ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  9/154

09.08.07

За позовом            Підприємства з іноземними інвестиціями «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.»

До                                Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтро –Плюс ЛТД»

Про                стягнення 43058,60 грн.

Суддя  Жирнов С.М.

Представники:

від позивача:      Мусієнко В.І. - довіреність № 01/07 від 01.06.2007 р.

від відповідача:  Бойко О.О. –довіреність № б/н від 02.04.2007 р.

Обставини  справи:

Позов заявлений про стягнення з відповідача 30653,00 грн. основного боргу, 1434,95 грн. інфляції за період листопад 2006 р. –травень 2007 р., 2612,65 грн. пені за період з 09.11.2006 р. та за 183 дні, 5858, 00 грн. 20% штрафу на підставі Договору -  доручення № 219/05 від 08.11.2005 р. щодо надання транспортно-експедиційних послуг та Угоди № 2/10/2006 про порядок погашення заборгованості від 09.10. 2006 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2007 р. порушено провадження у справі № 9/154 та призначено її до розгляду на 27.07.2007 р.

20.07.2007 р. від позивача до суду надійшло Письмове підтвердження № 152/07 від 19.07.2007 р.

27.07.2007 р. відповідачем до суду подане Клопотання № б/н від 27.07.07 р. про відкладення розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні 27.07.2007 р. на виконання вимог ухвали суду від 10.07.2007 р. подав Договір № 02/2007/А про надання адвокатських послуг від 01.06.2007 р., Акт № 02/2007/А/01 прийомки-передачі виконаних робіт від 18.06.2007 р. та платіжне доручення № 2002 від 26.06.2007 р. на суму 2500,00 грн.

Відповідач в судове засідання 27.07.2007 р. не з»явився, ухвалу суду від 10.07.2007 р. не виконав, відзив на позов з підтверджуючими документами не подав і не надіслав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2007 р. розгляд справи відкладено на 09.08.2007 р.

07.08.2007 р. відповідачем до суду подані Клопотання про витребування оригіналів доказів по справі № б/н від 30.07.2007 р. та Клопотання про витребування оригіналів доказів по справі № б/н від 31.07.2007 р.

09.08.2007 р. від відповідача до суду надійшов відзив № б/н від 09.08.2007 р., відповідно до якого відповідач позовні вимоги заперечував з огляду на неукладеність Договору № 219/05 про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.11.2005 р., односторонню відмову позивача від виконання договірних зобов»язань, безпідставність одночасного нарахування штрафу та пені на підставі Договору № 219/05 та Угоди № 2/10/2006 про порядок погашення заборгованості від 09 жовтня 2006 року, відповідач також вказав на відсутність в матеріалах справи Прийомно-здаточного акту № 2621094/3 на суму 6363,00 грн. З огляду на викладене у відзиві № б/н від 09.08.2007 р. відповідач просив у позові відмовити повністю.

Позивач в судовому засіданні 09.08.2007 р. на виконання вимог ухвали суду від 27.07.2007 р. подав копії Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи - підприємця Мусієнка Володимира Івановича (Серія В00 № 287521) та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2446/10 Мусієнка Володимира Івановича. Позивач також подав для залучення до матеріалів справи оригінал Угоди № 2/10/2006 про порядок погашення заборгованості від 09 жовтня 2006 року.

Позивач в судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засідання 09.08.2007 р. на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі подав копії Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи відповідача (Серія А00 № 009676), довідку Головного управління статистики у м. Києві № 14118 з ЄДРПОУ щодо відповідача та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтро –Плюс ЛТД».

Відповідач в судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги заперечував повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,  -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2007 р. відповідачем до суду подане Клопотання про витребування оригіналів доказів по справі № б/н від 30.07.2007 р. (надалі за текстом -  «Клопотання № 1») та Клопотання про витребування оригіналів доказів по справі № б/н від 31.07.2007 р.  (надалі за текстом -  «Клопотання № 2»).

Відповідно до Клопотання № 1 відповідач просив суд витребувати у позивача оригінали документів - Угоди № 2/10/2006 про порядок погашення заборгованості від 09 жовтня 2006 року, гарантійних листів № 60 від 15.09.2006 року, № 60/1 від 25.09.2006 року, та докази надіслання відповідачу рахунків № 2621094 від 05.09.2006 року, № 2621094/1 від 13.09.2006 року, № 2621094/2 від 06.10.2006 року та № 2621094/3 від 16.10.2006 року.

Відповідно до Клопотання № 2 відповідач просив суд витребувати у позивача оригінали та копії заявок на перевезення вантажу, тарифів та ставок, передбачених Договором № 219/05 і його додатками,  актів виконаних робіт, зокрема, акту, відповідно до якого був виставлений рахунок № 2621094/3, графіку здійснення перевезень (передбачений п. 8.4 Договору № 219/05) , акту остаточної звірки виконаних робіт (передбачений п.п. 7.4, 8.4 Договору № 219/05).

Позивачем у судовому засіданні 09.08.2007 р. наданий суду оригінал Угоди № 2/10/2006 про порядок погашення заборгованості від 09 жовтня 2006 року та заявлено, що гарантійні листи № 60 від 15.09.2006 року, № 60/1 від 25.09.2006 року передавалися відповідачу факсимільним зв»язком і копії останніх додані до позовної заяви (додатки № 10, № 11).

З огляду на п. 2 Угоди № 2/10/2006 від 09 жовтня 2006 року про порядок погашення заборгованості, сторони зазначили що оригінали Приймально –здавальних актів та інших документів, які свідчать про виконання робіт/надання послуг, знаходяться у розпорядженні сторін, а рівно відповідач має у своєму розпорядженні документи, зазначені у Клопотанні 3 1 і № 2.

Отже, враховуючи факт надання позивачем вищезазначених документів, вказаних у Клопотанні № 1, а також те, що інші витребувані відповідачем у Клопотанні № 1 і № 2 документи наявні у розпорядженні відповідача (таке засвідчується п. 2 Угоди № 2/10/2006 від 09 жовтня 2006 року) та фактично не відносяться до предмету спору по справі - здійснення розрахунків у відповідності з Угодою № 2/10/2006 від 09 жовтня 2006 року про порядок погашення заборгованості по Договору -  доручення № 219/05 від 08.11.2005 р., суд відхиляє частково Клопотання № 1 в частині витребування зазначених в ньому рахунків та повністю Клопотання № 2 як безпідставні.

08.11.2005 р. між Підприємством з іноземними інвестиціями «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.»(позивачем), визначеним як «Експедитор», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтро –Плюс ЛТД»(відповідачем), визначеним як «Клієнт», був укладений Договір -  доручення № 219/05 щодо надання транспортно-експедиційних послуг (надалі за текстом  - «Договір»).

09.10.2006 року між Підприємством з іноземними інвестиціями «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.» (позивачем), визначеним як «Сторона - 1», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтро –Плюс ЛТД»(відповідачем), визначеним як «Сторона - 2», була укладена Угода № 2/10/2006 про порядок погашення заборгованості (надалі за текстом  - «Угода»).

Відповідно до п. 1 Угоди сторони зазначили, що ними при здійсненні господарської діяльності був укладений Договір.

Пунктом 2 Угоди сторони підтвердили, що «Стороною –1 усі зобов»язання по вищезазначеному Договору були виконані в строк, у належній якості та в повному обсязі, що підтверджується Приймально –здавальними актами та іншими документами, які свідчать про виконання робіт/надання послуг, оригінали яких знаходяться у розпорядженні сторін.».

Згідно з п. 3 Угоди сторони визначили заборгованість Сторони –2 (відповідача) перед Стороною –1 (позивачем) станом на 09.10.2006 р. у сумі 29290,00 грн.

