ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "30" травня 2007 р.                                                       по справі  № 01/67-38

за позовом дочірньої компанії “Укртрансгаз в особі УМГ “Львівтрансгаз” структурного підрозділу Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів

до відкритого акціонерного товариства “Володимирцукор”

про   стягнення 44753,60 грн.

Суддя  Якушева І.О.

Представники:

від позивача: Мірук О.В. (дов. від 10.01.2007р.)

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 44753,60 грн., з них: 39888,90 грн. заборгованості за надані на підставі договору № В-137-П від 02.01.2003р. послуги по транспортуванню природного газу, 1319 грн. пені за період з 10.02.2007р. по 23.04.2007р., 232,78 грн. процентів річних за цей же період, 520,40 грн.  збитків, завданих інфляцією, за період січень – березень 2007р., 2792,20 грн. штрафу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач надіслав до господарського суду клопотання № 443 від 30.05.2007р., в якому просить розгляд справи відкласти  в зв’язку із надходженням представника відповідача у відрядженні.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилене з огляду на таке: умовами відкладення розгляду справи є такі обставини, які не дають можливості розглянути її в даному судовому засіданні, але вони можуть бути усунені судом і особами, які беруть участь у справі, до наступного судового засідання. Обставин, через які спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, відповідач не навів, необхідності участі представника у судовому засіданні не обґрунтував. Явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов’язковою. З огляду на викладене клопотання відповідача відхилено.

Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

встановив:

02.01.2003р. між ДК «Укртрансгаз» в особі філії управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» і ВАТ «Володимирцукор» було укладено договір №В-137-Б на надання послуг по транспортуванню природного газу для магістральними трубопроводами.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2. цього договору позивач зобов'язувався надати послуги з транспортування природного газу, а відповідач – прийняти та споживати газ згідно порядку, передбаченого умовами цього договору.

Пунктами 5.1., 6.1. передбачено, що оплата послуг по транспортуванню газу здійснюється відповідачем на підставі актів прийому-передачі газу та тарифу, що зазначений у п.5.1., грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок позивача вартості послуг, що були надані останнім у звітному місяці, до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Розрахунковий  усереднений тариф на послуги по транспортуванню природного газу по магістральних газопроводах для прямих споживачів визначений Постановою НКРЕУ № 1682 від 19.12.2006р. «Про затвердження тарифів на тренспортування та постачання природного газу» і складає 89,64 грн., в т.ч. ПДВ.

На виконання умов договору № В-137-Б від 02.01.2003р. позивач в січні 2007р. з врахуванням п.5.1. договору надав відповідачу послуг по транспортуванню природного газу в кількості 444,990 тис.куб.м. на загальну суму 39888,90 грн., що підтверджується актом прийому-передачі від 31.01.2007. (а.с.22).

Відповідач зобов'язання по оплаті послуг на транспортування природного газу  не виконав.

Заборгованість на момент розгляду справи складає 39888,90 грн. Доказів, які б спростовували цю заборгованість або доказів її оплати відповідач суду не подав.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача 39888,90 грн. заборгованості за надані послуги по транспортуванню природного газу за січень 2007р. обґрунтована і підлягає до задоволення.

Пунктом 7.1. договору № В-137-Б від 02.01.2003р. передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг по транспортуванню газу у строки, зазначені у п.6.1. договору відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі 0, 5% відсотків із суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховувалась пеня, а також відшкодовує понесені збитки.

Відповідач порушив строки оплати наданих йому послуг за спірний період, отже допустив неналежне виконання господарського зобов’язання, що дає правові підстави для стягнення з відповідача відповідно до ст.ст.546, 549 Цивільного кодексу України, 7.1. договору № В-137-Б від 02.01.2003р. 1319,07 грн. пені за період з 10.02.2007р. по 23.04.2007р., відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України з відповідача слід стягнути також 232,78 грн. процентів річних за цей же період, 520,40 грн. збитків, завданих інфляцією, за період січень – березень 2007р.

Відповідно до ч.2 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, за порушення строків виконання зобов'язання понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з довідкою Головного обчислювального центру м.Києва № 3067/98 від 01.09.1998р. форма власності ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» - загально - державна.

Відповідно до п.1.2. Положення «Волинське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів» є відділенням філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України».

Враховуючи наведене, з відповідача на підставі ч.2 ст.231 Господарського кодексу України слід стягнути 2792,22 грн. штрафу, виходячи з розрахунку: 39888,90 х 7%.

Оскільки спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, судові витрати по справі: 447,54 грн. витрат, пов’язаних з оплатою державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 546, 549, 599, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Володимирцукор” (м.Володимир-Волинський, вул. Луцька, 230, ) на користь дочірньої компанії “Укртрансгаз в особі УМГ “Львівтрансгаз” структурного підрозділу Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (м. Ковель, вул. Левицького, 7, ) 39 888 грн. 90 коп. заборгованості, 1319 грн. 07 коп. пені, 232 грн. 78 коп. процентів річних, 520 грн. 40 коп. збитків, завданих інфляцією, 2792 грн. 20 коп. штрафу, 447 грн. 54 коп. витрат, пов’язаних з оплатою державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя