ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.02.07р.

Справа № 34/283-06

За позовом  Харківської державної біологічної фабрики, м. Харків

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпрепарати", м. Підгороднє, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

про стягнення 24 522, 75 грн.

Головуючий колегії  Примак С.А.

Суддя Кожан М.П.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

від позивача - Орлов О.О., предст., дов. б/н від 10.01.07 р.

від відповідача - Чижиченко О.Є., предст., дов. б/н від 30.09.06 р.

СУТЬ СПОРУ:

В порядку ч. 3 ст.69 ГПК України строк розгляду справи було продовжено до 30.11.2006р.

Відповідно  до  вимог ст.77 ГПК України у судовому  процесі було  оголошено  перерву  до  16.11.2006р. , 24.11.2006р., 05.02.2007р.

Ухвалою  В.о.  голови  господарського  суду  Дніпропетровської  області  було  призначено  розглядати  дану  справу  колегіально  у  складі  трьох  судів –Примак С.А.-головуючий, Кожан М.П., Юзіков С.Г.

Ухвалою  від 05.12.2006р.  колегією  суддів  Примак С.А. –головуючий, Кожан М.П., Юзіков  С.Г. справа  34/283-06    була  прийнята  до  свого  провадження.

Позивач  просить суд  стягнути  з  відповідача  16 766 грн. 28 коп.- основного  боргу  за  неналежне  виконання  умов  договору № 12 від 03.01.2005року ,  а  також  стягнути  пеню  у  розмірі  4721 грн. 91 коп., індекс  інфляції  та  три  процента  річних  у  розмірі 3034 грн. 56 коп.,  а  також  держмито  і  витрати  на  інформаційно-технічного забезпечення  судового  процесу.

03.10.2006р.  позивач  надав  до  суду  доповнення  та  уточнення до  позовних  вимог  в  яких  він  просить  суд  стягнути  з  відповідача  основний  борг  у  розмірі  66 939 грн. 66  коп,  пеню  у  розмірі   12 710 грн. 40 коп.  за  період    часу  з  28.09.2005р. по 28.09.2006р.,  а  також  стягнути  інфляційні у  розмірі  15277 грн.54 коп. та  3  процента  річних  у  розмірі 2435 грн.60 коп.  за  період  часу  з 11.05.2005р. по  28.09.2006р.

Позивач  в  своїх  письмових поясненнях  до  суду  від 27 .12.2006 року  уточнив  свої  позовні  вимоги  і  просить  суд стягнути  з  відповідача  основний  борг  у  розмірі  62 715 грн. 52  коп ,  пеню  у  розмірі   12 710 грн. 40 коп.  за  період    часу  з  28.09.2005р. по 28.09.2006р.,  а  також  стягнути  інфляційні у  розмірі  15277 грн.54 коп. та  3  процента  річних  у  розмірі 2435 грн.60 коп.  за  період  часу  з 11.05.2005р. по  28.09.2006р.

Відповідач   у  своєму  відзиві  просить  суд  відмовити  у  задоволенні  позовних  вимог,  так  як  на  його  погляд  він  повністю  розрахувався  з  позивачем  по  договору  №12  від  03.01.2005р.

Відповідач  надав  до  суду  клопотання  від 30.11.2006р.  про  призначення  судово-бухгалтерської  експертизи  для  перевірки  проведених  розрахунків  та  припинення  зобов’язань   між  суб’єктами  господарської  діяльності.

Справа згідно зі статтею 75 ГПК України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши попередні пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2005р.  між  позивачем  та  відповідачем   був  укладений  договір  поставки №12   відповідно  до  п.1.1  якого   постачальник (  позивач)  зобов’язується  виготовити  та  передати   у  власність   замовника ( відповідача)  товар-ветеринарну  продукцію (товар) , а  замовник  зобов’язується   прийняти  цей  товар та  оплатити   його  на  умовах  визначених  договором.

Відповідно  до  вимог п.2.2  договору   розрахунок  за  товар , який  було  поставлено  Постачальником ( позивачем)  замовнику  ( відповідачу)  здійснюється   відповідачем  на  протязі  30  банківських  днів  після  передачі   товару, на  рахунок  позивача.