Відповідно до п. 4 Угоди відповідач зобов»язався перерахувати на поточний рахунок позивача вартість наданих останнім послуг по Договору № 219/05 від 08.11.2005 р. на загальну суму 29290,00 грн. до 09.11.2006 р. включно, а саме:

-          оплатити рахунок № 2621094 від 05.09.2006 р. на суму 20533,30 грн. (п. 4.1 Угоди);

-          оплатити рахунок № 2621094/1 від 13.09.2006 р. на суму 2393,70 грн. (п. 4.2 Угоди);

-          оплатити рахунок № 2621094/2 від 06.10.2006 р. на суму 6363,00 грн. (п. 4.3 Угоди);

Пунктом 7 Угоди сторони передбачили, що у випадку недодержання графіку погашення заборгованості, передбаченого п. 4 Угоди, Сторона-2 (відповідач) зобов»язується додатково, окрім штрафних санкцій, передбачених Договором, оплатити Стороні –1 (позивачу) штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості, вказаної у пункті 3 Угоди.

Пунктом 4.7.3 Договору встановлено, що у випадку необґрунтованої відмови у прийнятті виконаних робіт/послуг, оплати та несвоєчасної оплати рахунків по договору, Клієнт (відповідач) сплачує Експедитору (позивачу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми простроченого платежу.

Позивач вважає, що ним всі зобов»язання по Договору № 219/05 про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.11.2005 р. були виконані в строк, у належній якості та в повному обсязі, що підтверджується Приймально –здавальними актами (№ 2621094 від 05.09.2006 р. на суму 20533,30 грн., № 2621094/1 від 13.09.2006 р. на суму 2393,70 грн., № 2621094/2 від 06.10.2006 р. суму 6363,00 грн.) та іншими документами, які свідчать про виконання робіт/надання послуг, та про що вказано у п. 2 Угоди.

На твердження позивача, незважаючи на підписання Угоди та направлення відповідачу Досудового попередження № 1025/06 від 19.12.06 р. (копії останнього та опису вкладання додані до позовної заяви), відповідач не виконав свої зобов»язання за Угодою щодо погашення заборгованості за Договором, а саме: рахунки № 2621094/1 від 13.09.2006 р., № 2621094/2 від 06.10.2006 р., № 2621094/3 від 16.10.2006 р. взагалі не сплатив, а рахунок № 2621094 від 05.09.2006 р. сплатив частково у сумі 5000,00 грн.

Позивач вважає, що оскільки рахунок № 2621094/3 від 16.10.2006 р. був складений після підписання Угоди і його сума (6363,00 грн.) не входить до визначеної у п. 3 Угоди заборгованості відповідача (29290,00 грн.), то суму рахунку № 2621094/3 необхідно додати до суми заборгованості 29290,00 грн., але з врахуванням вищезазначеної часткової оплати відповідачем у розмірі 5000,00 грн.

Тому у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 30653,00 грн. станом на 02.07.2007 р. (2393,70 грн. + 6363,00 грн. + 20533,30 грн. –5000,00 грн. + 6363,00 грн. = 30653,00 грн.), яка, на думку позивача, підлягає до примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтро –Плюс ЛТД».

Крім цього, відповідно до ст. 625 ЦК України, п. 4.7.3 Договору та п. 7 Угоди позивач визначає до примусового стягнення з відповідача 1434,95 грн. інфляції за період листопад 2006 р. –травень 2007 р., 2612,65 грн. пені за період з 09.11.2006 р. та за 183 дні, 5858, 00 грн. 20% штрафу (згідно розрахунку, доданого до позовної заяви).

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом –«ГПК України»), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Між сторонами по справі укладена Угода, предметом якої є здійснення розрахунків сторонами в порядку погашення заборгованості по Договору -  доручення № 219/05 від 08.11.2005 р., а тому саме вона і загальні положення ЦК України про зобов»язання та про договір визначають права та обов»язки сторін зі здійснення визначених останньою розрахунків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України (надалі за текстом –«ГК України»), договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов  не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що фактично позивачем всі зобов»язання по Договору № 219/05 про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.11.2005 р. були виконані в строк, у належній якості та в повному обсязі, що підтверджується п. 2 Угоди.

