ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.04.07 р.
Справа № 39/60

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання
Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом:

Приватного підприємства “ОВК” смт.
Межова Дніпропетровської області

до відповідача:

Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Дзержинськ Донецької області

про:

стягнення 13 121, 11 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Бороніна Г.В. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство
“ОВК” смт. Межова Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду з
позовом до відповідача, Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Дзержинськ Донецької
області, про стягнення заборгованості в сумі 13 121, 11 грн., яка складається з
основного боргу в сумі 8 589, 06 грн., штрафу в сумі 429 ,45 грн., пені в сумі
826, 78 грн., інфляції в сумі  842, 87
грн., 3% річних в сумі 01, 31 грн., відшкодування ПДВ - 1 431, 51 грн., штрафу
в сумі 1 000, 00 грн.

В обґрунтування  позовних вимог позивач посилається на договір
б/н від 19.06.2006 р. та додатки до нього, накладну НОМЕР_1 від 19.06.2006
р.,  податкову накладну від 03.07.2006
р., довіреність серії ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення про якість НОМЕР_1 ,
довіреність серії ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення про якість № 2, розрахунок.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, заявлені вимоги не оспорив, витребуваних документів та
доказів не надав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце
судового засідання, що підтверджується
реєстром рекомендованої кореспонденції, відправленої господарським судом
від 05.03.2007 р., 14.03.2007 р. та від 29.03.2007 р.

Проте суд вважає за можливе
розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду
документи не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних
правовідносин, крім того, надання відзиву є правом, а не обов'язком
відповідача.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

19.06.2006 р. між позивачем та
відповідачем був укладений договір б/н, який за своїм змістом та своєю правовою
природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей
712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить
Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які
регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно даного договору позивач
зобов'язався поставити відповідачеві продукцію на умовах поставки DELIVERED
DUTY PAID (… named place of destination) (Офіційних правил тлумачення
торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2000
року), а відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити поставлену
продукцію.

На виконання умов за цим Договором
позивач передав кондитерські вироби згідно накладної НОМЕР_1 від 19.06.2006 р.
- на суму 3 547, 80 грн., накладної № 2 від 03.07.2006 р. на суму 5 041, 26
грн., всього на суму 8 589, 06 грн.

Відповідачем прийнято означену
продукцію, що підтверджується означеними накладними, підписаними та скріпленими
печатками обох сторін, а також довіреностями на одержання товару серії
ІНФОРМАЦІЯ_2, та серії ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищезазначеного,
господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі
відповідачу товару за вказаними накладними
на суму 8 589 грн. 06 коп., тобто обов'язок позивача вважається
виконаним у відповідності до норм статті 664 ЦК України та п.п. 1.1 Договору.

Згідно п. 4.2 Договору відповідач
зобов'язався оплатити продукцію за цінами, зазначеними в накладних, в
безготівковій або готівковій формі на умовах відстрочення платежу на 5
банківських днів з моменту поставки товару.

Проте взяті на себе зобов'язання
відповідач не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість  в сумі 8 589 грн. 06 коп.

Вартість поставленої продукції в
сумі 8 589 грн. 06 коп. відповідачем не оплачено, що є порушенням норм статей
525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому
одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до  ст. 33 Господарського процесуального кодексу
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечень щодо позовних вимог або
доказів сплати заборгованості відповідачем суду не представлено.

За таких обставин, враховуючи те,
що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу в сумі 8 589 грн. 06 коп. суд вважає
обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

30-денне прострочення відповідачем
грошового зобов'язання за умовами пункту 5.2 Договору тягне за собою обов'язок
відповідача сплатити штраф у розмірі 1000 грн. Враховуючи, що відповідачем
вартість товару не оплачена у строки визначені п. 4.2 Договору, позовні вимоги
в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 5.1. Договору сторони
передбачили, що у разі неналежного виконання зобов'язань Покупець сплачує пеню
у розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої в період прострочення.

На підставі даного пункту договору
та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, ст. 232 ГК України позивачем нарахована пеня на заборгованість, що
виникла за договором купівлі - продажу б/н від 19.06.2006р. в сумі 348, 84 грн.
- за період з 24.06.2006р. по 24.12.2006р., та за період з 08.07.2006 р. по
08.01.2007 р. в сумі 477, 94 грн.

Розглянувши представлений
розрахунок суми пені, з огляду на наявність заборгованості за договором, суд
вважає вимоги позивача в частині стягнення суми пені обґрунтованими, доведеними
належним чином, та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення відповідачем грошового
зобов'язання  тягне за собою обов'язок
сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з
простроченої суми, на підставі ст. 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок , відповідно до якого 3% річних за період з 24.06.2006 р. по
24.12.2006 р., та з 08.07.2006 р. по
08.01.2007 р. складають 01 грн. 31 коп., а сума інфляції -842 грн. 87
коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій
частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають
задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення
податку на додану вартість в сумі 1 431 грн. 51 коп. суд вважає
необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п.п. 7.1.3 п. 7.3 с. 7
Закону України “Про податок на додану вартість” датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася
раніше:

-або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів
(робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт,
послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника
податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує платника податку;

-або дата відвантаження товарів, а
для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання
робіт (послуг) платником податку.

Відповідно позивачем за фактом
поставки визначене податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1
431, 51грн.

При цьому, ПДВ включається
виробником або продавцем до ціни товару, сплачується покупцем і розраховується
як різниця між ПДВ, сплаченого покупцем, ПДВ, сплаченого у зв'язку із
витратами, які включено до собівартості продукції.

Відповідно до наданих позивачем
накладних ПДВ включено  продавцем до ціни
товару, та при задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу
буде відшкодовано позивачу у повному обсязі.

Вимоги позивача про щодо стягнення
штрафу у розмірі 5 % від несплаченої відповідачем вартості поставленого товару
на підставі п. 66 “Положення про поставку...”, затвердженого Постановою РМ СРСР
№ 888 від 25.07.1988 р. є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки
згідно п. 7.2 Договору, можливість застосування вказаного Положення передбачена
сторонами лише в частині вирішення питань, що не врегульовані цим Договором.

Відповідальність покупця
(відповідача) в разі прострочення оплати вартості поставленого товару
передбачена розділом 5 Договору.

Крім того, застосування п. 66
Положення передбачає обов'язкове виставлення платіжної вимоги.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на
відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст.ст.525, 526, 625 та
655-697, 712 ЦК України, ст. ст. 173,193, 264-271 Господарського кодексу
України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 47, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні Приватного підприємства
“ОВК” смт. Межова, Дніпропетровської області до Приватного підприємця ОСОБА_1
м. Дзержинськ Донецької області, про стягнення основного боргу в сумі 8 589, 06
грн., штрафу в сумі 429 ,45 грн., пені в сумі 826, 78 грн., інфляції в
сумі  842, 87 грн., 3% річних в сумі 01,
31 грн., відшкодування ПДВ - 1 431, 51 грн., штрафу в сумі 1 000, 00 грн. -
задовольнити частково

Стягнути Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Дзержинськ Донецької області на користь Приватного підприємства
“ОВК” смт. Межова, Дніпропетровської області основний борг в сумі 8 589, 06
грн., пені в сумі 826, 78 грн., інфляції в сумі
842, 87 грн., 3% річних в сумі 01, 31 грн., штрафу в сумі 1 000, 00
грн., витрати по оплаті державного мита в сумі 112 грн. 60 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 101 грн. 26 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя