ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.06.2007
Справа №2-27/894-2007А

За позовом – Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Юпітер – М», м. Сімферополь, вул.. Комсомольська, 6, офіс 40.

До відповідача –   ДПІ в м. Сімферополь, м. Сімферополь, вул.. Мате Залкі, 1/9.

За участю третьої особи – ЗАТ «УІСК «Інвестсервіс», м. Київ, Кудрявській узвіз, 5 –б.

Про скасування податкового повідомлення – рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –     Шихатова Л. Є., дор. у справі.

Від відповідача –   Паркулаб П. В., дор. у справі.

Від третьої особи -  не з’явився.

Сутність спору:          Позивач звернувся  до господарського суду АРК   із позовною заявою про скасування податкового повідомлення – рішення ДПІ в м. Сімферополь  №/0 від 10.05.2006 р.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що  ним правомірно віднесені до валових витрат платника податку витрати на просування і рекламу послуг ( товару ) ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»  по обов’язковому страхуванню цивільно – правової відповідальності власників транспортних засобів перед третіми особами, оскільки позивач не має ліцензію на даний вид діяльності і працює як страховий агент і представляє інтереси  ЗАТ УІСК «Інвестсервіс» відповідно до кореспондентського договору б/н від 31.01.2005 р.

На підставі викладеного,  позивач вважає,  що спірне податкове повідомлення – рішення було винесено неправомірно і  просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у письмових запереченнях по справі повідомив про те, що позовні вимоги не визнає, оскільки на підставі акту перевірки оскаржуєме податкове повідомлення – рішення не виносилось.

Позивач в уточненнях до позовних вимог повідомив про те, що на підставі акту перевірки у відношенні позивача було винесено податкове повідомлення – рішення №/0 на загальну суму 14737,00 грн. Рішенням ДПА в АР Крим №2045/10/25-007 було донараховано штрафні санкції по податку на прибуток у розмірі 1243,20 грн. У виконання вищевказаного рішення ДПА в АР Крим, ДПІ в м. Сімферополь було винесено у відношенні позивача податкове повідомлення – рішення №/0 від 21.09.2006 р. На підставі викладеного,  просить суд скасувати податкові повідомлення – рішення №/0 від 10.05.2006 р. і №/0 від 21.09.2006 р.

Суд  прийняв до уваги вказане уточнення позивача.   Відповідач з  вказаним уточненням ознайомлений.

Суд 15.03.2007 р. дійшов висновку залучити до участі у справі як третю особу,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  ЗАТ «УІСК «Інвестсервіс», м. Київ, Кудрявській узвіз, 5 –б.

Відповідач у запереченнях на позов повідомив про те, що реклама послуг ( банківських, страхових, інвестиційних ),  пов’язаних з залученням коштів населення або осіб, які їх надають, дозволяється тільки при наявності спеціального дозволу, ліцензії, що підтверджує право на здійснення такого виду діяльності. Така реклама повинна містити номер згоди, ліцензії, дату їх видачі і найменування органу,  який надав цю згоду, ліцензію. Інформація,  розміщена на рекламних плакатах позивача є рекламою страхової діяльності і витрати,  понесені страхувальником не включаються до категорії валових витрат   від іншої діяльності.

На підставі викладеного просить у позові відмовити.

Позивач заявою від 27.04.2007 р. уточнив позовні вимоги та просить скасувати податкові повідомлення – рішення  №/0 від 10.05.2006 р., №/1 від 06.12.2006 р., № /2 від 21.09.2006 р. і № /3 від 06.12.2006 р.

Суд прийняв до уваги вказане уточнення. Відповідач з вказаним уточненням був ознайомлений.

Заявою від 21.05.2007 р. позивач знов уточнив позовні вимоги та просить суд  скасувати в сумі 7998,00 грн.  податкові повідомлення – рішення ДПІ в м. Сімферополь   №/0 від 10.05.2006 р., №/1 від 06.12.2006 р., № /2 від 21.09.2006 р. і № /3 від 06.12.2006 р.

Суд прийняв до уваги вказане уточнення. Відповідач з вказаним уточненням був ознайомлений.

