ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.03.07 р.                                                                               Справа № 39/32

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:

Прокурора Червоногвардійського району м. Макіївки в інтересах держави в особі Державного підприємства “Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка

до відповідача:

Державної холдингової компанії “Донвуглереммаш” м. Макіївка

про:

стягнення 862 грн. 24 коп.

За участю:

прокурора: не з’явився

представника позивача: не з’явився

представника відповідача: Анушкевич О.В. довіреність № 88/01-06 від 1101.2007 р.

В судовому засіданні від 27.03.2007 р.

оголошено перерву до 30.03.2007 р. об 11год.20хв.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Прокурор Червоногвардійського району м. Макіївки в інтересах держави в особі Державного підприємства “Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Державного підприємства “Донвуглереммаш” м. Макіївка, про стягнення помилково перерахованих грошових коштів в сумі 862 грн. 24коп.

В обґрунтування своїх вимог посилається на договір № 24/1-02-00/35 від 15.05.2000 р., платіжне доручення № 312 від 22.09.2000 р., претензію № 01-15/237 від 04.02.2005 р, наказ Міністерства палива та енергетики України № 280 від 05.06.2003 р., розподільчий баланс станом на 01.01.2004 р., наказ № 32 від 21.01.2004 р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, проти позовних вимог заперечив,  пояснив, що вказана заборгованість списана ним у зв’язку зі спливом строку позовної давності. .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

15.05.2000 р. між відповідачем, Державною холдинговою компанією “Донвуглереммаш” м. Макіївка та Червоногвардійською дирекцією по ліквідації шахт Української державної холдингової компанії з реструктуризації підприємств вугільної промисловості “Укрвуглереструктуризація”, правонаступником якої, згідно наказів ДП “Укрвуглереструктуризація” № 43 від 04.04.2000 р., № 90 від 01.6.2000 р., № 238 від 25.12.2000 р., № 135 від 23.12.2002 р., наказів Міністерства палива та енергетики України № 280 від 05.06.2003 р., № 32 від 21.01.2004 р., є позивач, укладено договір № 24/1-02-00/35, згідно якого відповідач зобов’язався виготовити та провести капітальний ремонт ГШО, а також поставити запчастини до нього в асортименті та кількості згідно специфікації, а позивач в свою чергу зобов’язався прийняти та оплатити роботи та поставлені запчастини.

Між тим, згідно наданого позивачем платіжного доручення № 312 від 22.09.2000 р., Пролетарська дирекція з ліквідації шахт УДХК “Укрвуглереструктуризація” (яка, відповідно, наказу УДХК “Укрвуглереструктуризація” № 90 від 01.06.2000 р. є правонаступником Червоногвардійської дирекції з ліквідації шахт) перерахувала відповідачу – 4 129 грн. 84 коп. в рахунок оплати за кап. ремонт насосу ЦНС 180х340 згідно акту № 122 від 17.07.1998 р. по ф.3 за жовтень 1998 р., згідно договору № 13/108 від 01.01.1998 р.

Позивач стверджує, що саме цим платіжним дорученням помилково перерахував ДХК “Донвуглереммаш”  862 грн. 24 коп.

Враховуючи, що відповідачем наявність заборгованості визнавалася  і після 01.01.2004 р.,  на підставі пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до спірних правовідносин слід застосовувати положення цього кодексу.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач заявляє позовні вимоги щодо повернення безпідставно отриманого майна (грошових коштів) (ст. 1212 ЦК України), визначаючи кошти в сумі 862 грн. 24 коп. як “помилково перераховані” , разом з тим, вказує на договірний характер відносин з відповідачем та в резолютивній частині позову визначає зобов’язання відповідача щодо повернення коштів як “борг”.

Відповідач не заперечує, що у нього перед позивачем у період з 2000 по 2004 роки був наявний борг в сумі 862 грн. 24 коп., проте зазначає, що у березні 2004 року вказана сума списана ним у зв’язку зі спливом позовної давності.

З представлених суду документів не можна встановити чи підпадала спірна сума під визначення “помилково перераховані кошти”, а також правової природи та підстав виникнення такої “заборгованості”.

Відповідач, згідно відзиву № 88/07-126 від 16.02.2007 р., визначає такі кошти як винагороду за товари (роботи, послуги), що були надані в процесі його господарської діяльності, та відповідно втратили статус бюджетних, на підставі ст. 12 Закону України “Про оподаткування підприємств” списані ним у загальному порядку.

Відповідно до  ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Крім того, позивачем не представлено суду жодних доказів стосовно вжиття заходів  щодо стягнення спірної суми до  закінчення строку позовної давності, претензія № 01-15/237 від 04.02.2005 р., судом до уваги не приймається, оскільки направлена вже після закінчення встановленого законом строку позовної давності.

Згідно ст. 77 ЦК УРСР,  ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Позивачем, як новим кредитором у спірних зобов’язаннях, не доведено поважності причин невжиття заходів щодо стягнення спірної суми у період з 01.01.2004 р. по березень 2004 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що на час звернення із позовною заявою строк позовної давності для звернення за захистом порушеного права.

Клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем не заявлялося, доказів поважності причин пропуску строку суду не надавалось.

За таких обставин, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування строків позовної давності, позовні вимоги Прокурора Червоногвардійського району м. Макіївки в інтересах держави в особі Державного підприємства “Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись, ст. ст. 256, 262, 267  п. 4, 6 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України, ст. ст. 43, 33, 34, 43, 46, 49 ст. ст. 82 85 ГПК  України, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Прокурора Червоногвардійського району м. Макіївки в інтересах держави в особі Державного підприємства “Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка до Державного підприємства “Донвуглереммаш” м. Макіївка, про стягнення боргу в сумі 862 грн. 24коп. – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя