ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.07                                                                                        Справа №  20/86/07

Суддя

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, м. Запоріжжя

до Відкритого акціонерного товариства “Запорізький арматурний завод”, м. Запоріжжя

про стягнення суми  1 701 270,52 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –    Матіс Т.В. (довіреність  № 179 від 29.09.2006р.);

Від відповідача  - Кобець О.С. (довіреність  № б/н від 30.06.2006р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію  в листопаді 2006р. у розмірі 790277,60 грн., в грудні 2006р. –у розмірі 897110,16 грн., пені в розмірі 11 410,31 грн., 3% річних у розмірі 2 013,58 грн., індексу інфляції в розмірі 458,87 грн.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі №20/86/07,  судове засідання  призначено на 06.03.2007р. Ухвалою суду від 05.03.2007р. в порядку ст.79 ГПУ України провадження у справі №20/86/07 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ВАТ “Запорізький арматурний завод”, м. Запоріжжя, на ухвалу господарського суду від 13.02.2007р і повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03.04.2007р. Відкритому акціонерному товариству “Запорізький арматурний завод” відмовлено у прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 13.02.2007р. у справі №20/86/07, матеріали справи повернуті господарському суду Запорізької області. Ухвалою суду від 08.08.2007р. в порядку ст.79 ГПУ України провадження у справі №20/86/07 поновлено, судове засідання призначено на 31.05.2007р.

31.05.2007р. справу розглянуто, за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, викладені у позові, просить позов задовольнити  на підставі  ст.ст. 526,549,625 ЦК України, Закону України “Про електроенергетику”, Правил користування електричною енергією, умов договору.

Відповідач заборгованість перед позивачем в сумі 940898,55 грн. (станом на 31.05.2007р.) визнає в повному обсязі. Зазначає, що на теперішній час сплатив  в рахунок погашення заборгованості 760371,97 грн. Просить розстрочити виконання судового рішення  на чотири місяці,  мотивуючи наступним. У зв'язку з підвищенням тарифів на електроенергію, невиплатою орендних платежів орендарями, підприємство було не в змозі повністю розрахуватися з енергопостачальниками, що призвело до виникнення заборгованості за поставлену електроенергію та зумовило скрутне фінансове становище на підприємстві. ВАТ “Запорізький арматурний завод” погашає існуючу заборгованість та зобов’язується погасити дану заборгованість на протязі чотирьох місяців.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.1993р. між  Відкритим акціонерним товариством “Запоріжжяобленерго”  (енергопостачальна організація, позивач у справі, згідно з статутом –правонаступник Виробничого енергетичного об’єднання  “Дніпроенерго”) та Відкритим акціонерним товариством “Запорізький арматурний завод” (абонент, відповідач у справі) був укладений договір на користування електричною енергією №40 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого позивач зобов’язався здійснювати поставку електричної енергії по регульованим тарифам  відповідно до умов договору, а відповідач зобов’язався своєчасно проводити оплату за використану електричну енергію та виконувати інші умови, обумовлені даним договором.

Відповідно до п.2.2.1 договору  абонент зобов'язаний своєчасно сплачувати вартість використаної електроенергії, вносити інші платежі  за розрахунковий період, згідно діючих тарифів.

Згідно з п.п.4.3.2, 4.4, 4.5 абонент зобов'язався протягом п'яти операційних днів  після дати, вказаної в платіжному документі, здійснити оплату рахунків або платіжних вимог –доручень, які направляються йому енергопостачальною організацією.

Позивач поставляв відповідачу електроенергію за регульованими тарифами відповідно до умов договору. Відповідач  надавав акти про споживання активної електричної енергії.

19.12.2006р. відповідачу було направлено платіжну вимогу-доручення №12464  від 22.12.2006р. за спожиту електроенергію в листопаді 2006р. в розмірі 2928298 кВт/год на суму 1127277,60 грн. Відповідач на підставі  цієї платіжної вимоги - доручення до звернення позивача до суду сплатив 29.12.2006р.частково суму 337000,00 грн., несплачена частина боргу становить 790277,6 грн.

