ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.02.2007  року                                                                      Справа № 01-10/1-16

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:                    Парамонова Т.Ф.

судді          :                              Бойченко К.І.

Єжова С.С.

секретар судового засідання: Антонова І.В.

представники сторін у судове засідання не прибули

розглянувши

апеляційну скаргу          Відкритого акціонерного товариства „Донбасенерго”, в особі структурної одиниці „Енерготорг”, смт. Новий Світ Донецької області

на ухвалу

господарського суду                     Луганської області

від                                                   09.01.2007

у справі                                         № 01-10/1-16 (суддя – Зюбанова Н.М.)

за позовом                                         Відкритого акціонерного товариства

„Донбасенерго” в особі структурної одиниці

„Енерготорг”, смт. новий Світ Донецької області

до  відповідача                               Відкритого акціонерного товариства „Луганське

обласне виробниче сільськогосподарсько-

риболовне підприємство”, с. Валуйське

Станично-Луганського району Луганської області

про                                                  стягнення 25516 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.01.2007 у справі          № 01-10/1-16 було повернуто без розгляду позовну заяву Відкритого акціонерного товариства „Донбасенерго” в особі структурної одиниці „Енерготорг” до Відкритого акціонерного товариства „Луганське обласне виробниче сільськогосподарсько-риболовне підприємство” про виконання обов’язку в натурі з поставки рибної продукції у кількості 10206,00 кг загальною вартістю 25516 грн. 00 коп.

Позовну заяву повернуто на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

Позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 09.01.2007 у справі №01-10/1-16 та справу передати на розгляд до господарського суду Луганської області по суті.

Згідно ст. 99  Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданим доказами повторно розглядає справу.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються  в  порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду (ст.106 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання апеляційної інстанції не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №304623/8 та 304624/6).

Колегія суду вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін.

Ухвала господарського суду мотивована тим, що у платіжному дорученні на сплату держмита №4312 від 26.12.2006 невірно вказано код банку одержувача, а саме, зазначено 22090100, в той час як правильний код -  22090200. У зв’язку з цим суд першої інстанції не прийняв за належний доказ сплати державного мита додане платіжне доручення.

В апеляційній скарзі позивач вказує на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, ст. 57 Господарського процесуального кодексу України; платіжне доручення на сплату державного мита відповідає вимогам п. 14 Інструкції Про порядок обчислення та справляння державного мита, тому повернення позовної заяви без розгляду господарським судом є неправомірним. Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції помилково вказав на неправильне зазначення в платіжному дорученні коду банку. Код 22090100, визначений господарським судом як код банку, є кодом бюджетної класифікації державного мита згідно наказу Міністерства Фінансів України від 27.12.2001 №604 „Про бюджетну класифікацію та її запровадження”. Відповідно до вимог чинного законодавства зазначення коду бюджетної класифікації в такому платіжному дорученні взагалі не є обов’язковим.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи  з наступного.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовні заяви оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України закріплено обов’язок позивача при зверненні з позовом до господарського суду разом з позовною заявою подавати документ, який підтверджує сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Основні положення щодо об’єктів справляння державного мита, розміру його ставок, порядку сплати тощо встановлені Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993 року № 7-93 (далі за текстом Декрет). На виконання  зазначеного Декрету наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року № 15 було затверджено Інструкцію про порядок обчислення та справляння державного мита (далі за текстом Інструкція).

Пунктом 14 Інструкції передбачено, що при перерахуванні державного мита з рахунку платника до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід бюджету __грн. (дата)".

Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

До позовної заяви, яка була подана до господарського суду Луганської області Відкритим акціонерним товариством „Донбасенерго” в особі структурної одиниці „Енерготорг”, додавався примірник платіжного доручення від 26.12.2006 № 4312, який відповідає вимогам пункту 14 Інструкції. Вказаним платіжним дорученням державне мито за подання позовної заяви перераховано за реквізитами рахунку, повідомленими листом Державного казначейства у Ленінському районі м. Луганська від 17.02.2006.

Згідно бюджетної класифікації, затвердженої Наказом Міністерства Фінансів України №604 від 27.12.2001, код 22090100, як і код 22090200, є кодом бюджетної класифікації доходів бюджету для державного мита.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не навів правового обґрунтування щодо недотримання позивачем порядку сплати державного мита, встановленого законодавчими актами України, та послався на невірне зазначення коду банку, тоді як вказаний код є кодом бюджетної класифікації.

Оскільки додане позивачем платіжне доручення свідчить про перерахування мита до державного бюджету України,  повернення позовної заяви не можна вважати обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, 103-2, п. 4 ч. 1 ст. 104, 105, 106, Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Донбасенерго” в особі структурної одиниці „Енерготорг” на ухвалу господарського суду Луганської області від 09.01.2007 у справі № 01-10/1-16 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Луганської області від 09.01.2007 у справі               № 01-10/1-16 скасувати.

3. Справу № 01-10/1-16 передати до господарського суду Луганської області для розгляду позову по суті.

Головуючий суддя                                                  Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                       К.І. Бойченко

Суддя                                                                       С.С. Єжова