Третя особа явку представника в  судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд   -

В С Т А Н О В И В :

В період з 11.04.2006 р. по 25.04.2006 р. ДПІ в м. Сімферополь було проведено виїзну планову документальну перевірку з  питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивачем за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р.

По результатам перевірки було складено акт №2981/22-012/22321992 від 04.05.2006 р.

В ході проведення перевірки було встановлено факт порушення п. п. 7.2.3. п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», згідно до якого до категорії валових витрат, пов’язаних з отриманням  доходів,  не пов’язаних зі страховою діяльністю не включаються витрати, понесені страховиком при здійснення операцій по страхуванню ( перестрахуванню ),  в результаті чого завищено валові витрати:

-          за 1 квартал 2005 р. на суму 5606 грн.;

-          за 1 півріччя 2005 р. на суму 14416 грн.;

-          за три квартали 2005 р. на суму 23183 грн.;

-          за 2005 р. на суму 31994 грн.

в наслідок чого встановлено заниження податку на прибуток за 2005 р. на 12425 грн., в тому числі:

- за 1 квартал 2005 р. на 1352 грн.;

-  за 1 півріччя 2005 р. на суму 3579 грн.;

-  за 3 квартали 2005 р. на суму 5771 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, позивачем було винесено податкове повідомлення – рішення №/0 від 10.05.2006 р. на загальну суму 14737 грн., з якого 12424 грн. – основного платежу, 2312 грн. штрафних санкцій.

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся з адміністративною  скаргою вих.. №96 від 17.05.2006 р. до ДПІ в м. Сімферополь.

По результатам розгляду даної скарги, ДПІ в м. Сімферополь було винесено рішення від 12.07.2006 р. №26604/10/250, відповідно до якого скарга позивача була залишена без задоволення, а податкове повідомлення – рішення без змін.

Також було винесено податкове повідомлення – рішення №/1 від 13.07.2006 р.

Не погодившись з  вказаним, позивач звернувся з повторною скаргою до ДПА в АР Крим.

По результатам розгляду повторної скарги, ДПА в АР Крим було винесено рішення №7122/7/25-007 від 15.09.2006 р., відповідно до якого скарга позивача була залишена без задоволення, а податкове повідомлення – рішення без змін.

Також було винесено податкове повідомлення – рішення №/2 від 21.09.2006 р. і №/0 від 21.09.2006 р. на суму штрафних санкцій у розміір 1243,2 грн.

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся зі скаргою до ДПА України.

По результатам розгляду вказаної скарги, ДПА України було винесено рішення №22024/7/25-0115 від 24.11.2006 р., відповідно до якого спірні податкові повідомлення – рішення були залишені без змін, а скарга без задоволення.

Також було винесено податкове повідомлення – рішення № /3 від 06.12.2006 р.

При таких обставинах справи, у задоволенні  позовних вимог необхідно відмовити  у повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2005 р. між позивачем по справі ( Виконавець ) і ЗАТ УІСК «Інвестсервіс» ( Страховик ) було укладено договір по обслуговуванню договорів та врегулювання збитків ( кореспондентський договір ).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Виконавець ( позивач ) надає Страховику послуги з питань врегулювання збитків у разі настання цивільно – правової  відповідальності перед третіми особами при проведенні обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників транспортних засобів  по укладених виконавцем договорах страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,  відповідно до договору доручення від 31.01.2005 р., а саме:

- надання консультаційної та інформаційної допомоги страхувальникам ( потерпілим ) Страховика ( третьої особи ) щодо ознайомлення з  відповідними нормативними актами та порядком визначення та сплати страхового відшкодування;

-  прийом заяв від потерпілих та страхувальників та розслідування обставин страхового випадку;

-  встановлення фактів настання страхових випадків;

-  обслуговування договорів страхування, своєчасне їх відновлення та таке інше.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору  до обов’язків позивача,  зокрема, відноситься – у разі звернення заявника, надати йому консультитаційну  допомоги при складанні заяви та на прохання заявника, ознайомити його з відповідними нормативними актами та порядком визначення і сплати страхового відшкодування.

Але ніде у вказаному договорі не вказано, що на Виконавця ( позивача по справі ) покладається забовязання рекламувати  послуги.

Не зважаючи на вказаний факт, 10.08.2005 р. між ПП «Зеїт» ( виконавець ) і позивачем по справі ( замовник ) було укладено договір про надання рекламних послуг.

Відповідно до п.п. 1.1 вказаного договору замовник ( позивач ) доручає,  а виконавець приймає на себе виконання робіт по розміщенню реклами на постерах.

П. 1.2  вказаного визначено місцезнаходження даних рекламних постеров.

Таким чином, можно зробити висновок, що позивач щодо розміщення реклами послуг діяв на власний розсуд, без згоди зі Страховиком ( третьою особою по справі ), а страхових відповідно  не здійснював відшкодування витрат на розміщення реклами.

Суд,  дослідивши договір від 10.08.2005 р. про надання рекламних послуг,  встановив, що в ньому не має жодного посилання на договір від 31.01.2005 р. по  обслуговуванню договорів та врегулювання збитків, укладений між позивачем і третьою особою по справі.

З вказаного можно зробити висновок про те, що позивач рекламував саме свої послуги, а не послуги   ЗАТ «УІСК «Інвестсервіс».

В матеріалах справи наявні фотокопії рекламних постерів, розміщених ПП «Зеїт» у виконання договору від 10.08.2005 р.  про надання рекламних послуг. На вказаних постерах значиться тільки найменування позивача по справі, його адреса та засоби зв’язку і не має жодного посилання на  ЗАТ «УІСК «Інвестсервіс».

Як свідчать матеріали справи (акт перевірки від 4 травня 2006 року № 2981/22-012/22321992) закрите акціонерне товариство страхова компанія «Юпітер-М» надавало послуги зі страхування та здійснювало діяльність, не пов’язану зі страхуванням.

Перевіркою правильності визначення валових витрат, прямо пов’язаних  з отриманням доходів від діяльності, не пов’язаної зі страхуванням встановлено, що в порушення підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку  підприємств» закрите акціонерне товариство  страхова компанія «Юпітер-М» протягом 2005 року включило до складу валових витрат 32680 грн. витрат на рекламу страхової діяльності, а саме: 1680 грн. за постери, які рекламують основну діяльність – страхування (постери замовлені для розміщення рекламних щитів по місту згідно з рахунком від 28 лютого 2005 року №72); 1000 грн. за рекламу в газеті «Столичні вісті» (рахунок від 14 березня 2005 року № 32), де рекламуються всі види страхування, які здійснюються страховою компанією; 30000 грн. за розміщення реклами по місту відповідно до договору від 10 лютого 2005 року, укладеного з приватним підприємством «Зеїт», (на рекламних щитах міститься наступна інформація – «Юпітер-М», страхування, телефони, адреса, ліцензії).

Страховою компанією  включено до складу валових витрат в 2005 році витрати на рекламу страхової діяльності у сумі 32680 грн., у тому числі: за 1 квартал  2005 р. – 5680 грн., за 1 півріччя 2005 р. – 14680 грн., за три квартали 2005 р. 23680 грн.

Враховуючи те, що страхова компанія  поряд з основними видами  діяльності, на які отримано ліцензії, здійснювало страхування  цивільної відповідальності  власників транспортних засобів згідно  агентський угоді, в акті перевірки  проведено розрахунок  витрат на рекламу страхування  цивільної відповідальності власників транспортних засобів від питомої ваги  валового доходу від діяльності не пов’язаної зі страхуванням у загальному валовому доході страхової компанії.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Порядку складання декларації з податку на доходи (прибуток) страховика (затверджено  наказом Державної податкової адміністрації України від 31 березня 2003 року № 146, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 квітня 2003 року за № 280/7601 та узгоджено рішенням Комітету Верховної Ради України з питань фінансів і банківської діяльності від 31 березня 2003 року № 06-10/240) при заповнення рядка 4 «частка валових витрат» додатку К1  до декларації  з податку на доходи (прибуток) страховика слід керуватись підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». У разі заповнення цього рядка складається розрахунок валових витрат (відомості К3), в якому  вказуються валові витрати, пов’язані з отриманням доходів з джерел інших, ніж сума валових внесків. Платник податку веде окремий облік таких витрат. У разі  неможливості прямим підрахуванням визначити розмір витрат, пов’язаних з отриманням доходів від страхової діяльності  та окремо з інших джерел, такий розмір (частка) визначається пропорційно питомій вазі валових доходів від страхової діяльності та валових доходів, не пов’язаних із страхуванням, у загальній сумі валового доходу страховика.