Позивач  в  своїх  позовних  вимогах  зазначив,  що  у  виконання  умов  договору №12 від 03.01.2005р.  в адресу відповідача  було  поставлено  товару   на  загальну  суму  116 806 грн. 35  коп. ,  в  свою  чергу  відповідач  порушив  умови  договору  і розрахувався   частково  з  позивачем  в  наслідку  чого  у  відповідача  виникла  заборгованість  у   розмірі  66 939 грн. 66 коп.  що  в  свою  чергу на  думку  позивача  підтверджується  актом   звірки  розрахунків  між  сторонами   від  27.09.2006р. Позивач  також  зазначив , що   дана  заборгованість  виникла  у  відповідача  за  несплату   товару  який  був  поставлений  відповідно  до  накладних № 495 від 11.04.2005р., №516  від  14.04.2005р., № 515 від 14.04.2005р., № 517 від 14.04.2005р., №554 від 21.04.2005р., №639 від 11.05.2005 р., № 750 від 27.05.2005р., №751 від 27.05.2005р. , № 768 від  01.06.2005р., № 817 від 13.06.2005р., №871 від 22.06.2005р., № 1017 від 22.07.2005р., № 1026 від 25.07.2005р.,№ 1088 від 04.08.2005р., № 1131 від 16.08.2005р., №1211 від 02.09.2005р.,№1226 від 06.09.2005р., № 1274 від 19.09.2005р.,№1318 від  30.09.2005р.

Позивач  в  своїх  письмових поясненнях  до  суду  від 27 .12.2006 року  уточнив  свої  позовні  вимоги  і  просив  суд стягнути  з  відповідача  основний  борг  у  розмірі  62 715 грн. 52  коп ,  пеню  у  розмірі   12 710 грн. 40 коп.  за  період    часу  з  28.09.2005р. по 28.09.2006р.,  а  також  стягнути  інфляційні у  розмірі  15277 грн.54 коп. та  3  процента  річних  у  розмірі 2435 грн.60 коп.  за  період  часу  з 11.05.2005р. по  28.09.2006р.

Також в  письмових  поясненнях  позивач  спростовує  доводи  відповідача  про  сплату  грошових  коштів  останнім  за  отриманий  товар  по  договору №12 від  03.01.2005р.   у  повному  обсязі.

Відповідач  у  своєму  відзиві  на  позов  від  01.11.2006р. зазначив, що при  складанні  акту  звірки  від 27.09.2006р.  між  позивачем  і  відповідачем , позивач  відмовився     зарахувати  платежі  по  договору  №12  від  03.01.2005р.  а  саме  П/д  №192  від 25.04.2005р.  на  суму  32 100 грн. , Пд №№ 225,236  від 26.05.2005р.  на  суму 22100 грн. ,  про  те  на  думку   відповідача   грошова  сума  у  розмірі  32100 грн. зарахована  в  рахунок  платежів  що  підтверджується  листом  №295 від 27.10.2006р.  директора  ДП  Харківської  державної  біологічної  фабрики Тоцької Н.В. На  погляд  відповідача   з  урахуванням  п/д  №192 від 25.04.2005р., п/д №№ 225,236  від 26.05.2005р.  борг  відповідача  станом  на  2006р. зменшився   і  складав  23004грн.

В  той  же  час   відповідач  згідно  договору №39  від 04.01.2005р. поставляли ветеринарні  препарати, за  які   позивач мав  перед  відповідачем  заборгованість  у  розмірі 52476 грн.84 коп.  станом на  01.01.2006р.

Відповідно  до  вимог ст.601 ЦК  України   відповідач  направив  листа   позивачу  про  припинення  зустрічних  однорідних  вимог на  суму 23004 грн., після чого  борг  на  думку  відповідача  перед  позивачем  по  договору №12  у  нього   складав 4224 грн. 14 коп.  яку  відповідач  перерахував 30.10.2006р. п/д 470.

На  підставі  викладеного  відповідач  просив  суд   відмовити  у  задоволенні  позовних  вимог  позивачу  так  як  дані  вимоги  безпідставні.

