ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.04.2007  року                                                                      Справа № 7/505

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка К.І.

суддів                                                            Єжової С.С.

Парамонової Т.Ф.

Секретар судового засідання:                         Сідорова О.А.

За участю представників сторін:

від  позивача:                                             -Бухонкін Є.В., представник

за дов. №2 від 03.01.07;

від відповідача:                                             -Заікіна О.Д., представник

за дов. б/н від 08.02.07;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                                  Товариства з обмеженою відповідальністю

“Укрторг”, м. Антрацит Луганської області

на рішення

господарського суду                              Луганської області

від                                                            04.12.06

по справі                                                  №7/505 (суддя –Калашник Т.Л.)

за позовом:                                                  Закритого акціонерного товариства

“Горнозбагачувальна фабрика “Краснолуцька”,

м. Красний Луч Луганської області

до відповідача:                                        Товариства з обмеженою відповідальністю

“Укрторг”, м. Антрацит Луганської області

про                                                            стягнення 6300 грн. 14 коп.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 7 ст. 811 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням представника позивача від 24.04.07 б/н у судовому засіданні здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу “Діловодство суду”.

У жовтні 2006 року Закрите акціонерне товариство “Горнозбагачувальна фабрика “Краснолуцька”, м. Красний Луч Луганської області (далі за текстом –ЗАТ “ГЗФ “Краснолуцька”, позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою №312 від 04.10.06 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, м. Антрацит  Луганської області (далі за текстом –ТОВ “Укрторг”, відповідач), заборгованості у сумі 6300 грн. 14 коп.,  в тому числі: основного боргу за договором про надання послуг №12 від 10.02.05 у сумі 5583 грн. 84 коп., інфляційних нарахувань у сумі 504 грн. 22 коп., та 3% річних у сумі 212 грн. 08 коп.

За листом №405 від 06.11.06 позивач відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України уточнив позовні вимоги та просить стягнути на свою користь 1904 грн. 37 коп. основного боргу, 456 грн. 20 коп. інфляційних нарахувань,          170 грн. 31 коп. 3% річних (всього  - 2530 грн. 88 коп.).

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.12.06 по справі №7/505 позов задоволений частково, а саме: з відповідача на користь позивача стягнуто 1904 грн. 37 коп. основного боргу, а також витрати по державному миту у сумі 30 грн. 83 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі  35 грн. 67 коп.

Дане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що уточнені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу у сумі 1904 грн. 37 коп. цілком обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, а вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних не підлягають задоволенню, оскільки їх розрахунок зроблено позивачем за станом на 31.03.06, а рахунок на оплату послуг на виконання п. 5.2 договору №12 від 10.02.05 відправлено відповідачу 12.07.06, тобто строк виконання зобов’язань за цим рахунком на час нарахування інфляційних нарахувань та 3% річних не настав.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 04.12.06 у даній справі, відповідач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №468 від 13.02.07, у якій, з урахуванням уточнень від 24.04.07 б/н, просить згадане рішення скасувати у повному обсязі та постановити нове.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що, на його думку:

-судом першої інстанції не в повному об’ємі були досліджені усі обставини угоди про припинення зобов’язань заліком зустрічних однорідних вимог від 01.04.06;

-господарським судом Луганської області при винесенні оскаржуваного рішення не взяті до уваги норми ст. 623 Цивільного кодексу України, у якій зазначено, що відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язань, допускається за умовами договору або закону. У даному випадку, як зазначає апелянт, договірні умови позивача та відповідача були припинені 01.04.06, тобто до зазначеного строку позивач  міг вимагати з відповідача сплати суми простроченої пені, заборгованості, неустойки, штрафу тощо;

-судом першої інстанції не було врахована та обставина, що збитки підлягають відшкодуванню із застосуванням офіційного індексу інфляції, а у оскаржуваному рішенні посилання на офіційний індекс інфляції немає;

-при винесенні оскаржуваного рішення не були враховані норми п. 4 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 30.03.95 №02-5/218 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з відшкодуванням збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов’язань за договором поставки”.

