ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.07р.

Справа № 35/95-07(9/405)

За позовом  Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія                 “Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ

до  відповідача-1 Обласного комунального підприємства „Жовтоводські електричні

мережі”, м. Жовті Води Дніпропетровської області

до  відповідача-2  Дніпропетровського обласного комунального підприємства

„Облводоканал”, м.Дніпропетровськ

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Дніпропетровська обласна рада, м. Дніпропетровськ

про стягнення 21826648 грн. 43 коп.

за зустрічним позовом: Обласногокомунального підприємства „Жовтоводські

електричні мережі”м. Жовті Води Дніпропетровської області

до  відповідача за зустрічним позовом: Відкритого акціонерного товариства

“Енергопостачальна компанія  “Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ в особі

Криворізьких електричних мереж, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 2546089 грн. 61 коп.

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача – Коптелова Н.Л. - юрисконсульт, довіреність № 59 від 04.04.2007р.

Від відповідача-1- представник не з'явився

Від відповідача-2 – представник не з'явився

Від третьої особи – Мовчан Д.Ю. – заступник начальника відділу, довіреність №8/31-1899

від 29.12.06р.

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” звернулось у вересні 2002 року із позовом до Дніпропетровського обласного комунального підприємства „Облводоканал” в особі Державного комунального підприємства енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал”, в якому просить господарський суд  стягнути з відповідача на свою користь грошову суму 21 826 648 грн. 43 коп. заборгованості, у тому числі: 17336775,77 грн. основний борг, 1303255,80 грн. пені, 266623,22 грн. три проценти річних, 2919993,64 грн. збитки від інфляції. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань відповідно до умов договору № 70 від 01.07.1999р. зі сплати за поставлену електроенергію.

Заявою від 19.11.02р. позивач збільшив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача суму 28645001 грн. 48 коп. заборгованість за поставлену електроенергію, у тому числі: 17625854 грн. 56 коп. основний борг по активній електроенергії, 7697 грн. 64 коп. по реактивній електроенергії, 6554204 грн. 62 коп. заборгованість за перевищення ліміту споживання електроенергії. 262031,42 грн. три проценти річних, 2919993,64 грн. збитки від інфляції.

Відповідач позов визнав частково в сумі 10498261,51 грн. Решту позовних вимог не визнав, посилаючись на їх завищення через те, що позивачем не враховані розрахунки векселями за поставлену електроенергію на загальну суму 5880940 грн. 47 коп.; порядок оплати реактивної енергії не був встановлений умовами договору; до підприємств, які надають комунальні послуги не застосовується нульовий ліміт; при визначенні ліміту позивач безпідставно не враховував щомісячні бюджетні заліки.

У грудні 2002 року відповідач подав зустрічний позов до позивача в особі його структурного підрозділу - Криворізьких електричних мереж (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) про стягнення 2546089 грн. 61 коп. заборгованості за передачу електроенергії, у тому числі: 2384487 грн. 47 коп. основного боргу, 134958 грн. 91 коп. інфляційних нарахувань та 26643 грн. 23 коп. пені. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних позивачем в особі Криворізьких електричних мереж зобов’язань з оплати послуг із передачі електричної енергії за договором №70 від 01.07.1999р.

Ухвалою від 15.03.05р. первісний відповідач у справі за первісним позовом (позивач у справі за зустрічним позовом –Дніпропетровське обласне комунальне підприємство „Облводоканал” в особі Державного комунального підприємства енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал” був замінений на його правонаступника - Обласне комунальне підприємство „Жовтоводські електричні мережі”.

Розгляд справи неодноразово зупинявся та поновлювався у зв’язку із незакінченими остаточно реорганізаційними процесами відповідача.

Ухвалою від 22.02.07р. Дніпропетровське обласне комунальне підприємство  „Облводоканал” було залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заявою від 19.04.07р. ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” уточнило позовні вимоги та просить залучити Дніпропетровське обласне комунальне підприємство „Облводоканал” у справі у якості другого відповідача за первісним позовом та стягнути з відповідачів на свою користь наступні кошти: - стягнути з Дніпропетровського обласного комунального підприємства „Облводоканал” частину заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 4780051,11 грн., заборгованість за перевищення ліміту споживання електроенергії в сумі 6554202,62 грн., за спожиту реактивну енергію в сумі 8495,14 грн., 1275219,60 грн. пені, 29191993,64 грн.  інфляційних нарахувань, 262031,42 грн. річних за невчасну оплату; - стягнути з Обласного комунального підприємства „Жовтоводські електричні мережі” частину заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 12523600,00 грн. Обґрунтовує свою заяву тим, що згідно з розподільчим балансом сума кредиторської заборгованості, що була передана Обласному комунальному підприємству „Жовтоводські електричні мережі”, становить всього 12523600 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.07р. до участі у цій справі були залучені Дніпропетровське обласне комунальне підприємство „Облводоканал” - у якості другого відповідача за первісним позовом та Дніпропетровська обласна рада - у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів за первісним позовом.