Таким чином, сам факт підписання відповідачем Угоди свідчить про визнання останнім надання йому позивачем транспортно –експедиційних послуг за Договором, а рівно визнання наявності у нього заборгованості перед позивачем у сумі 29290,00 грн. станом на 09.10.2006 р. (п. 3 Угоди).

Відповідно до п. 4 Угоди відповідач зобов»язався перерахувати на поточний рахунок позивача вартість наданих останнім послуг по Договору № 219/05 від 08.11.2005 р. на загальну суму 29290,00 грн. до 09.11.2006 р. включно, а тому з 10.11.2006 р. починається прострочка виконання грошового зобов»язання з боку відповідача

Судом встановлено, що відповідачем в порушення п.п. 4, 4.1, 4.2, 4.3 оплата рахунків № 2621094/1 від 13.09.2006 р. на суму 2393,70 грн., № 2621094/2 від 06.10.2006 р. суму 6363,00 грн. взагалі не була здійснена, а рахунок № 2621094 від 05.09.2006 р. на суму 20533,30 грн. відповідачем був оплачений частково у сумі 5000,00 грн. після підписання Угоди (після 09.10.2006 р.) та до 09.11.2006 р.

Відповідач у відзиві № б/н від 09.08.2007 р. вказав на відсутність в матеріалах справи Прийомно-здаточного акту № 2621094/3 на суму 6363,00 грн., який у відповідності до п. 3.6 Договору повинен бути підписаний сторонами Договору після виконання робіт (надання послуг) позивачем, та про безпідставність вимог позивача в цій частині.

З огляду на вищевказане суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у  сумі 6363,00 грн. за рахунком № 2621094/3 від 16.10.2006 р. дійсно не підлягають задоволенню, оскільки не доведені позивачем відповідно до п.п. 1.2, 3.6 Договору (заявка на перевезення вантажу відповідачем позивачу не надавалась, акт виконаних робіт (надання послуг) позивачем складений не був).

Судом встановлено, що вірною буде наступна сума основного боргу відповідача на підставі Угоди: 2393,70 грн. за рахунком № 2621094/1 від 13.09.2006 р.  + 6363,00 грн. за рахунком № 2621094/2 від 06.10.2006 р. + 20533,30 грн.  за рахунком № 2621094 від 05.09.2006 р.  –5000,00 грн. часткова оплата за рахунком № 2621094 від 05.09.2006 р. = 24290,00 грн. (основний борг).

Обчислення основного боргу у вищезазначеній сумі підтверджується наданими позивачем і підписаними сторонами за Договором Приймально-здавальними актами № 2621094 від 05.09.2006 р. на суму 20533,30 грн., № 2621094/1 від 13.09.2006 р. на суму 2393,70 грн., № 2621094/2 від 06.10.2006 р. суму 6363,00 грн., які приймаються судом у якості належного доказу надання позивачем транспортно –експедиторських послуг та прийняття їх відповідачем, а рівно, у якості доказу наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 24290,00 грн. (основний борг) за Договором -  доручення № 219/05 від 08.11.2005 р. щодо надання транспортно-експедиційних послуг, погашення заборгованості за яким сторони встановили в Угоді № 2/10/2006 про порядок погашення заборгованості від 09.10. 2006 року.

Інше (крім заперечень щодо Прийомно-здаточного акту № 2621094/3 на суму 6363,00 грн.) викладене відповідачем у відзиві на позов № б/н від 09.08.2007 р. заперечення проти позовних вимог у зв»язку з неукладеністю Договору № 219/05 про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.11.2005 р., односторонньою відмовою позивача від виконання договірних зобов»язань, безпідставністю одночасного нарахування штрафу та пені на підставі Договору № 219/05 та Угоди № 2/10/2006 про порядок погашення заборгованості від 09 жовтня 2006 року, не визнаються судом в якості підстави для відмови у позові, оскільки зазначене не відносяться до предмету спору по справі - здійснення розрахунків у відповідності з Угодою № 2/10/2006 від 09 жовтня 2006 року про порядок погашення заборгованості по Договору -  доручення № 219/05 від 08.11.2005 р., а одночасне договірне встановлення штрафу та пені не суперечить нормам чинного законодавства.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу у сумі 30653,00 грн. підлягають лише частковому задоволенню та у розмірі 24290,00 грн. з покладанням на відповідача в цій частині судових витрат.

