ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 липня 2007 р.
№ 28/251

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Чернігівського обласного центру зайнятості , м. Чернігів (далі -  Центр зайнятості)

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007

зі справи  № 28/251

за позовом Центру зайнятості

до Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт “Укрмонтажспецбуд”, м. Київ

про стягнення 245 005 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення коштів у сумі 245 005, 51 грн. (в тому числі 13 462, 51 грн. пені) у зв’язку з неналежним виконанням договору підряду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.01.2007, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України від 06.06.2007 № 14/1348 Центр зайнятості просить постанову Київського апеляційного господарського суду з цієї справи скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

У даній касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких саме норм матеріального чи процесуального права припустився, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції у прийнятті оскаржуваної постанови, у чому конкретно полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття судом цієї постанови. Доводи скаржника стосуються виключно питань, пов’язаних з установленням обставин справи та оцінкою зібраних у ній доказів, а не з правильністю застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Тим часом відповідно до статті 1117 ГПК України касаційна інстанція, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції зазначених норм і не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Водночас частиною третьою згаданої статті ГПК України передбачено, що після усунення обставин, зазначених, зокрема, в пункті 6 частини першої цієї статті сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

Керуючись пунктом 6 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2007 зі справи № 28/251 повернути Чернігівському обласному центру зайнятості.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов