ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.06.2007
Справа №2-22/12566-2006А

За позовом – ВАТ «Джанкойський машинобудівний завод» (м.Джанкой , вул./ Промислова, 7)

До відповідача  -  Джанкойської ОДПІ  ( м. Джанкої, вул.. Дзержинського, 30  )

Про  визнання недійсними  податкових повідомленнь-рішеннь.

Суддя  ЯковлєвС.В.

За участю секретаря Дулімової В.І.

представники:

Від позивача –  не з’явився .

Від відповідача – Казанцева З.Г. – пред-к, дов. Від 27.04.2006 р.

Сутність спору:  ВАТ «Джанкойський машинобудівний завод» ( далі позивач)  звернулось до суду   з позовом, в якому просило  визнати  недійсними  податкові повідомлення-рішення Джанкойської ОДПІ  (далі відповідач) № /0 від 18.05.2006 р., № /0 від 18.05.2006 р., № /0 від 18.05.2006 р., № /0 від 18.05.2006 р.    про застосування до нього  штрафних санкцій в сумі 738870,37 грн.  за невчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання. Вимоги мотивовані тим, що відповідач нарахував податкові зобов’язання з  порушенням вимог Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що зазначені податкові повідомлення-рішення прийняти у зв’язку з тим, що відповідачем у терміни, передбачені діючим законодавством , не виконані узгоджені податкові зобов’язання по сплаті ПДВ.

Суд 05.10.2006 р. відповідно до ст. 156 КАСУ зупинив провадження по справі, призначивши  судово - економічну експертизу.

Після повернення матеріалів справи до суду ухвалою від 27.03.2007 р провадження по справі було поновлено.

Представник позивача під час судових засідань, які відбулись 26.04.2007 р. та 14.05.2007 р., наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач надіслав відзив на позов ( вих. № 5387/10/10 від 04.10.2006 р.) , в якому погоджувався  з позовом  у частині визнання недійсними податкових повідомлень-рішень  від 18.05.2006 р. № /0 , № /0 та частково недійсними  податкових повідомлень-рішень № /0 від 18.05.2006 р. та № /0 від 18.05.2006 р.

Представник відповідача  під час судових засідань, які відбулись 26.04.2007 р. та 14.05.2007 р., наполягав на позиції, яка визначена у відзиві на позов ( вих. № 5387/10/10 від 04.10.2006 р.).

Позивач явку своїх представників у судові засідання, яки відбулись 24.05.2007 р. 07.06.2007 р. , 14.06.2007 р. ,  не забезпечив, витребувані судом пояснення не надав, про час та дні проведення судових засідань був сповіщений належним чином.

Під час судового засідання, яке відбулось 14.06.2007 р., відповідач наполягав на продовженні розгляду справи  на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши думку представника відповідача, приймаючи до уваги участь представника позивача у попередніх судових засіданнях,  відсутність клопотання про відкладення розгляду справи, ненадання ним доказів неможливості участі його представника у судовому засіданні  з поважних причин, суд, керуючись ст. 128 КАСУ, вважає можливим продовжити розгляд справи  по наявним в ній документам.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін,  суд

встановив

Позивач  зареєстрований  виконавчим комітетом  Джанкоїської міської  ради № 15.02.95 р. , про що зроблений запис №19,  та взятий на податковий облік у Джанкойської ОДПІ  з 15.02.95 р.

Відповідач провів  документальну невиїзну перевірку позивача з питання  сплати  ПДВ  за податковий період з 31.12.2002 р. по 01.03.2006 р.  , за результатами якої 11.05.2006р.  складено акт №  1099/15-2/00231878.

У зазначеному акті перевірки вказано , що виявлено  порушення позивачем вимог п.п. 5.3.1. ст.. 5 Закону України «Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” , а саме: несвоєчасна сплата податкового зобов’язання  з ПДВ.

Відповідач 18.05.2006 р. прийняв  повідомлення-рішення № /0 , згідно з яким  позивач  на підставі   п.п.17.1.7 п.17.1.ст.17 Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  за затримку на 298 календарних днів  граничного строку сплати  узгодженої суми податкового зобов’язання  в розмірі 258178,46  грн.  мав сплатити штраф  у розмірі 50% у сумі 129089,23  грн.

Крім того відповідач 18.05.2006 р. прийняв  податкове повідомлення – рішення № /0,  згідно з яким позивач  на підставі   п.п.17.1.7 п.17.1.ст.17 Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  за затримку на 410 календарних днів  граничного строку сплати  узгодженої суми податкового зобов’язання  в розмірі 849707,13  грн.   мав  сплатити штраф  у розмірі 50% у сумі 424853 грн.

Відповідач 18.05.2006 р. прийняв  повідомлення-рішення № /0 , згідно з яким  позивач  на підставі   п.п.17.1.7 п.17.1.ст.17 Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  за затримку на 90 календарних днів  граничного строку сплати  узгодженої суми податкового зобов’язання  в розмірі 716354,55  грн.  мав сплатити штраф  у розмірі 20% у сумі 143270,91 грн.

Відповідач 18.05.2006 р. також  прийняв  повідомлення-рішення № /0 , згідно з яким  позивач  на підставі   п.п.17.1.7 п.17.1.ст.17 Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  за затримку на 86 календарних днів  граничного строку сплати  узгодженої суми податкового зобов’язання  в розмірі  208286,15  грн.  мав сплатити штраф  у розмірі 20% у сумі 41657,23  грн.

Ст.19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані  діяти на підстава, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 67 Конституції України  визначає, що кожен  зобов’язаний сплачувати  податки і збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платники податку на додану вартість, об’єкти, базу та ставки оподаткування , перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування  операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій визначені в законі України “Про податок на додану вартість”.

У п. 1.3. Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що  платником податку є особа, яка згідно  з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення  до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари тна митну територію України.

Згідно з п.п. 1.6  ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” податкове зобов’язання  це загальна сума  податку , одержана ( нарахована) платнику  податку у звітному ( податковому ) періоді , визначена згідно з Законом.

Порядок обчислення та сплати податку визначений у ст.7 вказаного Закону.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення  зобов’язань  юридичних або фізичних осіб  перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків  і зборів ( обов ‘язкових платежів) є Закон України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Ст. 1 Закону визначає, що  податковим зобов’язанням  є  зобов’язання платника  податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені  цим Законом або іншими законами України. Згідно з п. 1.3. вказаної статті Закону податковим боргом ( недоїмкою)  є податкове  зобов’язання ( з урахуванням  штрафних санкцій  за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку , але не сплачене  у встановлений строк, а також пеня , нарахована  на суму такого податкового зобов’язання.

Порядок  подання  податкових декларацій та визначення суми податкових зобов’язань визначений у ст. 4 вказаного закону, п.п. 4.1.4 якої визначає , що податкові декларації подаються за базовий податковий період що дорівнює календарному місяцю – протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У п. 5.3.1 ст. 5 Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що  платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму  податкового зобов’язання, зазначену  у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченогоп.п.4.1.4п.4.1.ст.4 Закону для подання декларації  платника податків.

Відповідно до п.п. 5.4.1.п.5.4. ст. 5 вказаного закону  узгодження сума  податкового зобов'язання, не сплачена у строки, визначені у Законі, визнається сумою  податкового боргу платника податків.

Розмір штрафних санкції, які накладаються на платника податків за порушення  податкового законодавства  , та порядок їх застосування визначені у ст. 17  Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Відповідно до п. 17.1.7  ст. 17 вказаного закону  у разі коли платник  податків не сплачує узгоджену  суму податкового зобов’язання  протягом граничних строків, визначених цим законом, він зобов’язаний  сплатити штраф  у таких розмірах:

при затримці  до 30 календарних днів -  у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу,

при затримці від 31 до 90 календарних днів  - у розмірі 20 % погашеної суми  податкового боргу;

при затримці більш 90 календарних днів  - у розмірі 50% погашеної суми  податкового боргу.

У матеріалах справи є висновок судово-економічної експертизи № 113/06 від 19.03.2007 р., в якому зафіксований встановленим експертами факт невиконання позивачем положень Законів України “Про податок на додану вартість”, “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» щодо своєчасної сплати сум узгоджених під час подання податкових декларації  податкових зобов’язань по податку на додану вартість за період часу з 31.12.2002 р.  по 01.03.2006 р.

Представник позивача під час судових засідань підтвердив несвоєчасну сплату податку на додану вартість , суми якого були їм визначені під час подання відповідних декларації за вказаний період часу.