Позивач проти апеляційної скарги відповідача заперечив за доводами, викладеними у відзиві №248 від 16.03.07, та просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції  без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 21.02.07, відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, №468 від 13.02.07 на рішення господарського суду Луганської області від 04.12.06 по справі №7/505 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя –Баннова Т.М., суддя –Зуєвич А.М.

У зв’язку з хворобою судді Баннової Т.М., розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 19.03.07, відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” та ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суддю Баннову Т.М. виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі №7/505 та введено до складу колегії суддю Єжову С.С.

У зв’язку з відпусткою судді Зуєвич А.М., розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 06.04.07, відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” та ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суддю Зуєвич А.М. виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі №7/505 та введено до складу колегії суддю Парамонову Т.Ф.

Згідно з ч. 2 ст. 99  Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача  підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи і встановлено судом першої інстанції, між позивачем - Закритим акціонерним товариством "Горнозбагачувальна фабрика "Краснолуцька" (Виконавцем) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрторг" (Замовником) 10.02.05 було укладено договір про надання послуг №12 (далі за текстом - договір), за умовами якого Замовник, відповідач у даній справі, зобов’язався своїми силами та засобами поставити на збагачення Виконавцю, позивачу у даній справі, рядове вугілля та оплатити вартість послуг Виконавця (позивача) по збагаченню вугілля, а також вартість інших послуг, передбачених договором, на умовах встановлених договором (п. 1.1 договору), а Виконавець (позивач) зобов’язався збагатити вугілля Замовника (відповідача) на умовах давальницької вугільної сировини з метою отримання продуктів збагачення та відходів (породи), з наступною передачею їх Замовнику (відповідачу). Продукти збагачення та відходи (порода), отримані за результатом збагачення  давальницької вугільної сировини Замовника є власністю Замовника (п. 1.2 договору).

Згідно п. 3.2 договору поставка продуктів збагачення здійснюється залізничним транспортом вантажною швидкістю на умовах FCA  (навантажувальний пункт відділку збагачення вугілля –ЗАТ ГЗФ "Краснолуцька") за вказаними реквізитами Замовника (відповідача), протягом 5 днів з моменту отримання вугілля на переробку. Умови поставки, зазначені у договорі, приймаються сторонами згідно офіційних правил інтерпретації торгових термінів Міжнародної Торгової   Палати "Інкотермс" (редакція 2000 року).

Розрахункові документи на відвантажені продукти збагачення (накладні, посвідчення якості, рахунок на оплату виконаних робіт) Виконавець надає Замовнику. У випадку доставки вугілля на переробку залізничним транспортом, усі витрати, пов’язані з цим, відносяться на рахунок Замовника (п. 3.5 договору).

Суми, передбачені п. 3.5 договору, оплачуються Замовником (відповідачем) протягом 5 днів з моменту надання рахунків Виконавцем (позивачем) (п. 5.2  договору).

Як вбачається з матеріалів даної справи і встановлено місцевим господарським судом, сторони 01.04.06, керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, уклали угоду про припинення зобов’язань заліком зустрічних однорідних вимог (далі за текстом –угода від 01.04.06).

Під час розгляду даної справи та справи №7/504 між тими ж сторонами, за угодою від 01.04.06 між сторонами припинені зобов’язання заліком зустрічних вимог на суму   39935 грн. 00 коп.

Так, позивач мав заборгованість перед відповідачем за укладеним між ними договором №31 від 31.05.05, а відповідач мав борг перед позивачем за договором №48 від 31.05.05 на суму 36300 грн. 53 коп. та за договором №12 від 10.02.05, на підставі якого заявлений позов по даній справі (№7/504), у сумі 5583 грн. 84 коп.

Виходячи зі змісту угоди від 01.04.06, пояснень представників сторін, в результаті проведеного взаємозаліку залишився борг з боку відповідача перед позивачем лише за договором №12 від 10.02.05, але, за ствердженням позивача, що також слідує з угоди від 01.04.06, сума боргу складає 1949 грн. 37 коп., а за ствердженням відповідача борг за договором №12 від 10.02.05 складає 262 грн. 89 коп.

Про те, що за угодою від 01.04.06 за договором №12 від 10.02.05 припинено зобов’язання з оплати наданих послуг на суму 3634 грн. 47 коп. зазначив у відзиві №13/10 від 19.10.06 на позов відповідач (а.с. 52) та не спростовано позивачем.

Позивач у позові в обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на виконання договору №12 від 10.02.05 позивач надав відповідачу послуги зі збагачення вугілля на загальну суму 24837 грн. 87 коп., з яких 19524 грн. 03 коп. сплачені і борг складає 5583 грн. 84 коп., що, як  стверджую позивач, підтверджується наступними документами:

-актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг) №ОУ 0000047 від 30.04.05 на суму 3156 грн. 48 коп.;

-актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг) №ОУ 0000058 від 31.05.05 на суму 740 грн. 88 коп.;

-актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг) №ОУ 0000090 від 31.07.07 на суму 1686 грн. 48 коп.

У зв’язку з тим, вказує далі у позові позивач, що акт прийому –передачі виконаних робіт (послуг) №ОУ 0000090 від 31.07.05 (у позові допущена описка, помилково зазначено 31.07.07) за липень 2005 року не підписаний з боку відповідача, у якості доказів виконання робіт у липні 2005 року ним надається залізнична квитанція про приймання вантажу до перевезення залізницею від 02.07.05 за №51460785 та посвідчення якості вугілля №63 від 02.07.05.

У відзиві на позов відповідач підтвердив факт надання послуг позивачем за договором №12 від 10.02.05 у квітні 2005 року на суму 3156 грн. 48 коп. і у травні 2005 року на суму 740 грн. 88 коп.

У позовній заяві позивач, складаючи суми вимог щодо стягнення боргу, інфляційних нарахувань та 3% річних, припустився арифметичної помилки, визначивши загальну суму 6300 грн. 11 коп. замість 6300 грн. 14 коп.

За остаточними позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 1904 грн. 37 коп., інфляційні нарахування у сумі 456 грн. 20 коп. і 3% річних в сумі    170 грн. 31 коп.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Умовами п. 1.1 договору №12 від 10.02.05, на підставі якого заявлений позов по даній справі, сторони домовились, що “Замовник” (відповідач) зобов’язується своїми силами і засобами поставити на збагачування “Виконавцю” (позивачу) рядове вугілля (в подальшому - вугілля) і оплатити вартість послуг “Виконавця” по збагаченню вугілля, а також вартість інших послуг, передбачених даним договором, на умовах, встановлених даним договором.

Відповідно до умов п. 1.2 договору №12 від 10.02.05 позивач взяв на себе зобов’язання по збагачуванню вугілля відповідача на умовах давальницької вугільної сировини з метою отримання продуктів збагачування і відходів (породи), з подальшою передачею їх відповідачу. Продукти збагачування і відходи (порода), які отриманні в результаті збагачування давальницької вугільної сировини відповідача, є власністю відповідача.

Сторони умовами п. 3.2 договору №12 від 10.02.05 визначили, що постачання продуктів збагачування здійснюється  залізничним транспортом на умовах FCA (навантажуючий пункт ділянки збагачення вугілля –ЗАТ ГЗФ “Краснолуцька”) за зазначеними реквізитами відповідача, протягом 5-ти днів з моменту отримання вугілля на переробку.

Постачання вугілля для збагачування здійснюється з обов’язковою відміткою у прибуткових транспортних накладних і в посвідченнях про якість: “Власність ТОВ “Укрторг” (п. 3.3 договору №12 від 10.02.05).

Згідно умов п. 3.5 договору №12 від 10.02.05 розрахункові документи на відвантажені продукти збагачування (накладні, посвідчення про якість, рахунок на оплату виконаних робіт) позивач надає відповідачу. У випадку доставки вугілля на переробку залізничним транспортом, всі витрати, що пов’язані з цим, відносяться на рахунок відповідача. К даним витратам відносяться суми провізної плати, збори і штрафи, які передбачені Статутом залізниць України і нараховані при відсутності вини позивача.

За умовами п. 5.2 договору №12 від 10.02.05 сторони домовились, що суми, які передбачені п. 3.5 договору, оплачуються відповідачем протягом п’яти днів з моменту надання рахунків позивачем.

Позивачем не доведено виставлення відповідачу рахунків для оплати залізничного тарифу за надані послуги за договором №12 від 10.02.05 у квітні –травні 2005 року.

Незалежно від відмови відповідача від підпису акту №ОУ-90 здачі-приймання виконаних робіт, послуг від 31.07.05 обов’язок відповідача з оплати залізничного тарифу за липень 2005 року підтверджується залізничною накладною №51460785, згідно якої вугілля для перевезення на переробку прийнято 02.07.05 –відповідно до умов п. 3.1 договору №12 від 10.02.05, згідно яких відповідач постачає позивачу вугілля безпосередньо на ділянку збагачування вугілля і датою постачання вугілля у даному випадку є дата календарного штемпелю, яка проставлена станцією призначення на залізничній накладній.

Відповідно до умов п. 3.2 договору №12 від 10.02.05 відповідач у залізничній накладній №51460785 зазначив реквізити постачання продуктів збагачення –паливний склад локомотивного депо, м. Дебальцево, вул. Макієвської, 79.

У відповідності з умовами п. 3.3 договору №12 від 10.02.05 в посвідченні №83 від 02.07.05 зроблена відмітка –“Власність ТОВ “Укрторг”, що також підтверджує обов’язок відповідача оплатити залізничний тариф за липень 2005 року з наданих послуг, обумовлених у п. 3.5 договору №12 від 10.02.05.

Як свідчать матеріали справи, за спірний період позивачем на виконання умов         п. 5.2 договору №12 від 10.02.05 надані докази пред’явлення відповідачу рахунку –фактури № від 31.07.05 для оплати виконаних позивачем послуг залізниці (залізничного тарифу) за липень 2005 року на суму 1686 грн. 48 коп.

Рахунок –фактура № від 31.07.05, отриманий відповідачем 19.07.06, залишився з боку відповідача без оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Під час розгляду даної справи в місцевому господарському суді позивач надав до справи уточнення позовних вимог в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, з яких фактично випливає зменшення розміру позовних вимог, а саме: позивач вже просить суд стягнути борг у сумі 1904 грн. 37 коп., інфляційні нарахування в сумі 456 грн. 20 коп. та 170 грн. 31 коп. –3% річних.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог у частині стягнення інфляційних нарахувань у сумі 456 грн. 20 коп., розрахованих станом на 31.03.06 від боргу 5583 грн. 84 коп., оскільки, як вказано вище, за спірний період існує борг в сумі 1949 грн. 37 коп. та на виконання умов п. 5.2 договору від 10.02.05 № 12 позивачем доведено лише факт отримання відповідачем рахунку –фактури № від 31.07.05 на суму 1686 грн. 48 коп.

За таких обставин, до стягнення підлягає борг у сумі 1686 грн. 48 коп. за надані послуги з оплати залізничного тарифу у липні 2005 року, але суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача на користь позивача за рішенням, що оскаржується, борг в сумі 1904 грн. 37 коп.

Також місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 3% річних в сумі 170 грн.          31 коп.

Заявлені до стягнення 3% річних підлягають до стягнення у сумі 13 грн. 72 коп. за розрахунком від простроченої суми боргу в розмірі 1686 грн. 48 коп. за період з 24.07.06 по 31.10.06 (остаточний день розрахунку 3% річних за уточненими позовними вимогами).

Таким чином, з відповідача на користь позивача за позовом підлягає стягненню борг у сумі 1686 грн. 48 коп., 3% річних у сумі 13 грн. 72 коп., а також витрати зі сплати державного мита у сумі 27 грн. 53 коп. і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 31 грн. 85 коп.

В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду змінює рішення господарського суду Луганської області від 04.12.06 у справі №7/505 з викладенням пункту  2 його резолютивної частини у наступній редакції:

-“2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, вул. Леніна, буд. 12,  м. Антрацит Луганської області, 94600 (фактична адреса: вул. Советська, 47/210”а”,     м. Луганськ, 91053), ідентифікаційний код №30008040, поточний рахунок №260047793 у відділенні “Райффайзен Банк Аваль”,  м. Луганськ,  МФО 304007,  на користь Закритого акціонерного товариства “Горнозбагачувальна фабрика “Краснолуцька”, вул. Анрі Барбюса, 1, м. Красний Луч Луганської області, 94502, ідентифікаційний код №32163608, рахунок №847 в Луганській філії  “Укрексімбанк”, м. Луганськ, МФО 304289, борг у сумі 1686 грн. 48 коп.,  3% річних у сумі 13 грн. 72 коп., державне мито у сумі 27 грн. 53 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 31 грн. 85 коп., видати наказ.”.

Судова колегія пункти 1 та 3 резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області  від 04.12.06 у справі №7/505 залишає без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду  у розмірі 04 грн. 47 коп. покладаються на позивача –Закрите акціонерне товариство “Горнозбагачувальна фабрика “Краснолуцька”, м. Красний Луч Луганської області, а у розмірі 46 грн. 53 коп. - на відповідача (заявника скарги) –Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, м. Антрацит Луганської області.

Товариству з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, ідентифікаційний код №30008040, слід повернути з Державного бюджету України зайве сплачене при поданні апеляційної скарги  державне мито у сумі  00 грн. 71 коп. за платіжним дорученням №54 від 06.02.07, яке знаходиться у матеріалах справи №7/505.

У судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 47, 49, ч. 7 ст. 811, ст.ст. 85, 99, 101, п. 4 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104,    ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, №468 від 13.02.07 на рішення господарського суду Луганської області від 04.12.06 у справі №7/505 задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 04.12.06 по справі №7/505 змінити.

3.Пункт другий резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від 04.12.06 у справі №7/505 викласти у наступній редакції: “2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, вул. Леніна, буд. 12,  м. Антрацит Луганської області, 94600 (фактична адреса: вул. Советська, 47/210”а”, м. Луганськ, 91053), ідентифікаційний код №30008040, поточний рахунок №260047793 у відділенні “Райффайзен Банк Аваль”,                   м. Луганськ,  МФО 304007,  на користь Закритого акціонерного товариства “Горнозбагачувальна фабрика “Краснолуцька”, вул. Анрі Барбюса, 1, м. Красний Луч Луганської області, 94502, ідентифікаційний код №32163608, рахунок №847 в Луганській філії  “Укрексімбанк”, м. Луганськ, МФО 304289, борг у сумі 1686 грн. 48 коп.,  3% річних у сумі 13 грн. 72 коп., державне мито у сумі 27 грн. 53 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 31 грн. 85 коп., видати наказ”.

4.Пункти перший та третій резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області  від 04.12.06 у справі №7/505 залишити без змін.

5.Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Горнозбагачувальна фабрика “Краснолуцька”, вул. Анрі Барбюса, 1, м. Красний Луч Луганської області, 94502, ідентифікаційний код №32163608, рахунок №847 в Луганській філії  “Укрексімбанк”, м. Луганськ, МФО 304289, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрторг”,    вул. Леніна, буд. 12,  м. Антрацит Луганської області, 94600 (фактична адреса: вул. Советська, 47/210”а”, м. Луганськ, 91053), ідентифікаційний код №30008040, поточний рахунок №260047793 у відділенні “Райффайзен Банк Аваль”, м. Луганськ,  МФО 304007, державне мито у сумі 04 грн. 47 коп.

6.Витрати по сплаті державного мита у сумі 46 грн. 53 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покласти на заявника скарги (відповідача у справі)  – Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, м. Антрацит Луганської області.

7.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, ідентифікаційний код №30008040, з Державного бюджету України зайве сплачене при поданні апеляційної скарги  державне мито у сумі  00 грн. 71 коп. за платіжним дорученням №54 від 06.02.07, яке знаходиться у матеріалах справи №7/505.

Підставою для повернення із Державного бюджету України зайве сплаченого державного мита у сумі 00 грн. 71 коп. є дана постанова, засвідчена гербовою печаткою Луганського апеляційного господарського суду.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                             К.І. Бойченко

Суддя                                                                                С.С. Єжова

Суддя                                                                                Т.Ф. Парамонова