Дніпропетровське обласне комунальне підприємство „Облводоканал” відзив на позов по суті спору не надало.

Дніпропетровська обласна рада пояснень щодо порядку, в якому відбувалась реорганізація Дніпропетровського обласного комунального підприємства „Облводоканал” суду не надала.

У відзиві на зустрічний позов ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” вказує, що на цей час ці вимоги є необґрунтованими. Вказує, що 03.10.2003р. між ОКП „Жовтоводські електричні мережі” та ТОВ „Юта” був укладений договір поступки права вимоги, що виникла відповідно до умов спірного договору №70 від 01.07.1999р., а 02.12.2003р. між ТОВ „Юта”, як новим кредитором, і ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго”, у відповідності до ст. 220 Цивільного кодексу УРСР, була укладена угода №937/03 про припинення зобов’язання, яке виникло на підставі договору поступки права вимоги, після здійснення погашення заборгованості шляхом перерахування коштів у сумі 2627412,64 грн. на рахунок ТОВ „Юта”.

У зв’язку із спливом строку вирішення даного спору, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності у судовому засіданні 13.07.07р. представників відповідача-1 і відповідача-2, які були повідомлені про час і місце розгляду даної справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши надані докази, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

01.07.99р. між Відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” (надалі - Позивач) в особі Криворізьких електричних мереж та Дніпропетровським обласним державним комунальним підприємством „Облводоканал” в особі Державного комунального підприємства енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал” був укладений договір № 70 на постачання електричної енергії.

Відповідно до умов вказаного договору Позивач зобов’язався здійснювати постачання Дніпропетровському обласному державному комунальному підприємству „Облводоканал” в особі Державного комунального підприємства енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал” електроенергію через приєднану до них електромережі відповідно до обговореної цим договором кількості, якості і режиму споживання (п.п. 1.1.1. і 2.1.1 договору ), а останнє зі своєї сторони зобов'язалось вчасно здійснювати оплату за використану електричну енергію і виконувати інші умови, обговорені цим договором (п. 2.2.1 договору).

У пункті 3.5.2 вказаного договору його сторони встановили, що остаточний розрахунок здійснюється у строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” (в редакції зі змінами 07.07.2000р.), споживачі (крім населення) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам п'ятикратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до положень пункту 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.99р. № 441 (із змінами станом на 09.04.2002р.), граничні величини споживання електричної енергії  та потужності доводяться  до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені  договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. Повідомлення  про ці величини є невід'ємною частиною договору. Обов'язковому погодженню з представництвом Держенергонагляду підлягають граничні величини споживання електричної енергії та потужності, розраховані для споживачів з максимальною   дозволеною величиною споживання електричної потужності 750 кВт і більше та вибірково для інших споживачів, які впливають на режими електроспоживання у регіоні. За підсумками місяця гранична величина споживання електричної енергії  для споживачів коригується до рівня фактично сплаченої за цей  місяць  величини  її  споживання.

Протягом періоду часу з 01.08.99р. по 01.01.03р. Позивачем поставлялась Державному комунальному підприємству енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал” електрична енергія, за яку останнє повної та своєчасної оплати не здійснило, внаслідок чого станом на 01.11.2002р. утворилась заборгованість на суму 17303651,11 грн. –по активній електроенергії, 8495,14 грн. –по реактивній електроенергії та 6554202,62 грн. –за перевищення ліміту електроспоживання (за період травень-вересень 2002 року), що підтверджується картами споживання електроенергії абонента, актами про відпуск активної електроенергії, платіжними вимогами-дорученням на оплату поставленої електроенергії, розрахунками-коригуваннями лімітів електроспоживання та потужності. Поясненнями і уточненими розрахунками Позивача, які є в матеріалах справи.

