ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.
Справа № 2/49

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

Від позивача: не з’явився, належним чином повідомлений,

Від відповідача: не з’явився, належним чином повідомлений,

Від ДВС: не з’явився, належним чином повідомлений,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 18.05.2007 року

по справі № 2/49

за заявою стягувача - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Миколаївського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Миколаїв

боржник - Фермерське господарство „Гарант”, Братський район Миколаївської області

орган стягнення - Державна виконавча служба у Братському районі Миколаївської області

про розгляд заяви про видачу дублікату наказу та ухвали

ВСТАНОВИВ:

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги Стягувача, про що свідчать поштові повідомлення, але своїх представників не направили для участі в судовому засіданні.

Сторони (стягувач і боржник) і орган стягнення в ухвалі при прийняття апеляційної скарги до провадження від 11.07.2007 р. були попереджені, що незабезпечення своїх представників у судове засідання апеляційної інстанції не буде перешкоджати розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою місцевого господарського суду від 18 травня 2007 р. (суддя Моргуленко Т.Є.) відмовлено Українському державному фонду підтримки фермерських господарств в особі Миколаївського відділення (далі - Заявник) у видачі дублікату наказу господарського суду Миколаївської області від 11 березня 2002 р. та ухвали цього суду від 28 грудня 2002 р. про стягнення з селянського фермерського господарства „Гарант” 2772, 50 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції шляхом стягнення на майно з огляду на те, що наказ був пред’явлений до виконання, а Господарським процесуальним кодексом України не передбачено видачі дублікату ухвали.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, Заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу суду скасувати та зобов’язати господарський суд Миколаївської області видати дублікат зазначених наказу і ухвали, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а судові рішення є обов’язковими для виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали,  постанови  господарського суду,  що набрали законної  сили,  є  обов'язковими  на  всій  території  України  і виконуються   у   порядку,   встановленому  Законом  України  "Про виконавче провадження".

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду Миколаївської області від 26 лютого 2002 року було задоволено позов прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Заявника про стягнення з селянського фермерського господарства „Гарант”      2772, 50 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції за неповернення цим господарством наданої йому зворотньої фінансової допомоги для придбання дискової борони.

На виконання цього рішення судом був виданий наказ від 11.03.2002 р.

За заявою позивача, яким є Заявник, ухвалою господарського суду від 28.12.2002 р. на підставі ст. 121 ГПК України було змінено спосіб і порядок виконання судового рішення від 26.02.2002 р. через неможливість його виконання і звернено стягнення на майно боржника (відповідача) –селянське фермерське господарство „Гарант”.

Наказ господарського суду від 11.03.2003 р. № 2/49 і прийнята ухвала  від 28.12.2002 р. були направлені стягувачу (Заявнику), які останній надіслав для виконання Державній виконавчій службі (далі - ДВС) у Братському районі Миколаївської області.

У зв’язку з повідомленням ДВС на запит Заявника (стягувача) про повернення йому у грудні 2006 року виконавчих документів, останній звернувся до господарського суду у відповідності зі ст. 120 ГПК України і      ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження” про видачу йому дублікату вказаних наказу та ухвали, які є виконавчими документами, строк пред’явлення яких після їх повернення ДВС не сплив, надавши до заяви про видачу їх дублікатів довідку за підписом керівника і головного бухгалтера про втрату цих документів і непред’явлення їх до виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про виконавче провадження” (далі –Закон № 606-ХІV зі змінами) до виконавчих документів належать накази і ухвали господарських судів.

Статтею 11-а названого Закону передбачено, що стягувач має право подати заяву про видачу дублікату виконавчого документу.

Згідно пункту 9 постанови  Пленуму Верховного Суду України від  26.12.2003 р. № 14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність  органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернення учасників виконавчого провадження” з урахуванням прав осіб, які беруть участь у цивільній чи господарській справі (ст. 11-а Закону № 606-ХІV), заяви й подання в будь-якому разі мають розглядатись у судовому засіданні з обов’язковим повідомленням про час та місце його проведення Заявника та заінтересованих осіб.

В порушення зазначеного порядку суд першої інстанції розглянув заяву Стягувача без виклику його представника та інших Учасників процесу.

Статтею 22 Закону № 606-ХІV встановлені підстави переривання строку пред’явлення виконавчого документу до виконання, серед яких є пред’явлення виконавчого документу до виконання. У зазначеній статті також зазначено, що в разі повернення виконавчого документа Стягувачу строк пред’явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа.

Згідно ст. 40 Закону № 606-ХІV виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не проводилось або було проведено частково, повертається стягувачеві, що не позбавляє останнього права повторно пред’явити виконавчий документ для виконання в межах строків, встановлених ст. 21 цього Закону (трирічного строку).

З зазначених вище обставин суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Стягувача про видачу йому дублікатів виконавчих документів, якими, як було зазначено вище, є наказ і ухвала господарського суду.

Враховуючи викладене  і керуючись  ст. ст. 99, 101, 103-106, 115  Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Миколаївського відділення на ухвалу господарського  суду  Миколаївської  області  від 18 травня 2007  року  по  справі  № 2/49 задовольнити.

Зазначену ухвалу суду скасувати.

Заяву Стягувача про видачу дублікату наказу від 11.03.2002 р. та дублікату ухвали від 28.12.2002 р. задовольнити.

Господарському суду Миколаївської області видати Апелянту (Стягувачу) дублікати наказу господарського суду Миколаївської області від 11 березня 2002 року по справі № 2/49 та ухвали цього суду від 28 грудня 2002 року по цій же справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                            В.М. Тофан

Судді:                                                                                О.О.Журавльов

М.В. Михайлов