Господарський  суд  дослідивши  матеріали  справи  вважає  задовольнити  позовні  вимоги  частково  з  наступних  підстав:

-   позивач  згідно  умов  договору №12  від 03.01.2005р.  поставив  в  адресу   відповідача   товару   на  загальну  суму  у  розмірі  116 806 грн. 35 коп. , відповідач  в  свою  чергу  частково  сплатив  за  отриманий  товар,  внаслідок чого  у відповідача  виникла  заборгованість  у  розмірі  62 715 грн. 52 коп. ,   суд   вважає  що  відповідач  не  надав   належних  доказів   сплати  основного  боргу, внаслідок  чого  суд  вважає  стягнути  з  відповідача  грошові  кошти  у  розмірі  62 715 грн. 52  коп.- основного  боргу ;

-  відповідно  до  вимог ст.526 ЦК  України  зобов’язання  має  виконуватися  належним  чином  відповідно до  умов  договору  та  вимог ЦК  України , інших  актів  цивільного  законодавства , а  за  відсутності  таких  умов  та  вимог  - відповідно  до  звичаїв  ділового  обороту  або  інших  вимог, що  звичайно  ставляться;

-  що  стосується   доводів   відповідача   про  те ,  що  доказами  часткового  погашення  основного боргу  перед  позивачем  по  договору  №12  від 03.01.2005р.  э  платіжні  доручення  №192  від  25.04.2005р. та  платіжні  доручення №№225,236  від  26.05.2005р. то  суд  вважає , що  дані  платіжні  доручення  не  можуть  бути  доказами  оплати  саме  по  договору №12  так  як  призначення  даних  платіжних  доручень  була  оплата  по  акту  звірки  від  01.04.2005р. та  оплата  по  договору №111  від  26.04.2004р.;

-   відповідно  до  вимог  п.3.8 Інструкції   про  безготівкові  розрахунки  в  Україні  в  національній  валюті затвердженого  Постановою  Правління  Національного  банку України  від 21.01.2004р. №22  реквізити  „ призначення  платежу” платіжного  доручення заповнюється  платником  так ,щоб надавати  повну інформацію про  платіж та  документи, на  підставі  яких  здійснюється  перерахування  коштів  отримувачу  при  цьому  повноту  інформації  визначає  платник з  урахуванням  вимог  законодавства  України і  він  же  відповідає  за  дані , що  зазначені  в  реквізиті  платіжного  доручення „призначення  платежу”,  у  даному  випадку  відповідач   у  платіжних  дорученнях №192 від 25.04.2005р., №№ 225,236  від 26.05.2005р.  самостійно  визначився   у  призначеннях  платежу  в  яких  насамперед  була  відсутня  підстава  а   саме  договір №12  від  03.01.2005р.;

-   відповідно  до  листа   Національного  Банку  України  за № 25-113/1506-9580  від 26.09.2006р. „  Про  виправлення  у розрахункових  документах” та   п.2.9  Інструкції  про  безготівкові  розрахунки   в  Україні  в національній  валюті   внесення  банком  змін  до  реквізиту  платіжного  доручення „призначення  платежу”  нормативно-правовими  актами  не  передбачається , цей реквізит  заповнюється платником таким чином , щоб  надати  повну  інформацію  про  платіж та  документи,  на  підставі  яких здійснюється  перерахування  коштів  отримувачу. Повноту  інформації  визначає  платник  з  урахуванням  вимог законодавства  України  і  несе  за  неї  відповідальність.

-  питання  щодо  внесення змін  до  реквізиту  „ призначення  платежу”  платіжного  доручення  після зарахування коштів  на  рахунок  отримувача  має вирішуватися між платником  та  отримувачем  коштів  у  порядку, узгодженому  між  ними  чого  у  даному  випадку  зроблено  не  було. Відповідно до вимог  п.1.24 глави 1 Інструкції  визначено, що  спори  між  платником  і  отримувачем коштів  з  питань  проведення  розрахунків  вирішується  ними без  участі  банків;