Відповідно до ст. ст. 161, 162 Цивільного кодексу УРСР, що був чинним до 01.01.2004р., зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк у відповідності до вимог закону, акту планування, договору; одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Пунктом 3.4 вищевказаного договору сторони встановили, що при несвоєчасній сплаті платіжного документа Абонент сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше двох облікових  ставок НБУ діючих у період розрахунків.

На підставі пункту 3.4 вищевказаного договору Позивач нарахував Державному комунальному підприємству енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал” додатково до суми основного боргу пеню у розмірі 1275219,60 грн. за період з 01.01.02р. по 24.07.02р.

Згідно ст. 214 Цивільного кодексу УРСР (1963р.), боржник, який прострочив  виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі ст. 214 Цивільного кодексу УРСР (1963р.) Позивач нарахував Державному комунальному підприємству енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал” додатково до суми основного боргу і вимагає стягнути суму 2919993,64 грн. –інфляційних втрат за період з 01.11.99р. по 01.07.02р. та суму 262031,42 грн. –трьох процентів річних.

Таким чином, загальний розмір заборгованості з урахуванням пені, індексу інфляції і трьох процентів річних становить 28323593,53 грн.

Рішенням Дніпропетровської обласної ради „Про перейменування, внесення змін і доповнень, затвердження статутів, призначення керівників підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад області” від 28.12.2001р. №495-19/ХХІІІ Дніпропетровське обласне державне комунальне підприємство „Облводоканал” перейменовано в Дніпропетровське обласне комунальне підприємство „Облводоканал” (далі –Відповідач-2).

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 24.10.2002 року №86-5/ХХ1У Дніпропетровське обласне комунальне підприємство „Облводоканал” реорганізовано шляхом виділення Відособленого структурного підрозділу –Жовтоводське комунальне, енергетичне та водопровідно-каналізаційне управління „Енерговодоканал” і створення на його базі Обласного комунального підприємства „Жовтоводські електричні мережі” (далі –Відповідач-1) з органом управління майном в особі Дніпропетровської обласної ради.

Відповідно до затвердженого вищевказаним рішенням Дніпропетровської обласної ради Статуту Обласного комунального підприємства „Жовтоводські електричні мережі” останнє виступає правонаступником Відповідача-2 в межах повноважень Відособленого структурного підрозділу - Жовтоводське комунальне, енергетичне та водопровідно-каналізаційне управління „Енерговодоканал” в частині здійснення діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та з постачання електроенергії за регульованим тарифом населенню та іншим споживачам м. Жовті Води.

Згідно розподільчого балансу сума переданої Відповідачу-1 кредиторської заборгованості становить всього 12523,6 тис. грн., а розмір основного боргу структурного підрозділу Відповідача-2 - Державного комунального підприємства енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал” за спожиту електроенергію за період з 01.08.99р. по 01.01.03р. перед Позивачем в особі його структурного підрозділу –Криворізьких електричних мереж, як вище зазначено, складає: 17303651,11 грн. –по активній електроенергії, 8495,14 грн. –по реактивній електроенергії та 6554202,62 грн. –за перевищення ліміту електроспоживання.

Суду було надано листа від 16.02.2005року № 158/12-8, яким Відповідач-2 повідомляє Відповідача-1 про відкликання своїх підписів і печатки під розподільчим балансом.

Проте, з урахуванням того, що до теперішнього часу сторонами не було надано суду будь-якого іншого узгодженого із Дніпропетровською обласною радою розподільчого балансу, такий відклик підпису не передбачений законодавством, тому не несе правових наслідків.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 37 Цивільного кодексу УРСР (1963р.), який регулював цивільні правовідносини на час здійснення реорганізації Відповідача-2, юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання); при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих  юридичних осіб; при приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно  (права і обов'язки) переходить до останньої; майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

За змістом положень ст. ст. 31 і 32 Цивільного кодексу УРСР (1963р.), юридична особа може відкривати філіали і представництва в порядку, встановленому законодавством Союзу РСР або Української РСР, але саме юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями належним їй на праві власності (закріпленим за нею) майном, якщо інше не встановлено законодавчими актами.

Отже, на теперішній час Відповідач-1 є правонаступником Відповідача-2 в частині грошових зобов’язань перед Позивачем по сплаті за спожиту електроенергію на суму 12523600,00 грн., а виконання решти зобов’язань по сплаті за спожиту електроенергію та додаткових нарахувань за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань має бути покладено на Відповідача-2.

