ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"05" квітня 2007 р.                                                                              Справа № 397/19-06

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг”, м. Київ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю „МС-транс”, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район

про стягнення 14207,10 грн.

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „МС-транс”,                     с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район

до   Товариства з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг”, м. Київ

про  розірвання  договору  з  надання  послуг по заправці автотранспорту та стягнення 7676,42 грн. збитків.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача  за первісним позовом – Лісовал О. В. (дов. від 10.10.2006 року);

від відповідача за первісним позовом –Жмайло О. В. (дов. від 28.08.2006 року);

Святокум В. Г. (директор);

від позивача за зустрічним позовом –Жмайло О. В. (дов. від 28.08.2006 року);

Святокум В. Г. (директор);

від відповідача за зустрічним позовом - Лісовал О. В. (дов. від 10.10.2006 року).

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг”  (далі-позивач за первісним позовом) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „МС-транс” (далі-відповідач за первісним позовом) про стягнення 14207,10 грн.

Ухвалою суду від 11.12.2006 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на невиконання відповідачем умов договорів № 789 та № 789/1 укладених між сторонами 29.08.2005 року, а саме відповідач за первісним позовом не оплатив надані послуги по заправці транспорту позивача за первісним позовом паливом в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 13390,12 грн. Додатково позивач за первісним позовом  просить стягнути з відповідача за первісним позовом за прострочення виконання зобов’язання пеню в розмірі 816,98 грн.

Представником позивача за первісним позовом подано до суду уточнення до позовної заяви від 02.02.2007 року.

Представник відповідача за первісним позовом 15.10.2007 року подав до суду через загальний відділ суду відзив на позовну заяву вх. № 370. З відомостей зазначеного відзиву вбачається, що відповідач за первісним позовом проти позову заперечує посилаючись на неналежну якість отриманого пального в наслідок чого автомобіль відповідача за первісним позовом втратив можливість самостійно рухатись.

14.02.2007 року представником відповідача за первісним позовом подано до суду через загальний відділ суду додатковий відзив на позовну заяву вх. № 2228 від 14.02.2007 року з якого вбачається, що відповідач за первісним позовом наполягає на неналежній якості пального відпущеного позивачем за первісним позовом неоплачена вартість якого стала підставою для подання позову до суду.

14.02.2007 року відповідачем за первісним позовом подано до суду зустрічну позовну заяву № 02/12 від 12.02.2007 року про розірвання договору з надання послуг по заправці автотранспорту та стягнення суми завданої шкоди в розмірі  7676,42 грн.

Ухвалою суду від 19.02.2007 року зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „МС-транс” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг” про розірвання   договору   з   надання   послуг  по  заправці   автотранспорту та стягнення 7676,42 грн. збитків прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом порушив умови договору № 789/1 укладеного між сторонами 29.08.2005 року, а саме  надав для заправки автомобіля позивача за зустрічним позовом паливом неналежної якості в результаті чого автомобіль втратив можливість самостійно рухатися. Позовні вимоги щодо стягнення збитків в сумі 7676,42 грн. обґрунтовані витратами на ремонт автомобіля.

Представником відповідача за зустрічним позовом подано до суду відзив на зустрічний позов від 15.03.2007 року з запереченнями проти зустрічного позову з підстав зазначених в ньому.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

01.07.2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Арис-Карт” (за договором-довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг” (за договорм-повірений)  укладено договір доручення № 1/07 (далі договір доручення № 1/07). За умов договору доручення № 1/-07 довіритель доручає, а повірений приймає на себе зобов’язання від імені та за рахунок довірителя укладати за винагороду угоди з третіми особами по придбанню останнім  шляхом використання пластикових карт „Арис” послуг по заправці автотранспорту та додаткових сервісних послуг автозаправочних станцій за межами митної території України (п.1.1 договору). Права та обов’язки по угодам з третіми особами, здійсненими повіреним, виникають у довірителя. Повірений має право відступити від доручень довірителя, якщо цього вимагають обставини справи і це необхідно в інтересах довірителя та повірений не міг попередньо отримати згоду довірителя (п. 1.3 та п. 1.4 договору). Довіритель зобов’язаний надати повіреному довіреності на укладення угод з третіми особами (п. 2.1.5 договору). Повірений зобов’язаний укладати від імені та за рахунок довірителя угоди з третіми особами на предмет отримання останніми шляхом використання пластикових карток послуг по заправці автотранспорту та додаткових сервісних послуг автозаправних станцій за межами митної території України (п. 2.2.1 договору). Повірений зобов’язан отримувати від довірителя реєстри та рахунки-фактури на оплату наданих послуг для надання до сплати їх третім особам (п.2.2.2 договору). Довіритель зобов’язаний отримувати від третіх осіб по угодам оплату в грошових одиницях (гривнях) України за надані довірителем послуги по заправці автотранспорту та додаткові сервісні послуги автозаправних станцій (п.2.2.3 договору). 01.07.2003 року між сторонами підписано протокол № 1 узгодження умов розрахунків по обслуговуванню по пластикових катках.

