ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________П О С Т А Н О В А
23.01.2007 року                                                Справа № 7/466ад
Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
суддів                                            Єжової С.С.
секретар судового засідання:            Антонова І.В
за участю представників:
від  позивача:                               -Самойлова О.П., головний спеціаліст відділу
надходження доходів, дов. №507/03-15  від 22.01.07;
-Чистякова І.В., начальник юридичного відділу,
дов. №78/07-22  від 03.01.07;
від відповідача:                              -Наранович Л.С., представник
за дов.  б/н  від 23.01.07;
м. Луганська                               повноважний представник не прибув;
у судовому засіданні
апеляційну скаргу                              Відкритого акціонерного товариства “Прокат”, м. Луганськ
господарського суду                     Луганської області
від                                                    23.11.06
у справі                                         №7/466ад (суддя Калашник Т.Л.)
за позовом                                         Прокурора Жовтневого району м. Луганська в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська, м. Луганськ
до                                                   Відкритого акціонерного товариства “Прокат”, м. Луганськ
23.11.06 господарський суд Луганської області по справі №7/466ад прийняв постанову, резолютивну частину якої виклав у наступній редакції:
“1.Позов задовольнити.
Дана постанова суду першої інстанції, з посиланням на п. 2 Заключних положень Закону України від 09.07.03 №1058-ІV, Інструкцію, затверджену Постановою Правління ПФУ від 19.12.03 №21-1 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України від 16.01.04 №64/8663, ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, мотивована доведеністю виникнення зобов’язання відповідача по сплаті заявленої у позові суми боргу у зв’язку з невнесенням ним плати, яка покриває витрати на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком №1.
Відкрите акціонерне товариство “Прокат”, м. Луганськ (відповідач у справі), не погодилось з прийнятою у даній справі постановою господарського суду Луганської області від 23.11.06 і подало до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати згадану постанову через порушення норм матеріального та процесуального права, неповно встановлені судом першої інстанції обставини, які підлягають встановленню у спірних правовідносинах і мають значення по справі, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 21.12.06 у справі №7/466ад для розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства “Прокат”, м. Луганськ, на постанову господарського суду  Луганської області від 23.11.06 у справі №7/466ад призначено судову колегію у складі: головуючий суддя  - Семендяєва І.В., суддя –Єжова С.С.,   суддя –Парамонова Т.Ф.
У зв’язку з відпусткою без збереження заробітної плати судді Семендяєвої І.В., розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 22.01.07 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України”, ст.ст. 24, 26 Кодексу адміністративного судочинства України із складу судової колегії по розгляду апеляційної скарги у справі №7/466ад виключено головуючого суддю Семендяєву І.В. та введено до складу колегії головуючого суддю Бойченко К.І.
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.
Відповідач зареєстрований платником збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська 29.06.93 за №35.02.09-0013.
З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі за текстом –Закон № 1058-ІV), який встановлює пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими умовами праці за Списком № 1.
До набрання чинності Закону України від 17.02.00 №1461-ІІІ (внесення змін до п. 1 ст. 2, абз. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400) діяли норми абз. 3 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788, яким передбачалось, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. "б"-"з" ст. 13 Закону №1788, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього ж Закону у розмірі 100% з 1996 року, що в подальшому було відображено у п. п. 6.2 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.03 №21-1, а саме: "якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених ст. ст. 13, 14 та ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених п. 2 „Прикінцевих положень” Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до Закону №1058-ІV та п. 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01 №121, правління Пенсійного фонду України постановою від 19.12.03 №21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.01.04 за номером 64/8663) затвердило  Інструкцію  про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі за текстом - Інструкція) та визнало такою, що втратила чинність Інструкцію про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затверджену постановою правління Пенсійного фонду України від 19.10.01 за номером 16-6 і зареєстровану в Міністерстві юстиції України 29.11.01 за номером 998/6189.
Зобов'язання по відшкодуванню витрат ПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій виникають не на підставі загального податку (або збору), недотримання форми та строку пред'явлення якого тягнуть його скасування, а пов'язане з покриттям не передбачених ст. 9 Закону №1058-ІV видів пенсійних виплат і соціальних послуг Пенсійного фонду України, пов'язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій до досягнення пенсіонером пенсійного віку. Тому, пунктом 2 „Прикінцевих положень” Закону №1058-ІV зазначено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.
В Законі №1058-ІV та Інструкції не зазначено, що відшкодуванню підлягають тільки ті пенсії, що призначені після набрання чинності Закону №1058-ІV, тобто після 01.01.04.
Згідно з п. 1.2 Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління (позивач по справі) у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами правління, наказами фонду. Як територіальний орган центральної виконавчої влади управління підвідомче Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області й тому діяв у порядку, межах та спосіб, передбачений чинним законодавством.
