ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.05.07                                                                                           Справа № 4/2117-21/306

За позовом:                  ТзОВ “Укрметал”, м.Київ

до  відповідача:           ПЗПП “Заготвтормет”, м.Львів

про  стягнення 412598,63 грн.

Cуддя  Н.Судова-Хомюк

Представники:

від  позивача -        Кравченко М.В. –представник

від  відповідача  -  Сеньків А.І. –представник

Позовні вимоги заявлені товариством з обмеженою відповідальністю „Укрметал”,м.Київ до Приватного заготівельно-переробного підприємства „Заготвтормет”,м.Львів про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок недопоставки партії металобрухту у розмірі 412 598,63 грн.,що складається з розміру основного боргу а також пені,трьох відсотків річних та розміру інфляційних втрат за протермінування у поверненні коштів .

Сторона позивача позовні вимоги підтримала, в ході судового розгляду подала заяву про зменшення  позовних  вимог, в результаті чого сума основного боргу на момент винесення рішення по справі становить 234 805,50 грн., а також пеня у розмірі 13 998,26 грн., 3 552,10         грн. інфляційних втрат та 3% річних, що становить 2 470,30 грн..

Сторона відповідача позовні вимоги заперечила. У відзивах від 07.12.2006р., від 06.02.2006р., від 28.03.2007р. та від 18.04.2007р.підприємство „Заготвтормет”вказує, що доказом недопоставки партії металобрухту може служити виключно акт про приймання продукції за кількістю та якістю. У  відзивах на позовну заяву відповідач просить  відмовити у задоволені позовних вимог  на підставі того, що позивачем порушені приписи інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю і якістю, затверджені постановами Державного арбітражу Союзу РСР від 15.06.65 р. N П-6 і від 25.04.66 р. N П-7.

В зв”язку з закінченням повноважень судді Масловської Л.З., розпорядженням заступника голови господарського суду Львівської області від 19.12.2006р. вказану справу передано  до розгляду судді Судовій-Хомюк Н.М..

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.05.2007р.для оголошення       сторонам вступної та резолютивної частини винесеного рішення.

Суд, оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з”ясувавши всі обставини справи, встановив наступне.

02.12.2005 року товариство з обмеженою відповідальністю “Укрметал”уклало з приватним заготівельно-переробним підприємством “Заготвтормет”договір купівлі-продажу товару № 127, у відповідності з умовами ( пункт 1.1 цього договору) якого відповідач зобов'язується продати і передати у власність позивача брухт і відходи чорних металів, а позивач зобов'язувався прийняти і оплатити товар. На виконання зобов'язань за укладеним договором позивач здійснив оплату, перерахувавши на рахунок відповідача 380 000 грн. (що підтверджується платіжними дорученням № 464 від 10 травня 2006 р, № 474 від 11 травня 2006 року та № 4904 від 12 травня 2006 року).

Згідно п. 1.1. договору продавець зобов’язується продати та передати у власність покупця сталевий вуглекислий лом і відходи чорних металів згідно ДСТУ-4121-2002 (товар), а покупець зобов’язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору; право власності на товар по договору переходить від продавця до покупця в пункті приймання-передачі товару, вказаному в додатках. Момент переходу права власності на товар є дата складання в пункті прийому-передачі товару прийомного акту; до моменту переходу права власності на товар від продавця до покупця весь ризик по доставці і збереженню товару, повній або частковій втраті товару в дорозі під час перевезення несе продавець, як власник відвантаженого товару; товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості і якості в відповідності з умовами, вказаними в додатках до даного договору; при відвантаженні товару залізничним транспортом, покупець може проводить попередню оплату в розмірі до 50% від вартості відвантаженого  товару після надання по факсу продавцем документів, що свідчать про проведене відвантаження  товару на адресу покупця: залізничною накладною.