Суд неодноразово відкладидав розгляд справи, зобов’язував сторін зробити акт звірення розрахунків, вимагав від позивача надати платіжні документи, яки свідчили про сплату ним податкових зобов’язань по податку на додану вартість за період часу з 31.12.2002р.  по 01.03.2006 р.

Відповідачем  надані копії податкових повідомлень-рішень, яки просить визнати нечинними  позивач, а також копії розрахунків штрафних санкції, в яких  зазначені суми податкових зобов’язань по податку на додану вартість , узгоджених під час подання декларації, строки їх сплати , фактичні дати сплати, строк затримки позивачем сплати узгодженої суми податкових зобов’язань , розмір та суму нарахованих штрафних санкції.

Позивач в порядку, передбаченому ст. 71 КАСУ, не надав доказів того, що зазначені розрахунки штрафних санкції не відповідають дійсним обставинам справи.

У матеріалах  справи є  заперечення на позов від 04.10.2006 р. № 5387/10/10 , в яких  відповідач погодився з вимогами по визнанню нечинними у повному обсязі податкових повідомлень-рішень від 18.05.2006 р. №  /0 та № /0 та частково нечинними   податкових повідомлень – рішень № /0 у частині нарахування штрафних санкцій у сумі 13742,08 грн. та  № /0 від 18.05.2006 р.  у частині нарахування штрафних санкцій у сумі 103065,66 грн.

Під час судового засідання, яке відбулось 24.05.2007 р., представник відповідача, який брав участь у розрахунки штрафних санкції, підтвердив доводи , викладені у запереченнях на позов від 04.10.2006 р. № 5387/10/10, пояснив, що  згідно з податковими повідомленнями-рішеннями №  /0 та № /0 позивач мав сплатити штрафні санкції за несплату податкових зобов’язань , строк давності по стягненню яких, встановлений ст. 15 Закону України “Про порядок  погашення  зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», закінчився. Щодо визначення частково недійсними  податкових повідомлень – рішень № /0 та   № /0  він пояснив, що під час розрахунку штрафних санкції не були взяти до уваги суми податкових зобов’язань по податку на додану вартість, строк сплати яких був змінений сторонами на підставі Договору про розстрочення № 46 від 15.06.2001 р.

Вивчивши пояснення представників відповідача, приймаючи до уваги те, що позивачем не надані в повному обсязі докази обґрунтування своїх вимог, керуючись ст. 71, 72 КАСУ, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, визнати нечинними у повному обсязі податкові повідомлення-рішення від 18.05.2006 р. №  /0 та № /0 та частково нечинними   податкові повідомлення – рішення № /0 у частині нарахування штрафних санкцій у сумі 13742,08 грн. та  № /0 від 18.05.2006 р.  у частині нарахування штрафних санкцій у сумі 103065,66 грн.

Під час судового засідання, яке відбулось 14.06.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 19.06.2007р.

Керуючись ст.ст. 94,98,160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати нечинними податкові повідомлення- рішення  Джанкойської ОДПІ  ( м. Джанкої, вул. Дзержинського, 30  ) від 18.05.2006 р.  №  /0 та №/0.

3. Визнати нечинним податкове повідомлення- рішення  Джанкойської ОДПІ  ( м. Джанкої, вул. Дзержинського, 30  ) від 18.05.2006 р. № /0 у частині нарахування ВАТ «Джанкойський машинобудівний завод» (м.Джанкой , вул. Промислова, 7, ЗКПО 00231878)  штрафних санкцій у сумі 13742,08 грн.

4. Визнати нечинним податкове повідомлення- рішення  Джанкойської ОДПІ  ( м. Джанкої, вул. Дзержинського, 30  ) від 18.05.2006 р. № /0 у частині нарахування ВАТ «Джанкойський машинобудівний завод» (м.Джанкой , вул. Промислова, 7, ЗКПО 00231878) штрафних санкцій у сумі103065,66 грн.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ВАТ «Джанкойський машинобудівний завод» (м.Джанкой , вул.. Промислова, 7,ЗКПО 00231878 , п/р 29 у філії АКБ «Джанкой-Грант» МФО 324719) 0,85 грн. – судового збору.

6. В іншій частині позовних вимог – у позові відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.