ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 р.
№ 2/468-3/83

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Мележик Н.І, Плюшка І. А, за участю представників: позивача –Квіцинської М.В. дов. №57/10 від 25.05.2007 року, та представника відповідача –Солода Р.В. дов. №134/07 від 24.04.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ДП НАЕК "Енергоатом" на ухвалу господарського суду м. Києва від 5 квітня 2007 року у справі господарського суду м. Києва за позовом ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відособленого підрозділу НАЕК "Енергоатом" Запорізька АЕС до ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП ЛТД" про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2000 року ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відособленого підрозділу НАЕК "Енергоатом" Запорізька АЕС звернулась до арбітражного суду з позовом до ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП ЛТД" про визнання права власності на 3-й та 4-й поверхи будинку по вул. Тимошенко, 2-Л, в м. Києві загальною площею 1203,5 м2, в тому числі житлові приміщення №12,13,14,15,16,17,18,19 та місця № 42, 43, 44, 45, 46, 47 в прибудованому приміщенні підземної стоянки будинку по вул. Тимошенко, 2-Л.

Справа в судах розглядалась неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду України від 21 грудня 2006 року скасовано рішення господарського суду м. Києва від 19 вересня 2000 року, а справу передано на новий розгляд.

У постанові вказувалося, що під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно залучити до участі у справі в якості відповідача Колотигіну Л.П. і вирішити питання подальшого провадження у справі з урахуванням правил підвідомчості спорів судам.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 5 квітня 2007 року провадження у справі припинено.

Ухвала обґрунтована положеннями п. 1 ст. 80 ГПК  України, оскільки спір у даній справі, на думку суду, не підлягає вирішенню в господарських судах.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 5 квітня 2007 року, а справу направити на новий розгляд.

Стверджує, що судом порушено положення ст. ст. 34, 83, 86 ГПК України.

Наголошує, що господарський суд м. Києва виніс оскаржувану ухвалу на підставі неналежних доказів.

ДП НАЕК "Енергоатом" вказує на те, що на момент подання останнім позову та винесення рішення у справі №2/468 у Колотигіної Л.П. були відсутні будь-які права та обов'язки щодо предмету спору у даній справі, оскільки вони виникли  на підставі рішення Оболонського районного суду у справі №2-5290/2002 у 2003 році.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України визначено обов'язок господарського суду припинити провадження у справі в разі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На виконання вимог постанови Вищого господарського суду України від 21 грудня 2006 року судом першої інстанції було встановлено, що позовні вимоги ДП НАЕК "Енергоатом" в частині визнання права власності на жилі приміщення №№ 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19 у будинку по вул.  Тимошенка, 2-Л, в м. Києві зачіпають права та охоронювані законом інтереси фізичної особи - Колотигіної Л.П.

Такий висновок судом першої інстанції зроблено на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2002 року у справі №2-5290/2002, відповідно до якого право власності на зазначені вище житлові приміщення визнано за фізичною особою - Колотигіною Л.П.

Відповідно до положень ст. 21 ГПК України сторонами в господарському процесі - позивачами і відповідачами –можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 ГПК України.

Статтею 12 ГПК України визначено вичерпний перелік справ, підвідомчих господарським судам.

Тому, враховуючи положення зазначених вище статей ГПК України та виходячи з того, що прийняття рішення господарським судом у даній справі може порушити охоронювані законом майнові права та інтереси фізичної особи, беручи до уваги те, що дана справа не має ознак такої, що виникла з корпоративних відносин або приватизації, Вищий господарський суд України знаходить підставним висновок суду першої інстанції про необхідність припинення провадження у даній справі господарським судом на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин ухвала господарського суду законна і обґрунтована, а тому зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119 ГПК України, Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 5 квітня 2007 року - без зміни.

Головуючий                                                                           Т. Козир

Судді                                                                               Н. Мележик

І. Плюшко