02.12.2005р. між сторонами спору був підписаний додаток №1 до договору №127 від 02.12.05р. 2-ММК та додаток № 2-ММК до договору №127 від 02.12.05р.  відповідно до п. 2 яких право власності на товар по цьому договору переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі товару за адресою: ВАТ “Алчевський металургійний комбінат”(додаток № 1 до договору № 127 від 02.12.2005) та ВАТ “Маріупольській металургійний комбінат ім.. Ілліча”. Моментом переходу права власності на товар є дата складання акту передачі-приймання по формі 69, складеної на пункті приймання –передачі товару; до моменту переходу права власності на товар від продавця до покупця весь ризик по доставці і збереженню товару, повній або частковій втраті товару в дорозі під час перевезення несе продавець, як власник відвантаженого товару; вага товару, відправленого залізничним транспортом, визначається шляхом зважування на вагах у пункті приймання-передачі товару; товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем після приймання  і оформлення приймально-здавального акту форми 69.

Пунктом 1 додатку №2 ММК до договору №127 від 02.12.2005 передбачено, що лом приймається з розрахунку ваги нетто визначеного на вагах № 14 ВАТ “ММК ім. Ілліча”, а також в цьому пункті зазначено, що контроль кількості поставленого металобрухту здійснює незалежна інспекція ТОВ “АИ ЕМ СІ ЕС БЛЕК СІ”з оформленням акта недостачі. На підставі цього акту металобрухт приймається ВАТ “ММК ім. Ілліча”у виробництво без виклику представника вантажовідправника в односторонньому порядку.

На момент пред'явлення позовної заяви до господарського суду відповідач свої договірні зобов'язання здійснив не повністю та не поставив продукцію на суму переказаних коштів. У відповідності до умов спірного договору, а саме п.7.2., у випадку непередачі товару протягом чотирнадцяти календарних днів з моменту отримання попередньої оплати продавець(відповідач) зобов”язується повернути покупцеві(позивачеві) суму попередньої оплати протягом двох днів.Вказані обставини підтверджуються долученими до справи видатковими накладними за весь період спірних відносин від 01.12.005р. до 31.05.2006р., карткою рахунку та актом звірки.

У зв”язку з уточненням позовних вимог позивачем сума основного боргу становить 234 805,50 грн., та  виражає вартість недопоставленого металу відповідачем за який була проведена попередня оплата.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із характеру відносин сторін.

Загальні положення про купівлю-продаж, а саме частина 2 статті 689 ЦКУ, встановлюють для покупця обов'язок вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене, повне застосування зазначених інструкцій Державного арбітражу Союзу РСР не є обов'язковим у разі, коли відповідно до положень Цивільного кодексу України сторони договору поставки на власний розсуд урегулювали питання щодо порядку приймання-передачі продукції. У разі коли сторони не визначають у договорі поставки порядок приймання-передачі продукції, застосовуються положення інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю і якістю, затверджені постановами Державного арбітражу Союзу РСР від 15.06.65 р. N П-6 і від 25.04.66 р. N П-7.).

Згідно п.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Продавець зобов’язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у відповідності до п.1 ст. 662 ЦК України.

Відповідно до ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов”язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов”язань є підставою для застосування господарських санкцій.

Таким чином, прострочення виконання господарського зобов”язання дає підставу для стягнення з відповідача пені в розмірі 13 998,26 грн.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, з відповідача підлягають до стягнення 3% річних в розмірі 2 470,30 грн. та 3 552,10 грн. додаткових нарахувань із застосуванням індексу інфляції.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись п.1 ст. 334, ст. 625, ч.1 ст. 662 ЦК України, ст.ст.193,230-232 ГК України,  ст.ст.43,49.82,83,84,85,115-118 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Стягнути з ПЗПП “Заготвтормет” (м. Львів, вул. Городоцька, 147, р/р №75 в ЛФ ВАТ АБ „Укргазбанк”, МФО 325967, 1) на користь ТзОВ “Укрметал” (01010, м. Київ, вул.. Московська, 7, р/р №8731 в АКБ „ФОРУМ” м. Києва, МФО 322948, ) 234 805,50 грн. основного боргу, 13 998,26 грн. пені, 2 470,30 грн. –3% річних, 3 552,10 грн. інфляційних втрат, 2548,26 грн. держмита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя