СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.04.07                                                                                 Справа № 8/151ад.

Суддя  господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Державної податкової інспекції у місті Первомайську, місто Первомайськ Луганської області,

до Державного підприємства «Первомайськвугілля», місто Первомайськ  Луганської області, -

про звернення стягнення на активи на суму  2.595.451,21 грн.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Геращенко О.І. – завідувач юридичним сектором, - довіреність №2492/10-010-485/10 від 23.06.06 року;

від відповідача – Демиденко І.П., - заступник начальника юридичного відділу, - довіреність №01/4-1-059 від 24.01.06 року, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення  на активи відповідача на суму 2.595.451,21 грн.у зв»язку з наявністю у нього несплаченого збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 2.595.451,21 грн., у тому числі: основний борг –2.360.571,09 грн., пеня у сумі 114.946 грн. 75 коп. та штрафні санкції у сумі 119.933 грн. 37 коп.

Постановою суду від 14.03.07 року позовну заяву залишено без руху до 28 березня 2007 року, оскільки позивачем при наданні її до суду було порушено вимоги ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ).

Перелічені у постанові недоліки ним усунуто 26.03.07 року; того ж дня судом  по справі порушено провадження.

Відповідно до ст. 111 КАСУ попереднє судове засідання було призначене та фактично відбулося 13.04.07 року, за участю представників сторін.

У судовому засіданні представниками сторін подано  клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.41 та пункту 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому  його задоволено судом.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, про що також зазначив у своєму відзиві на нього (вих. №01/4-7-60 від 11.04.07 року), просилаючись на те, що вимоги позивача не відповідають чинному законодавству, а  саме:

постанові Конституційного суду України від 24.03.05 року по справі №2-рп/2005 –про неконституційність положень підпункту 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов»язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –ЗУ №2181-ІІІ);

ЗУ №2181-ІІІ;

Закону України  від 29.11.01 року №2864-ІІІ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

І.1.  31.03.2003 року виконавчим комітетом Первомайської міської ради Луганської області Державне підприємство «Первомайськвугілля» (далі –ДП «Первомайськвугілля», - відповідач), ідентифікаційний код  32320594, зареєстроване в якості суб»єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, про що зроблено реєстраційний запис №0000004; факт державної реєстрації підтверджується відповідним свідоцтвом та довідкою Головного управління статистики у Луганській області  №13-48/1362 від 05.07.06 року та №60 від 31.01.06 року, виданої Відділом статистики у місті Первомайську Головного управління статистики у Луганській області.

Державною податковою інспекцією у місті Первомайську Луганської області (далі – ДПІ, - позивач) підприємство взято на облік в якості платника податків.

2.  ДП «Первомайськвугілля» на виконання вимог п. 5.1 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов»язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»надало до ДПІ податкові розрахунки збору за забруднення навколишнього природного середовища (додані до матеріалів справи), а саме:

09.02.05 року за вх. №17725; 27.05.05 року за вх. №5584; 05.08.05 року за вхідними №№ 9951, 9958, 9959 та 9961; 09.11.05 року за вхідними №№ 14676, 14677, 14678, 14679; 08.02.06 року за вхідними №№ 20395, 20396, 20397 та 20398; 10.05.06 року за вхідними №№ 5552, 5553, 5554 та 5555; 08.08ю.06 року за вхідними №№ 9842, 9844, 9845 та 9846; 08.11.06 року за вхідними №№ 14573, 14575, 14576 та 14577, - згідно яким самостійно узгодило свої податкові зобов»язання з названого  виду збору.

Станом на 05.03.07 року вони складають:

основний борг –2.360.571,09 грн.,

пеня у - 114.946 грн. 75 коп.,

штрафні санкції - 119.933 грн. 37 коп.

3. Як вбачається з наявних у справі доказів, платником податку до цього часу не вжито заходів до погашення цього податкового боргу.

Позивачем надано докази того, що все майно та майнові права відповідача ще до виникнення цього податкового боргу уже  перебували та перебувають на даний час у податковій заставі, а саме:

перша (за №1/114 від 11.08.03 року на суму 14.343.544,01 грн.) та друга (за №2/179 від 22.09.03 року на суму 14.047.606,82 грн.) податкові вимоги;

витяг з Державного реєстру застав рухомого майна, наданий  Інформаційним центром Мінюсту Уукраїни у місті Луганську, за №867544 від 19.09.03 року, згідно якому все рухоме майно та майнові права боржника з 08.09.98 року перебувають у податковій заставі, термін дії якої –до 26.08.2008 року.

ІІ.Заслухавши  представників сторін,  дослідивши та оцінивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі  з таких підстав.

1.Кожен зобов»язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (частина 1 ст. 67 Конституції України).

Згідно статті 4 Закону України  від 25.06.1991 року №1251-ХІІ „Про систему оподаткування” (далі –ЗУ №1251-ХІІ) платниками податків і зборів (обов’язкових платежів) є юридичні та фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов’язок сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі).

Пунктом 14 частини 1 ст.14 цього Закону збір за забруднення навколишнього природного середовища  віднесено до загальнодержавних зборів.

Пунктом 2 частини 1 ст. 9 названого Закону до числа обов»язків платників податків віднесено подання до державних податкових органів… відповідно до законів декларацій, бухгалтерської звітності та інших документів і відомостей, пов»язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов»язкових платежів), а пунктом 3 тієї ж частини  ст. 9 нпа них покладено обов»язок по сплаті належних сум податків і зборів (обов»язкових платежів) у встановлені законом терміни.

2.Право вживати заходів до примусового стягнення податкового боргу органам державної податкової служби України надано п. 11 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні».

Звідси є очевидною правомірність звернення ДПІ до суду з позовом, який є предметом розгляду по цій справі.

3.Як сказано у п. 1.3 ст.1 ЗУ №2181-ІІІ, -  податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов»язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов»язання.

Матеріалами справи належним чином доведено, що спірні податкові зобов»язання платник податку узгодив самостійно, тобто у порядку, передбаченому пунктом 5.1 ст. 5 ЗУ №2181-ІІІ.

4.Згідно підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст. 5  цього Закону, платник податків, який самостійно узгодив свої податкові зобов»язання, повинен сплатити іх до бюджету протягом 10-ти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

5.Підпунктом 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 цього Закону передбачено, що активи платника  податків можуть бути  примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу  виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п.1.7 статті 1 ЗУ №2181-ІІІ є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі на праві власності або повного господарського відання.

6.Посилання відповідача на  порушення, на його думку,  позивачем вимог  постанови Конституційного суду України від 24.03.05 року по справі №2-рп/2005 –про неконституційність положень підпункту 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов»язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –ЗУ №2181-ІІІ); ЗУ №2181-ІІІ та Закону України  від 29.11.01 року №2864-ІІІ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», - ним, по-перше, не доведені; по-друге, - не впливають на  обов»язок відповідача погашати ним же самостійно узгоджені податкові зобов»звання; по-третє, - не мають безпосереднього впливу на порядок вирішення судом цього спору.

Отже, з урахуванням викладеного у суду є підстави дійти висновку про те, що відповідач позовні вимоги не спростував.

В той же час позивач, будучи суб»єктом владних повноважень, довів правомірність своїх вимог.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу зі збору за забруднення навколишнього природного середовища, а також факт його ухилення від його сплати до бюджету, - позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись частиною 4 ст.94 КАСУ, суд не стягує з відповідача судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 “Про державне мито”  при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, частини 1 ст. 67 Конституції України; ст.9,14 та  Закону України від 25.06.1991 №1251-ХІІ „Про систему оподаткування”; п.1.3 та 1.7 ст.1; п.п. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3, пункту 5.1 та підпункту 5.3.1 п. 5.3  ст.5  Закону України  від 20.12.2000 року №2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, керуючись ст.ст.40, 49, 51, ч. 6 ст. 71, ст.ст. 86, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Державного підприємства «Первомайськвугілля», ідентифікаційний код 32320594, яке знаходиться за адресою: місто Первомайськ, вул. Куйбишева, 18-а Луганської області, - на користь державного бюджету податковий борг зі збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 2.595.451 (два мільони п»ятсот дев»яносто п»ять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 21 коп., у тому числі: основний платіж –у сумі 2.360.571 грн. 09 коп., пеня у сумі 114.946 грн. 75 коп. та штрафні санкції у сумі 119.933 грн. 37 коп., - звернувши  стягнення на активи боржника.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою представника позивача у судовому засіданні 27.04.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 03.05.2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа

Помічник судді                                                                              В.О. Маркєлова

Надр. 3 прим.:

1-до справи

2-позивачу

3-відповідачу