ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.07р.

Справа № 35/159-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства

"Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго"

в особі Верхньодніпровського району електричних мереж,

м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

до  Комунального підприємства

"Верхньодніпровське виробниче управління

водопровідно-каналізаційного господарства",

м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

про стягнення 911 142,08 грн

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

Від позивача - Тютюнник В.В. - юрисконсульт, дов №153 від 21.01.05 р.  Від відповідача - Шпірко Л.П. - юрисконсульт, дов №2 від 05.01.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за спожиту в 2005-2006р.р. активну  електричну енергію –852404,45 грн, за перетоки реактивної енергії –35 312,42 грн, пеню –4 050,76 грн, інфляційні втрати в сумі 9 953, 30 грн, 3% річних –9421,15 грн, посилаючись на договір №8 від 05.04.2002р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги в частині боргу за активну та реактивну електроенергію визнає в повному обсязі, в частині стягнення пені, інфляційних втрат та річних заперечує, посилаючись на те, що являється підприємством комунальної власності, не отримує з державного бюджету дотацій на покриття затрат, які не відшкодовуються встановленими тарифами на водопостачання, в зв’язку з чим він, від незалежних від нього причин, не може проводити платежі в повному обсязі. Просить суд зменшити пеню до 10% та в стягненні інфляційних втрат та річних відмовити взагалі.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

- 05.04.2002р. між  Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі структурної одиниці Верхньодніпровського                   району електричних мереж (надалі позивач) та Комунальним підприємством «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства»(надалі відповідач) було укладено договір №8 строком дії до 31.12.2002р. та який відповідно до п.11.4 вважається щорічно продовженим, якщо жодна із сторін не заявить про відмову від нього. Доказів розірвання договору в спірний період суду не надано.

Згідно умов вказаного договору позивач зобов’язався продавати відповідачу електричну енергію, а відповідач –оплачувати її в установлені договором строки та дотримуватися Правил користування електричною енергією.

На виконання умов договору в спірний період січень 2005р. –грудень 2006р. включно позивач постачав, а відповідач споживав електричну енергію, про що відповідач надав звіти про кількість спожитої електроенергії.  Всього за спірний період спожито електроенергії на суму 1 739 741,46 грн з ПДВ.

Крім того, при здійсненні перевірок дотримання відповідачем Правил користування електричною енергією позивач виявив порушення цих Правил, про що склав акти №00122135 від 22.03.2005р., за яким сума донарахованої плати за електроенергію становить 2534,37 грн, акт №00121664 від 28.03.2005р., за яким донарахована плата складає 3214,21 грн та акт №00039025 від 23.11.2005р. на суму 105,22 грн.

З врахуванням цих актів вартість спожитої активної електроенергії за спірний період становить 1 745 374,82 грн.

Відповідно до п. 4.2. договору остаточний розрахунок за спожиту  електричну енергію здійснюється грошовими коштами до 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач за спожиту активну електроенергію розрахувався частково в сумі 892970,37 грн. Заборгованість становить 852404,45 грн.

За умовами п. 4.3. договору споживач повинен здійснювати економічну компенсацію втрат енергопостачальника, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, шляхом сплати грошових коштів на протязі 5 днів після отримання рахунку-фактури. За спірний період січень 2005р. –грудень 2006р. включно вартість перетоків реактивної електроенергії склала 53 068,37 грн, на оплату якої позивач щомісячно надавав відповідачу рахунки. Відповідач за перетоки реактивної електроенергії розрахувався частково в сумі 17 755,95 грн, заборгованість становить 35312,42 грн.

Заборгованість відповідача за активну та реактивну електроенергію підтверджується розрахунком  позивача, рахунками на оплату, актом звіряння на 01.02.2007р. та визнається відповідачем.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання  належним чином відповідально до закону, інших правових актів, договору.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором  або законом.

Доказів сплати цього боргу на час розгляду справи суду не надано.

За умовами п. 4.6. договору в разі несвоєчасних розрахунків споживач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. За неоплату активної та реактивної електроенергії за липень-грудень 2006р. за період прострочення платежів за кожний місяць протягом одного місяця (в межах позовних вимог) пеня становить 3 825,72 грн. В решті вимоги про стягнення пені 225,04 грн задоволенню не підлягають, оскільки позивачем застосована облікова ставка  НБУ - 9%, в той час коли у визначений позивачем для стягнення пені період облікова ставка  НБУ становила 8,5% (з 10.06.2006р.).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Інфляційні втрати за розрахунком позивача, що не суперечить чинному законодавству, становлять 9 953,30 грн, 3% річних за період прострочення платежів 08.02.2006р. по 31.12.2006р. –9421,15 грн.

Клопотання відповідача про зменшення розміру пені та відмову в стягненні інфляційних втрат та річних судом відхиляється, виходячи  з наступного. За приписами ст. 233 Господарського кодексу України у  разі  якщо  належні  до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора,  суд  має  право  зменшити розмір  санкцій.  При  цьому повинно бути взято до уваги:  ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь  у  зобов'язанні;  не  лише  майнові,  але  й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Як встановлено судом загальна заборгованість відповідача за електроенергію становить 887 716,87 грн. Як зазначалося вище, сума пені, що підлягає стягненню за вимогою позивача, становить всього 3825,72 грн. Вже сам позивач, заявляючи вимогу про стягнення пені, розрахував її не за весь період прострочення, а лише за один місяць, тим самим уже  зменшив розмір пені. Суд не наділений  повноваженнями  зменшувати чи відмовляти в стягненні інфляційних та річних при правомірності їх нарахування позивачем. Та заявлені позивачем пеня,  річні та інфляційні значно менші порівняно  із несплаченою  сумою боргу.

Зважаючи на викладене, з врахуванням встановлених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі боргу за активну електроенергію –852 404,45 грн, реактивну –35 312, 42 грн, пені 3 825, 72 грн, інфляційних втрат –9 953, 30 грн, 3% річних –9421,15 грн.  В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 193, 275-277 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику»господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства»- 51600,   м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, вул. Котляревського,4, (р/р 3001 в ДФ КБ «Приватбанк»м. Дніпродзержинськ, МФО 305965) на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі структурної одиниці Верхньодніпровського району електричних мереж - 51600, м. Верхньодніпровськ  Дніпропетровської області, вул. Слизьковухого, 41, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання №2554 у відділенні №3293 Ощадбанку України м. Дніпродзержинськ, МФО 306083 борг за активну електроенергію –852 404,45 грн (вісімсот п’ятдесят дві тисячі чотириста чотири грн 45 коп) та на р/р №1532 в  ДФ КБ «Приватбанк»м. Дніпродзержинськ, МФО 305965 борг за реактивну електроенергію –35 312,42 грн (тридцять п’ять тисяч триста дванадцять грн 42 коп), пеню –3 825,72 грн (три тисячі вісімсот двадцять п’ять грн 72 коп), інфляційні втрати –9 953,30 грн (дев’ять тисяч дев’ятсот п’ятдесят три грн 30 коп), 3% річних –9 421,15 грн  (дев’ять тисяч чотириста двадцять одну грн 15 коп), витрати по сплаті держмита –9 109,17 грн (дев’ять тисяч сто дев’ять грн 17 коп), витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –117,88 грн (сто сімнадцять грн 88 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписано  20 квітня 2007р.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано