповідають
матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, підстав
для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О
В И В :

Рішення господарського суду
Запорізької області від 7 грудня 2006 року та постанову Запорізького
апеляційного господарського суду від 21 лютого 2007 року залишити без змін, а
касаційну скаргу ТзОВ фірма “ВВС” -без задоволення.

Головуючий, суддя
В. Дерепа

Судді                                                                                          Б.Грек

Л.Стратієнко