ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 р.
№ 158/13-06

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Полянський А. Г.
Кривда Д. С.

розглянувши
касаційну скаргу
Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Київської області

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.04.2007 року

по справі
№ 158/13-06 Господарського суду Київської області

за позовом
Комунального підприємства Київської обласної ради "Богуславтеплокомуненерго"

до
Богуславської міської ради

про
стягнення 25000 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:
не з'явилися

від відповідача:
Кім І. А. –дов. в справі

від заявника касаційної скарги:
Рекашова О. М. –дов. від 20.03.06

Ухвалою від 29.05.2007 року колегії суддів Вищого господарського суду України касаційна скарга Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Київської області була прийнята до провадження новоутвореною колегією суддів у наступному тимчасовому складі: головуючий –Муравйов О.В., судді Полянський А.Г., Коробенко Г.П., розгляд справи був призначений на 26.06.2007 року.

Відповідно до Розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України від 26.06.2007 року розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів у складі: Муравйов О. В. (головуючий), Полянський А. Г., Кривда Д. С.

Відводів зазначеному складу колегії суддів не заявлено.

За згодою представників відповідача та заявника касаційної скарги в судовому засіданні 26.06.2007 року було оголошено вступну і резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Богуславська міська рада звернувся до Господарського суду Київської області із скаргою на дії державної виконавчої служби при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 05.06.2006 року № 158/13-06.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.01.2007 року по справі № 158/13-06 (суддя Наріжний С. Ю.) скарга Богуславської міської ради  задоволена, скасовані постанови головного державного виконавця Державної виконавчої служби Київської області від 24.10.2006 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2536,8 грн. та про арешт коштів боржника у розмірі 2904,8 грн. і постанова головного державного виконавця Державної виконавчої служби Київської області від 31.10.2006 року про арешт коштів боржника у розмірі 2553,12 грн. Ухвала мотивована тим, що державний виконавець не здійснив ніяких дій щодо примусового стягнення коштів саме державної виконавчої службою, кошти були сплачені боржником добровільно.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.04.2007 року по справі № 158/13-06 (головуючий суддя Мостова Г. І., судді Мамонтова О. М., Фаловська І. М.) зазначена ухвала суду першої інстанції була залишена без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішення першої та апеляційної інстанції, Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Київської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати такі судові рішення у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідач (боржник) проти вимог та доводів заявника у відзиві на касаційну скаргу заперечує, просить залишити ухвалу та постанову без змін, касаційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу та відзив на неї, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та заявника касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Задовольняючи скаргу відповідача Богуславської міської ради (боржник) суди першої та апеляційної інстанції виходили з таких обставин: на виконання наказу Господарського суду Київської області від 03.07.2006 року по справі №158/13-06 постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київської області Власюк Д. В. від 27.09.2006 року було відкрите виконавче провадження про стягнення заборгованості з боржника Богуславської міської ради. В пункті 2 зазначеної постанови боржнику надавався семиденний строк з дня отримання постанови для добровільної сплати боргу.

24.10.2006 року стягувач –позивач по справі КП "Богуславтепловодопостачання" направив до виконавчої служби лист з проханням повернути наказ без виконання у зв'язку з добровільним погашенням заборгованості боржником.

24.10.2006 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київської області Власюк Д. В. про стягнення з боржника виконавчого боргу з Богуславської міської ради стягнуто 2536,8 грн. виконавчого збору. Також постановою від 24.10.2006 року накладено арешт на кошти боржника в межах 2904,8 грн.

Постановою від 31.10.2006 року Державної виконавчої служби Київської області накладено арешт на кошти боржника Богуславської міської ради в межах 2553,12 грн.

Судами також встановлено, що державною виконавчою службою ніяких фактичних дій по примусовому виконанню наказу не вчинялося, що й стало підставою для висновку про скасування зазначених вище постанов.

Задовольняючи скаргу відповідача, суди виходили з положень ст.ст.  4, 46 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанції зроблені при невірному застосуванні норм матеріального права.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Правові наслідки добровільного виконання рішення передбачені ч. 4 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження": "у разі повного добровільного виконання рішення боржником у встановлений для добровільного виконання строк державний виконавець складає про це акт, який є підставою для закінчення виконавчого провадження".

З наведеної норми вбачається, що добровільним вважається виконання, яке здійснено у відведений для цього строк.

Частиною 5 цієї ж статті Закону передбачено, що якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Отже, після закінчення строку для добровільного виконання розпочинається стадія примусового виконання.

Частиною 1 ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Оскільки у встановлений семиденний строк боржник суму боргу не сплатив, що не заперечується відповідачем, для стягнення виконавчого збору були підстави.

За таких обставин доводи Богуславської міської ради, викладені в скарзі на постанови державної виконавчої служби, підлягають відхиленню. Оскільки з інших підстав ці постанови не оскаржувалися відповідачем, підстав для задоволення такої скарги немає.

Виходячи з викладеного, ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні скарги відповідача, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Київської області задовольнити.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.04.2007 року по справі № 158/13-06 та ухвалу Господарського суду Київської області від 25.01.2007 року по справі № 158/13-06 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Скаргу Богуславської міської ради на дії Державної  виконавчої служби Київської області залишити без задоволення.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Д. С. Кривда