ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.
Справа № 4/134-07-3687

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Савицького Я.Ф.

суддів Гладишевої Т.Я., Лавренюк О.Т.,

при секретарі судового засідання Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Обухін В.М., голова господарства;

від відповідача: Чернова О.М., голова господарства;

Чернов В.В., довіреність №38 від 03.07.2007р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства „Демидівське”

на рішення господарського суду Одеської області

від 21 травня 2007р.

по справі №4/134-07-3697

за позовом: Селянського (фермерського) господарства „Колосок”

до Селянського (фермерського) господарства „Демидівське”

про стягнення 5850грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Присутнім в судовому засіданні представникам сторін роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки. Усних клопотань, в тому числі відводу суддям колегії не заявлено

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.05.2007р. по справі №4/134-07-3697 (суддя Літвінов С.В.) задоволено позов С(Ф)Г „Колосок” до С(Ф)Г „Демидівське” про стягнення 5850 грн.: стягнуто з відповідача на користь позивача борг в розмірі 5850 грн. та судові витрати, з посиланням на те, що відповідач не виконав обов’язків щодо оплати товару отриманого за договором купівлі-продажу, укладеного усно між С(Ф)Г „Колосок” та С(Ф)Г „Демидівське” на суму 5850 грн., борг відповідач визнав у відповіді на претензію від 20.12.2006р. за №54 та зобов’язався сплатити заборгованість в строк до 25.02.2007р., отже згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України відповідач повинен був виконати зобов’язання належним чином та оплатити отриманий від позивача товар, що є підставою для задоволення позову.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 08.06.2007р. звернулося С(Ф)Г „Демидівське”, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 21.05.2007р., прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що: 1) господарським судом порушено норми процесуального права, оскільки позов розглянуто за відсутності відповідача, хоча ним заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з хворобою керівника відповідача; 2) господарським судом першої інстанції не враховано той факт, що договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем не укладався, про наведене свідчить відсутність самого тексту договору у матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги С(Ф)Г „Демидівське”, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, з огляду на таке.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду встановила, що 15.04.2005р. між С(Ф)Г „Колосок” та С(Ф)Г „Демидівське” вчинено правочин, згідно з яким С(Ф)Г „Колосок” поставило С(Ф)Г „Демидівське” ячмінь у кількості 9 тон вартістю 650 грн. за тону на загальну суму 5850 грн., вказаний правочин засвідчений накладною №28 від 15.04.2005р. (арк. спр. 17).

27.09.2006р. С(Ф)Г „Колосок” направило на адресу С(Ф)Г „Демидівське” претензію, в якій просило оплатити вартість переданого ячменя.

20.12.2006р. С(Ф)Г „Демидівське” направило на адресу С(Ф)Г „Колосок” відповідь на претензію за №54 (арк. спр. 19), в якій визнавало суму боргу у розмірі 5850 грн. та гарантувало погашення заборгованості у строк до 25.02.2007р..

Проте, як свідчать матеріали справи, вказана заборгованість С(Ф)Г „Демидівське” на момент подання позовної заяви погашена не була.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона. у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати певну роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку; основними видами господарських зобов’язань є майново-господарські зобов’язання, які регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Таке ж саме положення міститься й у ст. 526 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції цілком вірно встановлено, що С(Ф)Г „Демидівське” повинне розрахуватися за поставлену позивачем продукцію, та він правомірно виніс рішення , яким стягнув з відповідача на користь С(Ф)Г „Колосок” заборгованість у розмірі 5850 грн. та судові витрати.

Щодо пояснень представника відповідача проте, що рішення господарського суду першої інстанції є таким, що прийнято з порушенням процесуальних прав відповідача, передбачених ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, оскільки господарським судом не було задоволено його клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з хворобою керівника господарства, то це не є безумовною підставою для скасування рішення, оскільки такою підставою є лише неповідомлення належним чином будь-якої із сторін про місце засідання.

Таким чином, господарський суд апеляційної інстанції вважає, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу С(Ф)Г „Демидівське” –без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської області від 21.05.2007р. по справі №4/134-07-3687 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Головуючий суддя:                                                                                Я.Ф. Савицький

Суддя:                                                                                     Т.Я. Гладишева

Суддя:                                                                                                    О. Т. Лавренюк