- що  стосується  доводів  відповідача  про  погашення основного  боргу  перед  позивачем   у  розмірі  23004 грн. у  вигляді   припинення  зустрічних  однорідних  вимог  на  підставі  ст.601 ЦК  України   то  суд  вважає  їх  не  обґрунтованими  з  слідуючих  підстав:  -  відповідно  до  вимог  ст.601 ЦК  України  зобов’язання припиняється  зарахуванням зустрічних однорідних  вимог, термін  виконання  яких  настав , а   також  вимог , термін  виконання  яких  не  встановлений  або  визначений моментом  пред’явлення вимоги. Припинення  дебіторської  та  кредиторської  заборгованості  шляхом  зарахування  зустрічних  однорідних  вимог  можливе  лише  за обов’язкової  наявності  певних  умов  -  1.) зустрічність  вимог, 2.)однорідність  вимог, 3.)дозрілість  вимог ( коли строк  виконання  зобов’язань  вже  настав) , 4.) ясність  вимог  а  саме  що  між  сторонами  немає  спору  відносно  характеру  зобов’язання ,його  змісту  та  виконання. У даному  випадку  суд  вважає   для  припинення  зустрічних  вимог   у розмірі  23004 грн.  відсутні  важливі  умови ,  а  саме  відповідач  не  надав  доказів  того , що  строк  виконання  по  договору  №39 від 2005р. настав  і  що  така  заборгованість  існує  а  також  відсутня  умова  про  ясність  вимог  так  як  у  позивача  є  заперечення  відносно  характеру, терміну та  взагалі  наявність  заборгованості  перед  відповідачем  по  договору №39  в  наслідку  чого  суд  вважає  що  зарахування  для  припинення  зустрічних  вимог  між  позивачем  та  відповідачем  у  розмірі  23004грн.  на  підставі  ст.601 ЦК України  не  можливе.

Позивач  також  просив  суд на  підставі  п.3.3  договору  №12 від 03.01.2005р.  стягнути  з  відповідача   пеню  у  розмірі   12 710 грн. 40 коп.  за  період    часу  з  28.09.2005р. по 28.09.2006р.,  а  також  стягнути  інфляційні у  розмірі  15277 грн.54 коп. та  3  процента  річних  у  розмірі 2435 грн.60 коп.  за  період  часу  з 11.05.2005р. по  28.09.2006р.

Відповідно  до  вимог ст.625 ЦК  України   боржник  який  прострочив  виконання грошового  зобов’язання, на  вимогу  кредитора зобов’язаний  сплатити  суму  боргу  з    урахуванням  встановленого  індексу  інфляції  за  весь  час  прострочення, а  також  три  процента  річних  від  простроченої  суми, якщо  інший  розмір  процентів  не  встановлений  договором або  законом.

Господарський  суд  вважає  стягнути  з  відповідача  пеню  у  розмірі  12 388 грн. 99 коп. , 3% - річних  у  розмірі -  2352 грн. 12 коп. ,   інфляційні  у  розмірі -  5012 грн. 10 коп.

Відповідач  надав  до  суду  клопотання  від 30.11.2006р.  про  призначення  судово-бухгалтерської  експертизи  для  перевірки  проведених  розрахунків  та  припинення  зобов’язань   між  суб’єктами  господарської  діяльності.

Відповідно  до  вимог  ст.41 ГПК  України  для  роз’яснення  питань , що  виникають  при  вирішенні  господарського  спору  і  потребують  спеціальних  знань , господарський  суд  призначає  судову  експертизу. Суд  вважає  що   у  даної  справі  для  вирішення  спору  не  потрібні   спеціальні  знання  в  наслідку  чого  суд вважає  відмовити  в  задоволенні клопотання  відповідача  про  призначення   судово-бухгалтерської  експертизи.

Відповідно ст.49 ГПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 49,68, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з  Товариства  з  обмеженою  відповідальністю  „Ветпрепарати” (52001, Дніпропетровська  область, м. Підгородне ;вул. Перемоги,1 р/р 0100 в ДОД АППБ „Аваль”, МФО 305653, ) на користь Харківської  державної  біологічної  фабрики (61050, м. Харків, Пров. Руставелі,4; р/р 26006265 у ВАТ „Мегабанк”, МФО 351629, ) 62 715 грн. 52 коп. –основного  боргу,  пені  -  12 388 грн. 99 коп., 3%-річних  - 2352 грн.12 коп., інфляційних –5012 грн. 10 коп.,  827 грн. 58 коп. –витрат по сплаті держмита, 100 грн. 30 коп. - витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті позову відмовити.

Головуючий колегії

Суддя

Суддя

С.А. Примак

М.П. Кожан

С.Г. Юзіков

Рішення підписано 05.02.07