Згідно Відомостей К3 до рядка 4 К1 до декларації , які надані до ДПІ у м. Сімферополі за 2005 рік, ЗАТ СК “Юпітер-М” самостійно вираховує питому вагу  валового доходу від діяльності, не пов’язаною зі страхуванням у загальному валовому доході страховика.

Таким чином, до витрат на рекламу страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, тобто  до витрат не пов’язаних  зі страхуванням, відповідно до питомої ваги відносяться:

в 1 кварталі 2005 р. сума 74,0 грн. (5680,00 грн.х1,3% = 73,84 грн.)

у 1 півріччі 2005 р. сума 264,0 грн. (14680,0грн. х 1,8% = 264,24 грн.)

за три квартали 2005 р. сума 497,0 грн. (23680,0 грн. х 2,1% = 497,28 грн.)

за 2005 рік сума 686,0 грн. (32680,0 грн. х 2,1% = 686,28 грн.)

Сума завищення валових витрат складає:

у 1 кварталі 2005 р. -  5606,0 грн. (5680,0 грн. – 74,0 грн. = 5606 грн.)

у 1 півріччі 2005 р. – 14416 грн.(14680,0 грн. – 264,0 грн. = 14416 грн.)

за три квартали 2005 р. – 23183,0 грн. ( 23680,0 грн. – 497,0 грн. = 23183 грн.)

за 2005 рік – 31994,0 грн. (32680,0 грн. – 686,0 грн. = 31994,0 грн.)

В результаті вказаного порушення  було встановлено заниження податку на прибуток за 2005 рік на суму 7998,0 грн. (31994,0 грн. х 25% = 7998,5 грн.)

З урахуванням інших порушень, відображених в акті перевірки, які не оскаржують- ся позивачем, встановлено заниження податку на прибуток за 2005 рік від діяльності, не пов’язаною зі страхуванням, на суму 12425,0 грн., у тому числі: за 1 квартал 2005 р. на 1352,0 грн., за 1 півріччя 2005 р. на 3579,0 грн., за три квартали 2005 р. на 5771,0 грн.

Відповідно до  підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України  «Про порядок  погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами  та державними цільовими фондами» № 2181-Ш від 21.12.2000 р. (зі змінами та доповненнями) визначено, що у разі , якщо  контролюючий орган самостійно  до нараховує суму податкового зобов’язання  платнику податків на  підставах, викладених  в підпункті «б»  підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4  дійсного закону, такий  платник податків зобов’язано сплатити штраф у розмірі 10%  від суми недоплати (заниження суми податкового зобов’язання), починаючи з податкового періоду на який  припадає така недоплата, і закінчуючи податковим  періодом, на який  припадає отримання таким платником податків  повідомлення від  контролюючого органу, але не більше 50%  такої суми і не менше 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк несплати, незалежно від кількості  минулих податкових періодів.

Тому розрахунок штрафних санкцій, з урахуванням донарахованих сум, які не оскаржуються складає:

1352,0 грн. х 10% х 5 податкових періодів + 2227,0 грн. х 10% х 4 подат. періоди + 2192,0 грн. х 10% х 3 подат. періоди  + 6654,0 х 10% х 2 подат. періоди = 3555,20 грн.,

де 1352,0 грн. – занижена сума податкового зобов’язання  за 1 квартал 2005 р., 2227,0 грн. –занижена сума податкового зобов’язання за 2 квартал 2005 р., 2192,0 грн. – занижена сума податкового зобов’язання за 3 квартал 2006 р., 6654,0 грн. – занижена сума податкового зобов’язання за 4 квартал 2005 р.

При таких обставинах суд дійшов висновку про те, що спірні податкової повідомлення – рішення винесені цілком правомірно з урахуванням всіх фактичних обставин.

При таких обставинах справи, у позові необхідно відмовити у повному обсязі.

Вступна і резолютивна частини постанови проголошено 21.06.2007 р.

Постанову складено у повному обсязі 02.07.2007 р.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну постанову направити сторонам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.