В іншій частині основного боргу на суму 6363,00 грн. позивачу належить відмовити та з покладанням на на нього в цій частині судових витрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом (неустойка, штраф, пеня), іншими законами або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов»язання мало бути виконано.

Згідно з п. 4.7.3 Договору встановлено, що у випадку необґрунтованої відмови у прийнятті виконаних робіт/послуг, оплати та несвоєчасної оплати рахунків по договору, Клієнт (відповідач) сплачує Експедитору (позивачу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 7 Угоди сторони передбачили, що у випадку недодержання графіку погашення заборгованості, передбаченого п. 4 Угоди, Сторона-2 (відповідач) зобов»язується додатково, окрім штрафних санкцій, передбачених Договором, оплатити Стороні –1 (позивачу) штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості, вказаної у пункті 3 Угоди.

Враховуючи вищевстановлений судом час настання прострочки виконання  грошового зобов»язання з боку відповідача (з 10.11.2006 р.) та встановлену судом суму основного боргу (24290,00 грн.), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення 1434,95 грн. інфляції за період листопад 2006 р. –травень 2007 р., 2612,65 грн. пені за період з 09.11.2006 р. за 183 дні та 5858,00 грн. 20 % штрафу на підставі п. 7 Угоди визнаються частково обґрунтованими, а тому підлягають і частковому задоволенню в сумі 1137,08 грн. інфляції та за період з 10.11.2006 р. по 31.05.2007 р., у сумі 2070,31 грн. пені та за період з 10.11.2006 р. по 11.05.2007 р. (183 дні) та 4858,00 грн. 20 % штрафу на підставі п. 7 Угоди.

В іншій частині стягнення інфляції (297,87 грн.), пені (542,34 грн.) та штрафу (1000,00 грн.) позивачу належить відмовити.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2500,00 грн. витрат відповідно до укладеного між позивачем та Адвокатом, суб»єктом підприємницької діяльності –фізичною особою Мусієнко Володимиром Івановичем Договору № 02/2007/А від 01.06.2007 р. (надалі за текстом –«Договор № 02/2007/А») про надання юридичних послуг визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

-          зі змісту зазначеного Договору випливає, що останній укладався з адвокатом, отже, зазначені витрати входять в склад судових витрат (ст. 44 Господарського процесуального кодексу України);

-          копія акту № 02/2007/А/01 прийому-передачі виконаних послуг від 18.06.2007 р. та оригінал платіжного доручення № 2002 від 26.06.2007 р. на суму 2500,00 грн. приймаються судом у якості належних доказів надання адвокатом, суб»єктом підприємницької діяльності –фізичною особою Мусієнко Володимиром Івановичем адвокатських послуг згідно Договору № 02/2007/А та прийняття їх з повною оплатою позивачем.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 193, 230, 232 ГК України,

ст. 525, 526, 530, 599, 625 ЦК України,

ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116 ГПК України,

Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтро –Плюс ЛТД»(01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, 71; ; р/р 8801 в АКБ «ТАС-Коммерцбанк», м. Київ, МФО 300164), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду, на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.»(03127, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 118-Б; ; р/р 3008 в АКБ «Сіті банк (Україна)», МФО 300584) 24290 (двадцять чотири тисячі двісті дев»яносто) грн. 00 коп. основного боргу, 1137 (одну тисячу сто тридцять сім) грн. 08 коп. інфляції, 2070 (дві тисячі сімдесят) грн. 31 коп. пені, 4858 (чотири тисячі вісімсот п»ятдесят вісім) грн. 00 коп. штрафу, 2500 (дві тисячі п»ятсот) грн. 00 коп. оплати послуг адвоката,  348 (триста сорок вісім) грн. 56 коп. державного мита та 95 (дев»яносто п»ять) грн. 52 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині  позову відмовити.

4.          Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
С.М.Жирнов

Дата підписання 16.08.2007 р.