ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" квітня 2007 р.
Справа  № 5/436-06-13848

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокозацький винзавод", Одеська область, Білгород –Дністровський район.

До відповідача:  Общества с ограниченной ответственностью "Одиссея", Російська Федерація, Орловська область.

Про розірвання контракту та стягнення 69 206 доларів США.

Суддя   Могил С. К.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Старокозацький винзавод" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Общества с ограниченной ответственностью "Одиссея" про розірвання контракту та стягнення 69 206 доларів США.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.12.2006 року провадження у справі було зупинено до отримання відомостей щодо вручення судових документів відповідачу, а саме до 16.04.2007 року.

До господарського суду Одеської області від Арбітражного суду Орловської області  19.03.2007 року разом з поясненнями директора Общества с ограниченной ответственностью "Одиссея" про те, що він отримав судові документи господарського суду Одеської області надійшла ухвала Арбітражного суду Орловської області від 27.02.2007 року про виконання у повному обсязі судового доручення Господарського суду Одеської області.

Відповідач належним чином повідомлений про час, місце та дату судового засідання в засідання суду не з’явився, відзив на позов не надав та не довів до суду зворотне позовним вимогам позивача. Розглянув матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у відповідності з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старокозацький винзавод" та Обществом с ограниченной ответственностью "Одиссея" був укладений контракт № 643/49717494/00029 від 15.03.2006 року.

Відповідно до умов укладеного контракту ТОВ "Старокозацький винзавод" –позивач по справі, постачає, а ООО "Одиссея" –відповідач по справі, купує на умовах поставки DAF границя Україна –Росія (Інкотермс 2000) вино виноградне вироблене позивачем по цінам вказаним в специфікації. Відповідно до пункту 1.2 загальна сума контракту складала 10 000 000 дол. США.

Також між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду від 06.06.2006 року до контракту № 643/49717494/00029 від 15.03.2006 року, відповідно до якої сторони домовились про те, якщо сторони не прийдуть до домовленості через 10 днів, то усі спори стосовно контракту розглядаються арбітражним (господарським) судом за місцем знаходження позивача.

Матеріалами справи підтверджено що позивачем, відповідно до наданих до суду копій митних декларацій № ЕК-10 501000002/6/004573 від 30.07.2006 року та № 501000002/6/005815 від 28.09.2006 року та рахунків фактур № СФ-0000052 от 21.09.2006 року, № СФ-0000051 від  21.09.2006 року,  № СФ-0000049 от 24.07.2006 року, № СФ-0000048 від 24.07.2006 року, залізничних накладних № 40858173, № 40858174, № 40858175, № 40858218, № 40858219 відповідачу було передано вино виноградне у кількості та асортименті визначеному у наведених вище документальних доказах.

Відповідно до підпункту Б пункту 2.2.1 укладеного контракту відповідача зобов’язано провести оплату у термін 60 днів від дати поставки партії товару. В межах зазначеного строку можлива оплата шляхом часткових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення зазначеного пункту договору оплату за поставлений товар не здійснив, в зв’язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 69 206, 00 доларів США.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, в зв’язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 69 206, 00 грн.

Крім того, позивач просить розірвати контракт № 643/49717494/00029 від 15.03.2006 року та додаткову угоду від 06.06.2006 року.

У відповідності з п. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Відповідно до п. 2 ст. 631 Цивільного кодексу України –договір набирає чинності з моменту його укладення. Пунктами 1, 2, 3 ст. 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було порушено істотні умови договору, а саме відповідач не проводить розрахунки з позивачем за отриманий товар, в зв’язку з чим контракт № 643/49717494/00029 від 15.03.2006 року та додаткова угода від 06.06. 2006 року мають бути розірваними судом за вимогою позивача.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь –які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи з боку відповідача до суду не доведено та не надано жодного документального доказу який би підтвердив належне виконання своїх зобов’язань за договором, або спростовано позовні вимоги позивача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з віднесенням судових витрат на відповідача, згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Общества с ограниченной ответственностью "Одиссея" (Російська Федерація, Орловська область, Орловський район, Платонівський сад, с. Коновка, вул. Завозная, 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокозацький винзавод"  (Одеська область, Білгород –Дністровський район, с. Староказаче, вул. Малиновського, 9 а) 69 206 (шістдесят дев’ять тисяч двісті шість) дол. США., 3 580 (три тисячі п’ятсот вісімдесят) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

3.          Розірвати контракт № 643/49717494/00029 від 15.03.2006 року та додаткову угоду від 06.06.2006 року укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старокозацький винзавод" та Обществом с ограниченной ответственностью "Одиссея".

Рішення підписано 12.06.2007 року

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя