ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 2-159/07
Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді:
Суддів:             Єрмілова Г.А.
При секретарі:          Кіценко В.С.
участю представників сторін:
ОСОБА_1 -ОСОБА_1, паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1;
ОСОБА_2-ОСОБА_2,паспорт ІНФОРМАЦІЯ_2;
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -ОСОБА_3, ордер НОМЕР_1;
Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 25.04.2007р.

по
справі № 2-159/07

за
позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

до
ТОВ „ТОН”

про
стягнення вартості
частки у статутному капіталі

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси від 25.04.2007р.(суддя Малиновський О.М.)
позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ „ТОН” про стягнення вартості частки у
статутному капіталі -задоволено частково; стягнуто з ТОВ „ТОН” на користь
ОСОБА_1 вартість частки у статутному капіталі товариства в розмірі 3724,28
грн.; стягнуто з ТОВ „ТОН” на користь ОСОБА_2 вартість частки у статутному
капіталі товариства в розмірі 4658,18 грн.; 83,82 грн. держмита та 30 грн.
витрат на ІТЗ судового процесу.

Не
погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з апеляційними
скаргами в яких, з урахуванням уточнень, просять рішення суду скасувати,
прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

03.07.07р.
до суду надійшло клопотання ТОВ „ТОН” про відкладення розгляду справи у зв'язку
з хворобою керівника.

Судова
колегія зазначене клопотання відхиляє з тих мотивів, що стаття 28 ГПК України
не обмежує кількість представників сторін у господарському судочинстві, які за
довіреностями можуть представляти інтереси учасників судового процесу.

До
того ж, клопотання не містить вказівок на існування непереборних перешкод, які
б позбавляли керівника ТОВ "ТОН" надати іншій особі довіреність на
представництво інтересів товариства у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Заслухавши
пояснення представників позивачів, дослідивши матеріали справи,
перевіривши обґрунтованість прийнятого Суворовським районним судом м. Одеси
рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

21.08.1992р.
Суворовською районною Радою народних депутатів був зареєстрований статут ТОВ
„ТОН”.

29.03.1996р.
між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міськради та
ТОВ „ТОН” був укладений договір купівлі-продажу НОМЕР_2 про придбання
комунальної власності у вигляді орендованого відокремленого нежитлового
приміщення площею 310,1 кв.м. по АДРЕСА_1(станції технічного обслуговування).

Згідно
протоколу №4 загальних зборів учасників ТОВ „ТОН” від 19.06.1996р., було
прийнято рішення щодо перерозподілу виробничих приміщень станції технічного
обслуговування, ОСОБА_2 були виділені приміщення для ремонту гальм площею 53,8
кв.м., ОСОБА_1 були виділені приміщення для зварювальних робіт площею 44,2
кв.м.

13.08.2004р.
до статуту товариства були внесені зміни, відповідно до яких, засновниками ТОВ
„ТОН” були: ОСОБА_4 із загальною сумою вкладу у статутному капіталі 70,38%,
загальна сума вкладу ОСОБА_1 відповідає 13,16% у статутному капіталі. Сума
вкладу ОСОБА_2 відповідає 16,46% у статутному капіталі товариства.

24.02.2005р.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які були засновниками ТОВ „ТОН”, через приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, звернулись з заявою до ТОВ
„ТОН” в якій виявили намір вийти зі складу товариства, в зв'язку з чим просили
скликати загальні збори засновників та згідно ст. 148 ЦК України (в редакції
2003р.) вивести їх зі складу засновників товариства виділивши їм частку,
відповідно до загальної суми їх внеску.

Як
вбачається з матеріалів справи, протоколом загальних зборів Учасників ТОВ „ТОН”
№1 від 23.03.2005р. були задоволені заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про їх вихід із
складу учасників товариства та вирішено виплатити належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
частки у статутному капіталі товариства згідно пунктів 7.8 та 7.9 статуту ТОВ
„ТОН” у грошовій формі.

Згідно
ст. 54 Закону України „Про господарські товариства” при виході учасника з
товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини
майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді.

Згідно
ст. 99 ГПК України в апеляційні інстанції справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених
у цьому розділі.

Апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно
ст. 101 ГПК України,  у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що
не залежали від нього.

Апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

З
огляду на зазначене, колегія суддів вважає, помилковим висновок суду першої
інстанції, що на час виходу позивачів з товариства, вартість власного капіталу
товариства ТОВ „ТОН”, згідно фінансового звіту станом на 01.04.2005р., складала
28 300 грн.

Законодавство
України встановлює випадки, коли грошова оцінка вкладів сторін підлягає
незалежній експертній перевірці, яка може здійснюватися у вигляді оцінки
відповідно до Закону України „По оцінку майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні”.

Відповідно
до ст. 7 зазначеного Закону, проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку
виходу учасника з складу товариства.

При
цьому законодавством передбачено, що під оцінкою майна розуміється процес
визначення його вартості на дату його оцінки.

Відповідно
до висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеною Одеським
науково-дослідницьким інститутом судових експертиз, реальна ринкова вартість
приміщення для ремонту гальм площею 53,8 кв.м. складала 250 000 грн., а
приміщення для зварювальних робіт площею 44,2 кв.м. складала 164 504 грн.

Судова
колегія зазначає, що ці приміщення були внесками позивачів до статутного
капіталі ТОВ „ТОН”.

Отже,
частка, що підлягає виплаті ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як частка вартості власного
капіталу, пропорційна частці у статутному капіталі товариства відповідно до
статутних документів.

На
підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про неповне з'ясування судом
першої інстанції обставин справи.

Враховуючи
вищевикладене, колегія судів вважає, що рішення місцевого суду підлягає
скасуванню, а заявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги до ТОВ „ТОН” про
стягнення вартості частки у статутному капіталі обґрунтованими, такими, що
відповідають дійсним обставинам справи, у зв'язку з чим вони підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 85, 99, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України,
колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні
скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 25.04.2007р. у справі № 2-159/07
скасувати.

Позов
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути
з ТОВ „ТОН” на користь ОСОБА_1 вартість його частки у статутному капіталі
товариства - 13,16% у сумі 164 504 грн.

Стягнути
з ТОВ „ТОН” на користь ОСОБА_2 вартість його частки у статутному капіталі
товариства - 16,46% у сумі 250 500 грн.

Головуючий
суддя                    Воронюк О.Л.

Суддя                              Єрмілов Г.А.

Суддя                                        Лашин
В.В.

Постанова підписана 10.07.07р.