ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 2/252н-ад.
Суддя  Седляр О.О.,   розглянувши матеріали за позовом
підприємницької діяльності -ОСОБА_1, м. Краснодон Луганської області
1 відповідача -Краснодонської об'єднаної державної податкової інспекції,                             м. Краснодон
2 відповідача -Державної податкової
адміністрації у Луганській області , м. Луганськ
відміну та визнання недійсним рішення
за участю представників
від позивача -ОСОБА_2,
дов. від 26.04.07 НОМЕР_1,
відповідача -Фоменко  В.С., дов. від
29.12.06 № 9,
відповідача -Шахова О.В., дов. від 27.12.06 № 41/10-228,
Відповідно до вимог ст. 150 КАС України у засіданні суду було
оголошено перерву з 03.07.07 до 05.07.07,
Суть спору: позивачем
заявлена вимога про відміну та визнання недійсним рішення Краснодонської ОДПІ
НОМЕР_2 від 08.02.07 про застосування штрафних санкцій у сумі 7001 грн. 25 коп.
відзивом на позовну заяву 25.05.07 № 8396/10-015 проти адміністративного позову
заперечує посилаючись на правомірність проведення перевірки у відповідності до
вимог ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг»  та пунктом 2 статті 11 Закону України «Про
державну податкову службу».
посилаючись та необґрунтованість вимог позивача та на те, що перевірка була
проведена в межах повноважень податкових органів, визначених ст. 15 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі
громадського харчування та послуг» та пунктом 2 статті 11 Закону України «Про
державну податкову службу», але не відноситься до планових або позапланових
виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахувань і сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів) та проводилась  за окремим щомісячним планом ДПА в Луганській
області, який регламентований п. 2.6 додатка 2 до наказу ДПА України від
11.10.05 № 441 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо порядку складання
плану-графіку перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними
підрозділами при їх проведенні». Щодо посилань позивача на вимоги ст. 16, ч. 2
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі громадського харчування та послуг», то він вважає їх безпідставними ,
оскільки позивач не знаходиться на спрощеній системі оподаткування.
запереченнях на відзиви відповідачів наполягає на задоволенні позовних вимог.
матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін,
суд прийшов до наступного.
24 січня 2007р. було проведено планову перевірку горілчаного
відділу магазину «Міленіум», щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, яка проводилась за окремим щомісячним планом ДПА в Луганській
області, що регламентовано п. 2.6 додатка 2 до наказу ДПА України від 11.10.05
№ 441 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання
плану-графіка перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними
підрозділами при їх проведенні», про
перевірки  зазначено, що
перевіркою встановлено:
Для перевірки дотримання вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та
послуг», перевіряючими було придбано підакцизний товар на загальну суму 19 грн.
00 коп. Розрахункова операція по продажу підакцизних товарів проведена
продавцем ОСОБА_3 із застосуванням зареєстрованого, опломбованого та
переведеного у фіскальний режим роботи РРО. Особі, яка отримала товар,
розрахунковий документ встановленої форми надано. Після чого перевіряючими було
запропоновано ОСОБА_3 скласти опис готівкових коштів на місці проведення
розрахунків. На момент перевірки сума коштів, яка знаходилась на місці
проведення розрахунків склала 1419 грн. 25 коп., було встановлено
невідповідність наявних коштів на місці проведення розрахунків зазначеним у
денному звіті, а саме у денному звіті зазначена сума 19 грн. 00 коп., згідно
опису грошових коштів від 24.01.07 року на момент перевірки загальна сума
готівки складала 1419 грн. 25 коп.
ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі громадського харчування та послуг» - не забезпечено
відповідність сум готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.
На підставі   даного
акту  Краснодонською ОДПІ
прийнято   рішення про застосування
фінансових санкцій НОМЕР_2 від 08.02.07 яким відповідно до ст. 22  Закону
України «Про  застосування  реєстраторів розрахункових операцій  у
сфері  торгівлі,   громадського
харчування  та  послуг»до
СПД ОСОБА_1  застосовано штрафну
санкцію в  сумі  7001 грн. 25 коп.
що  вказане  рішення винесено незаконно  з таких
1.  Про проведення планової
перевірки позивача не було повідомлено у 10-ти денний термін, що є порушенням
вимог  ст. 11-1  Закону України «Про державну податкову службу
2.  Позивачем було подано
декларацію -річний податковий звіт
26.01.07, а планова перевірка була проведена 24.01.07, що є порушенням,
ст. 16, ч. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг».
вважає, що перевірка проведена 2 відповідачем 24.01.07 відбулась з порушенням
діючого законодавства та акт перевірки НОМЕР_3 не може бути належним допустимим
доказом, оскільки його складено з порушенням закону, тому і рішення про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_2 від 08.02.07 яке винесене на підставі
даного акту є незаконними та підлягає скасуванню.
сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з огляду на наступне:
на порушення 2 відповідачем вимог діючого законодавства у неповідомленні його
про проведення планової виїзної перевірки платника податків на пізніше ніж за
десять днів судом не приймається до уваги та спростовується наступним.
Відповідно до норм ст. 19 Конституції України  органи державної влади та їх посадові  особи зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
Статтею 13 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні»від 04.09.90 № 509 (далі - Закон №
509)  передбачено,  що
органи державної податкової служби та їх
посадові особи зобов'язані
дотримувати  Конституції  і
Пунктом 1 статті 11 Закону № 509 визначені права
органів державної податкової служби щодо здійснення документальних невиїзних
перевірок (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів)
незалежно від способу їх подачі), а також планових та позапланових виїзних
перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними
особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не
мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус
суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно
із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.
визначено,  що  позаплановою виїзною перевіркою вважається
перевірка,  яка не передбачена  в
планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених  ч. 6  ст.
11-1  цього  Закону.
вимог статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг»від 06.07.95 №
265/95-ВР (далі -Закон № 265) передбачено, що контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової
служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із
законодавством України. Статтею 16 даного Закону встановлено, що контролюючі
органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або
позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.
Тобто, дана перевірка була проведена в межах повноважень
податкових органів, визначених статтею 15 Закону № 265 та пунктом 2
статті 11 Закону № 509, але не відноситься до планових та позапланових
виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахувань і сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів).
зміст  ст. 11-1  Закону №
509  вбачається,  що
перевірки,  врегульовані даною
статтею  розподіляються  на
види перевірок  стосуються  питань
оподаткування:   планові  виїзні
і  позапланові  виїзні,
стосується  питань оподаткування,  а
визначений  як  позапланові перевірки  в межах повноважень  податкових
органів,   визначених  законами
України «Про застосування
реєстраторів  розрахункових  операцій
у  сфері торгівлі,  громадського
харчування   та   послуг»,
«Про державне  регулювання  виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,  алкогольних напоїв та тютюнових  виробів».
Відповідно до вимог   ст.
11-2  вищевказаного  Закону, згідно якої посадові особи  органу
державної  податкової  служби
вправі приступити  до  проведення
планової  або   позапланової   виїзної перевірки  за наявності підстав для їх
проведення,  визначених цим та іншими
законами України  та за умови надання
платнику податків  під розписку:
направлення  на перевірку,  в якому зазначаються дата його видачі,  назва
органу  державної  податкової
служби,  мета,  вид (планова
або   позапланова),  підстави,
дата закінчення перевірки,
посади,  звання та прізвища
посадових  осіб органу  державної податкової служби,  які проводитимуть перевірку. Направлення на
перевірку є  дійсним  за
умови  наявності  підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;
наказу керівника податкового органу про проведення позапланової  виїзної
перевірки,  в  якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення.
документів платнику податків або їх
надання  з порушенням  вимог,
встановлених  частиною  першою цієї статті,  є підставою
для  недопущення  посадових
осіб   органу   державної податкової  служби до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки.
Із  змісту вищевказаного вбачається,  що
вимоги  ст. 11-2  Закону № 509 стосуються  саме планових
і  позапланових  виїзних
оподаткування.  Крім  цього,
ненадання  вказаних  документів
є підставою  для  недопущення
посадових   осіб   органу
державної податкової  служби до
проведення  відповідної  перевірки.
на  вищезазначене,  суд
вважає  проведення  перевірки
Щодо посилань позивача на
порушення ч. 2 ст. 16 Закону № 265, то слід зазначити наступне, що планова
перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або
стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують
спрощену систему оподаткування.
здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року,
але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного
податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку. Будь-яке
податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням цього правила,
вважається незаконним та не підлягає виконанню. Позивач у справі не знаходиться
на спрощеній системі оподаткування, а тому його ствердження з даного питання
На підставі викладеного
суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають
задоволенню, з віднесенням судового збору на позивача.
Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено
вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін
про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом
п"ятиденного строку.
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 150, ст.ст.158 - 163
Кодексу адміністративного судочинства України,
суд
п о с т а н о в и в:
задоволенні позовних вимог відмовити.
2. Судовий збір покласти на позивача.
Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову
складено у повному обсязі та підписано 10.07.07 у відповідності до вимог ст.
167 КАС України.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування
мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються
в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
О.О.Седляр