У відповідності до ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов’язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Довіритель зобов’язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором (ч. 1 ст. 1007 ЦК України).

01.07.2006 року  Товариство з обмеженою відповідальністю „Арис-Карт”   надало  Товариству з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг” довіреність № 7 на укладення угод з третіми особами у відповідності до умов договору доручення № 1/07.

Між  позивачем за первісним позовом (за договорами-товариство) та  відповідачем за первісним позовом (за договорами-підприємство) 29.08.2005  року   було  укладено  договори  № 789 та № 789/1.  За  умов  договорів  товариство  у  відповідності  з  договором доручення № 1/07 від 01.07.2003 року від імені та за рахунок довірителя (ТОВ „Арис-Карт) зобов’язаний надати послуги по заправці автотранспорта підприємства та надати додаткові послуги на підставі пред’явлених підприємством пластикових карток (п. 1.1 договорів). Підприємство зобов’язано сплачувати кошти товариству за надані послуги (п.1.2 договорів). Товариство від імені довірителя зобов’язано передати підприємству за актом пластикові картки в узгодженому асортименті та кількості на умовах договору та протоколу до нього (п. 2.1 та п. 2.1.1 договорів). Забезпечити заправку паливом автотранспорт підприємства на автозаправних станціях, зазначених в списку при пред’явлені пластикової картки (п. 2.1.2 договорів). Щомісячно проводити з підприємством звірку взаєморозрахунків. Звірка проводиться не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним. Рахунки-фактури на оплату виставляються потижнево по факсу чи в електронному вигляді.   (п. 2.1.3 договорів). Ціни послуг по заправці автотранспорту, діючого між сторонами для розрахунків по договору визначається на підставі ціни яка діє на автозаправних станціях з умовами, передбаченими в протоколах, які є невід’ємною частиною договору. Ціна палива та послуг по заправці автотранспорту на АЗС фіксується в платіжній квитанції, підписаній оператором АЗС та водієм. (п. 3.1 договорів). У випадку відсутності ціни в платіжній квитанції, ціна АЗС визначається у відповідності до прайс-листа цін автозаправних станцій (п. 3.1 договорів). Фактом надання послуг підприємству,  є  чеки  „Арис”  у  встановленій  товариством  формі,  акти   виконаних робіт (п. 3.2 договорів). Термін на протязі якого підприємство оплачує вартість отриманого палива та наданих послуг, включає винагороду, зазначається в протоколі узгодження умов розрахунків. При цьому, якщо проводиться попередня оплата, товариство надає послуги на протязі 60 календарних днів з моменту отримання передоплати, а якщо послуга надається на умовах кредитування, підприємство повинно оплатити її на протязі терміну зазначеного в протоколі (п. 3.3 договорів). У випадку відмови підприємства від наданих товариству умов по цінам та термінам оплати заправка автотранспорту підприємства не проводиться. При цьому відмова підприємства від наданих умов у відповідності з п. 3.1 та п. 3.2 договору повинна бути викладена в письмовій формі та направлена товариству. У випадку неотримання письмової відповіді від підприємства у триденний термін на умовах та по цінах та термінах оплати, запропоновані товариством вважаються узгодженими з підприємством (п. 3.4 договорів).

29.08.2005 року сторонами у справі підписано протоколи до договорів.

Позивач за первісним позовом на виконання умов договорів передав відповідачу за первісним позовом  в користування пластикові картки за якими останній має право отримувати послуги по заправці автотранспорту,  що підтверджується актами прийому-передачі пластикових карток № АВК-005053 від 30.08.2005 року, № АВК-005437 від 01.12.2005 року, № АВК-005837 від 02.03.2006 року та № АВК-006062 від 25.04.2006 року.