Відповідно до п. 6.10 Інструкції у разі призначення пенсії на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції, для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцем знаходження цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.
У відповідності з п. 6.4 Інструкції розмір сум відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду щорічно в повідомленнях (розрахунках) сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. 2 „Прикінцевих положень” Закону №1058-ІV, які надсилаються підприємству до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.  Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену у повідомленні (розрахунку) місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відповідно до абз. 5 п. 2 „Прикінцевих положень” Закону №1058-ІV підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій. У зв’язку з цим, такий платіж не підпадає під термін "внески" або "збір" на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розумінні Закону №400 "Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" (посилання на відповідний порядок, який діяв раніше, стосується ставки плати при визначенні його суми), оскільки згідно з п. 15 „Прикінцевих положень” Закону №1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно статті 100 Закону України “Про пенсійне забезпечення” пільгові пенсії призначаються особам, що мають повний пільговий стаж на роботах з шкідливими та важкими умовами праці, які передбачено раніше діючим законодавством і довідки, які уточнюють особливий характер праці, оформлені на підставі Списку №1, затвердженого 22.08.56 за №1173.
Підставою для нарахування пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо праці на даному підприємстві, а й довідка підприємства яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, яка оцінюється управлінням Пенсійного фонду з урахуванням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.02 за № 536/6824. Відповідальність за представлення таких документів покладається на адміністрацію підприємств, установ, організацій, згідно ст. 101 Закону "Про пенсійне забезпечення" №1788- ХІІ.
При оформленні пенсії пенсіонерам було враховано пільговий стаж до і після 01.01.92, крім того, відповідачем були надані довідки, які уточнюють особливий характер праці на підставі Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.94, згідно якого призначається пенсія по ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Позивачем надані відповідні докази у підтвердження оформлення повідомлень відповідної форми та їх направлення платнику, які відповідачем були отримані та неоспорені в установленому порядку.
Позивач частково відмовився від позову не під час підготовчого провадження, право на що передбачено ч. 1 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України, а при безпосередньому розгляді справи по суті.
Частиною 4 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд не приймає відмови від адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
Обставини часткової відмови від позову під час вирішення спору по суті не є підставою для неприйняття її судом.
Дії позивача щодо часткової відмови від позову не суперечать закону і не порушують чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.
Судова колегія приймає часткову відмову від позову у сумі 5016 грн. 62 коп.
Суд першої інстанції не вирішив всіх позовних вимог, а саме: у частині часткової відмови позивача від позову.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що: апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню; постанова господарського суду Луганської області від 23.11.06 у даній справі підлягає зміні з викладенням пункту 1 резолютивної частини цієї постанови у наступній редакції: “1. Позов задовольнити частково.”; резолютивна частина постанови господарського суду Луганської області від 23.11.06 по справі №7/466ад доповнюється пунктом 3 наступного змісту: “3.В частині стягнення боргу в сумі 5016 грн. 62 коп. провадження у справі закрити.”; пункт 2 резолютивної частини постанови господарського суду Луганської області від 23.11.06 по справі №7/466ад залишається без змін.
Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покладаються на відповідача (заявника скарги) –Відкрите акціонерне товариство “Прокат”, м. Луганськ.
У судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.
Керуючись ст. ст. 17, 45, 46, 94, ч. 6 ст. 103, п/п. 2 п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 163, 167, 195, 196, п/п. 2 п. 1 ст. 198, п/п. 2 п. 1 ст. 201, ч. 2 ст. 205,  п. 1 ст. 211, п. 2 ст. 212, п. 5 ст. 254, пунктами 2-1, 6, 7 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Прокат”, м.  Луганськ,  задовольнити частково.
2.Постанову господарського суду Луганської області від 23.11.06 по справі №7/466ад змінити.
3.Пункт 1 резолютивної частини постанови господарського суду Луганської області від 23.11.06 по справі №7/466ад викласти у наступній редакції: “Позов задовольнити частково”.
4.Резолютивну частину постанови господарського суду Луганської області від 23.11.06 по справі №7/466ад доповнити пунктом 3 наступного змісту: “3.В частині стягнення боргу в сумі 5016 грн. 62 коп. провадження у справі закрити.”.
5.В решті постанову господарського суду Луганської області від 23.11.06 по справі №7/466ад залишити без змін.
6.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покласти на відповідача (заявника скарги) –Відкрите акціонерне товариство “Прокат”, м. Луганськ.
Відповідно до п. 1 ст. 211, п. 2 ст. 212, п. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України:
-сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов’язки, мають право оскаржувати в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також  судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково;
-касаційна скарга на судові рішення подається протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а у разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –з дня складання постанови в повному обсязі;
-постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.
Постанова від 23.01.07 по справі №7/466ад відповідно до ч. 6 ст. 103, ч. 3 ст. 160,   ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України виготовлена у повному обсязі 29.01.07.

Головуючий суддя                                                  К.І. Бойченко

Суддя                                                                      С.С. Єжова

Суддя                                                                      Т.Ф. Парамонова