Відповідачі не виконали до цього часу свого обов’язку перед Позивачем по оплаті поставленої на їх замовлення  електроенергії, тому відповідно до частини 2 пункту 4 і пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та частини 2 пункту 4 і пункту 5 розділу ІХ Прикінцеві положення Господарського кодексу України до прав і обов’язків сторін щодо сплати основного боргу - мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України і Господарського кодексу України, а щодо відповідальності відповідача за порушення виконання зобов’язань –мають застосовуватися відповідні положення договору та Цивільного кодексу УРСР.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного позовні вимоги Позивача до Відповідача-1 про стягнення суми 12523600 грн. і позовні вимоги Позивача до Відповідача про стягнення 4780051,11 грн. основного боргу за активну електроенергію, 8495,14 грн. основного боргу за реактивну електроенергію, 6554202,62 грн. боргу за перевищення ліміту споживання електроенергії, 1275219,60 грн. пені, 2919993, 64 грн. інфляційних нарахувань, 262031,42 грн. три проценти річних - є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог Відповідача-1 до Позивача, то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно пункту 3.2 вказаного договору Позивач, як постачальник, повинен відшкодовувати витрати Абонента за передачу електроенергії  користувачам.

Позивач своєчасного відшкодування витрат Державного комунального підприємства енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал” не здійснював, внаслідок чого станом на 01.08.02р. утворився основний борг у  розмірі 2384487,47 грн. за період з 01.05.00р. по 01.09.02р.

У грудні 2002 року Відповідач-2 в особі Державного комунального підприємства енергетичного і водопровідно-каналізаційного господарства „Енерговодоканал”, на підставі ст. 214 Цивільного кодексу УРСР (1963р.) та п. 8.1 вказаного договору здійснив додаткові нарахування та просив стягнути 26643,23 грн. пені та 134958,91 грн. інфляційних нарахувань.

Однак в подальшому 02.12.03р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Юта”, як новим кредитором за договором поступки права вимоги, від 03.10.2003р., і Позивачем, у відповідності до ст. 220 Цивільного кодексу УРСР (1963р.), була укладена угода №937/03 про припинення зобов’язання, яке виникло на підставі зазначеного договору поступки права вимоги.

Відповідно до умов п. 1.4 угоди №937/03 від 02.12.2003р. Позивач здійснив погашення грошових зобов’язань шляхом перерахування коштів у сумі 2627412,64 грн. на рахунок ТОВ „Юта” у Філії „Дніпропетровське центральне відділення Промінвестбанку” у м. Дніпропетровськ, про що свідчить реєстр сплачених електронних розрахункових документів банку від 02.12.2003р. та виписка про рух коштів на рахунку за 02.12.2003р., які є в матеріалах справи.

Відповідно до  ч. ч. 1 і 2 ст. 197 Цивільного кодексу УРСР (1963р.), уступка вимоги кредитором іншій особі допускається, якщо вона не суперечить закону чи договору або коли вимога не пов’язана з особою кредитора.

Таким чином, Відповідач-1, як правонаступник прав та зобов’язань за договором №70 від 01.07.1999р., внаслідок вищевказаної уступки вимоги втратив прав кредитора на стягнення грошових коштів 2887266,64 грн. і не є на цей час належним позивачем за зустрічним позовом.

З урахуванням викладеного у зустрічному позові слід відмовити повністю.

Судові витрати у справі за первісним позовом покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених до цих осіб позовних вимог, а за зустрічним позовом на відповідача-1, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” в частині вимог до Обласного комунального підприємства „Жовтоводські електричні мережі” задовольнити.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Жовтоводські електричні мережі” на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” суму 12523600 грн. основного боргу, 751 грн. 57 коп. витрат на державне мито, 52 грн. 16 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позов Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” в частині вимог до Дніпропетровського обласного комунального підприємства „Облводоканал” задовольнити.

Стягнути з Дніпропетровського обласного комунального підприємства „Облводоканал” на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” суму 4780051 грн. 11 коп. основного боргу за активну електроенергію, 8495 грн. 14 коп. основного боргу за реактивну електроенергію, 6554202 грн. 62 коп. боргу за перевищення ліміту споживання електроенергії, 1275219 грн. 60 коп. пені, 2919993 грн. 64 коп. інфляційних нарахувань, 262031 грн. 42 коп. три проценти річних, 948 грн. 43 коп. витрат на державне мито, 65 грн. 84 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У зустрічному позові відмовити повністю.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобед

Рішення підписано 18.07.07р.