Позивач за первісним позовом надав відповідачу за первісним позовом послуги по заправці автотранспорту дизельним паливом на АЗС у кількості 45071 літр на загальну суму 221491,77 грн., що підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг та звірки взаєморозрахунків № ЗкП-000019/56 від 30.09.2005 року, № ЗкП-000020/55 від 31.10.2005 року,   №  ЗкП-000021/55  від  30.11.2005 року,   №  ЗкП-000023/53  від  31.12.2005  року,        № ЗкП-000024/52 від 31.01.2006 року,  № ЗкП-000025/56 від 28.02.2006 року,  № ЗкП-000026/54 від 31.03.2006 року, № ЗкП-000027/57 від 30.04.2006 року та № ЗкП-000028/57 від 31.05.2006 року.

Відповідач за первісним позовом частково розрахувався за отримані послуги по заправці дизельним паливом автотранспорту в результаті чого за ним утворилась заборгованість в сумі 13390,12 грн. по договору № 789/1.

07.12.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Арис-Карт” надало Товариству з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг” право вимоги заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю „МС-транс” про, що між Товариством з обмеженою відповідальністю „Арис-Карт” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг” укладено договір уступки права вимоги від 07.12.2006 року.

У відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав особі за правочином (відступлення права вимоги).

Позивач за первісним позовом за прострочення виконання зобов’язання нарахував відповідачу за первісним позовом пеню в розмірі 816,98 грн. за період з 17.06.2006 року по 25.09.2006 року.

При вирішенні спору за первісним позовом судом враховано, що  відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позовні вимоги в частині стягнення 13390,12 грн. основного боргу за первісним позовом підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/965-ВР від 22.11.1996р. платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в  розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 816,98 грн. підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача (за первісним позовом) відносно неналежної якості палива, суд вважає за потрібне зазначити наступне:

Приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В якості доказів неналежної якості пального відповідач (за первісним позовом) посилається на рахунок-фактуру № СФ-19023 від 01.06.2006 року з доданим до нього реєстром, який підтверджує заправку автомобіля відповідача (за зустрічним позовом) пальним у кількості 500 літрів на АЗС № 374 у селищі Троєбортноє, Російська Федерація та на акт № 1 про відбір проб від 31.05.2006 року та на аналіз проб пального здійснений центром нафтопродуктів „10 Хіммотологічний центр”. Але як зазначає сам відповідач та підтверджується відомостями акту № 1 від 31.05.2006 року про відбір проб, проби пального були відібрані не на АЗС з баку з якого заправлено автомобіль відповідача, а з баку самого автомобіля, проби відібрані у такий спосіб не можуть бути підтвердженням того, що автомобіль відповідача заправили пальним неналежної якості саме на АЗС позивача (за первісним позовом).

Зустрічний позов заявлений  Товариством з обмеженою відповідальністю „МС-транс” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг” про розірвання  договору  з  надання  послуг по заправці автотранспорту та стягнення 7676,42 грн. збитків, задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом надав позивачу за зустрічним позовом неякісне пальне та заблокував пластикові картки позивача на отримання послуг по заправці автотранспорту чим істотно порушив умови договорів.

Як зазначалось вище твердження про неякісне пальне не знайшло належного документального підтвердження.

Пунктом 2.2.1 договорів № 789 та № 789/1 встановлено, що відповідач за зустрічним позовом в односторонньому порядку має право відмовитись від надання послуг по заправці та обмежити додаткові послуги по пластиковим карткам до моменту належного виконання зобов’язань позивачем за зустрічним позовом по оплаті.

Позивач за первісним позовом і звернувся з позовом до суду  про стягнення заборгованості за надані послуги до відповідача за первісним позовом.

Виходячи з обставин та наявних матеріалів справи підстав передбачених ст. 651 та ст. 652 Цивільного кодексу України щодо розірвання договору судом не вбачається.

Таким чином суд вважає правомірним та обґрунтованим задовольнити позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі та відмовити в позовних вимогах за зустрічним позовом.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Арис-Юг” задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „МС-транс” (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська борщагівка, вул. Велика Кільцева, 6, код 13737794)   на   користь    Товариства    з  обмеженою  відповідальністю   „Арис-Юг”    (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 48-А, код 31745725) – 13390 (тринадцять тисяч триста дев’яносто) грн. 12 коп. основного боргу, 816  (вісімсот шістнадцять) грн. 98 коп. пені  та судові витрати: 142 (сто сорок дві) грн. 07 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю „МС-транс” відмовити повністю.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя

Рішення підписано  09.04.2007 року