19.01.2007р.  відповідачу було направлено платіжну вимогу-доручення №13252 від 24.01.2007р. за спожиту електроенергію в грудні 2006р. в кількості 2347227  кВт/год. електроенергії на суму 897110,16 грн.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу  застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності цим Кодексом.

Аналогічні приписи щодо застосування Господарського кодексу України  встановлені п. 4  Прикінцевих положень цього Кодексу.

Правовідносини сторін виникли у 1993р. і продовжують існувати після 01.01.2004р., тому суд застосовує норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 ГК  України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення  цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору  є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу в установлений договором строк заявленої суми основного боргу.  Лише після порушення судом провадження у справі 27.03.2007р., 24.04.2007р., 25.05.2007р.сплатив суму 746489,21 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, довідкою заборгованості станом на 31.05.2007р.

Таким чином, вимоги про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Запорізький арматурний завод” на користь Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” суми 940898,55 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Провадження у справі в частині стягнення суми 746489,21 грн. основного  боргу підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету  спору.

Також позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції за період з 30.12.2006р. по 29.01.2007р. у сумі  458,87 грн. та 3% річних за цей же період у сумі 2013,58 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов’язань, вимоги про стягнення за період з 30.12.2006р. по 29.01.2007р. суми 458,87 грн. втрат від інфляції та суми 2013,58 грн. –3% річних  є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 11410,31 грн. за період з 30.12.2006р. по 29.01.2007р.

Відповідно до ст.ст.610,611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що у разі недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5  відсотків від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає доведеним, пеня в сумі 11410,31 грн. за період з 30.12.2006р. по 29.01.2007р. розрахована позивачем вірно, з урахуванням вимог зазначеного закону та підлягає стягненню у повному обсязі.

Частиною 6 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, відстрочити або розстрочити виконання рішення. При цьому суд не обмежений конкретними строками відстрочки або  розстрочки.

На підставі зазначеної норми, суд бере до уваги, що відповідач знаходиться в скрутному фінансовому становищі, що підтверджується звітами про фінансові результати, балансом; сплачує поточні платежі, та вважає за можливе, враховуючи інтереси обох сторін, клопотання відповідача задовольнити та розстрочити виконання рішення в частині стягнення суми 940898 грн. 55 коп. основного боргу, суми 458,87 грн. втрат від інфляції, суми 2013,58 грн. –3% річних, суми 11410,31 грн. пені  на 4 місяці, стягуючи наступним чином: червень 2007р. –суму 238695,33 грн., липень 2007р. –суму 238695,33 грн., серпень 2007р. - суму 238695,33 грн., вересень 2007р. - суму 238695,32 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 17012,71 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій, частина основного боргу сплачена після порушення судом провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85, ч.6 ст.83, п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Запорізький арматурний завод” (69093, м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, 158-а, )  на користь Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (65035, м.Запоріжжя, вул. Каховська, 26,  ) суму 940898 грн. 55 коп. основного боргу, суму 458 грн. 87 коп. втрат від інфляції, суму 2013 грн. 58 коп. –3 % річних, суму 11410 грн. 31 коп. пені.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення суми 940898 грн. 55 коп. основного боргу, суми 458 грн.87 коп. втрат від інфляції, суми 2013 грн.58 коп. –3% річних, суми 11410 грн.31 коп. пені  на 4 місяці, стягуючи наступним чином: червень 2007р. – суму 238695,33 грн., липень 2007р. –суму 238695,33 грн., серпень 2007р. - суму 238695,33 грн., вересень 2007р. - суму 238695,32 грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Запорізький арматурний завод” (69093, м.Запоріжжя, вул. Зачиняєва, 158-а, )  на користь Відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (65035, м.Запоріжжя, вул. Каховська, 26, ) суму 17012 грн. 71коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У частині стягнення суми 746489,21 грн. основного боргу провадження припинити за відсутністю предмету спору.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  25.06. 2007 р.