донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.08.2007 р.                                                                           справа №35/206

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
М'ясищева  А.М.

суддів
Алєєвої  І.В. , Величко  Н.Л.

За участю представників сторін:

від позивача –не з’явився

від відповідача –не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Донецькій області м. Донецьк

на рішення

господарського суду Донецької області

від 24.04.2007p.

по справі № 35/206 (суддя Донець О.Є)

за позовом Державної екологічної інспекції в Донецькій області

до відповідача –Гришинської селищної ради с.Гришино Красноармійського району Донецької області

про стягнення 13500 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 13.08.2007р. оголошена перерва до 20.08.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.07.2005р., яке постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.2005р. залишено без змін, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 13500,00 грн. –суми збитку, заподіяного державі внаслідок розміщення побутових відходів в балці, розташованій поблизу села.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.02.2007р. задоволено касаційну скаргу Державного управління екології та природних ресурсів в Донецькій області, вищезазначені рішення та постанову скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.04.2007р. (т.1, л.с.95) здійснено заміну позивача –Державного управління екології та природних ресурсів в Донецькій області його правонаступником –Державною екологічною інспекцією в Донецькій області, реорганізація яких відбулась на підставі Наказу Мінприроди України № 540 від 12.12.2006р. “Про реорганізацію територіальних органів Мінприроди” та відповідно до “Положення про державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі”, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 540 від 19.12.2006р. та зареєстрованого в Мінюсті України 13.02.2007р. за № 119/13386 реорганізовано, шляхом виділення із складу Державних управлінь охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі екологічних інспекцій, на які покладено функції подання позовів щодо відшкодування втрат та збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства України

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.04.2007р. по справі № 35/206 (суддя Донець О.Є)  у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач є органом місцевого самоврядування, який спільно з природоохоронними органами має повноваження визначати місця збереження відходів, здійснювати контроль, видавати спеціальні дозволи, отже відповідач не відноситься до осіб зазначених у ст.68 Закону України  “Про охорону навколишнього природного середовища” та ст.43 Закону України “Про відходи”, на які покладено обов’язок відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Крім того, складування побутових відходів поблизу с.Гришине здійснювалось на території земель, які є власністю територіальної громади, а не держави, до того ж ці землі не є угіддям.

Доказів того, що зазначеним складуванням заподіяно збитків  державі позивач суду не надав.

Оскаржуючи рішення суду, позивач просить його скасувати та задовольнити його позовні вимоги та стягнути суму збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу у сумі 13500 грн., перерахувавши їх на рахунок спеціального фонду Гришинської сільської ради, посилаючись на те, що видача спеціальних дозволів на розміщення відходів є компетенцією Державного управління охорони навколишнього природного середовища на відповідній екологічній території, тобто в Донецькій області.

Невірним є посилання суду на те, що відповідач як орган місцевого самоврядування, не входить до переліку тих осіб, які згідно ст. 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” та ст. 43 Закону України “Про відходи”, зобов’язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України, оскільки згідно з довідки Облстату Гришинська сільська рада є установою, а тому вона входить до переліку тих осіб, які зазначені у вищевказаних статтях і зобов’язана відшкодувати шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Таким чином, територіальна громада с. Гришине є власником відходів, які знаходяться на її території і не мають окремого власника. Від імені територіальної громади виступає Гришинська сільська рада, яка є органом місцевого самоврядування, установою, якій територіальна громада делегувала свої повноваження та функції.

Гришинська сільська рада зобов’язана у відповідності зі ст. 55 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” та ст. 33 Закону України “Про відходи” отримати спеціальний дозвіл на розміщення відходів на своїй території. Також внаслідок відсутності рішення органу місцевого самоврядування про відвід земельної ділянки для розміщення відходів порушено ст.96 Земельного кодексу України та ст. 35  Закону України “Про охорону земель”, згідно з якими власники земельних ділянок зобов’язані забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила.

Державним управлінням екології та природних ресурсів в Донецькій області 25.11.2004р. проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Гришинською сільською радою, за наслідками якої складено акт б/н та протокол б/н від 25.11.2004р.

Перевіркою встановлено факт розміщення побутових відходів приватного сектору, підприємств, організацій в балці, розташованій поблизу села, відсутність законного місця розташування відходів, а також документів на користування земельною ділянкою для їх розміщення.

На підставі акту перевірки від 25.11.2004р. та протоколу про порушення вимог природоохоронного законодавства, з застосуванням Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 24.10.1997р. № 171, Державним управлінням екології та природних ресурсів зроблений розрахунок суми збитків, заподіяних державі внаслідок забруднення земель твердими побутовими відходами, яка  склала 13500,00 грн. та направлено відповідачу разом з претензією  № 02-191 від 14.01.2005р., яка ним не задоволена.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст. 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” та ст. 43 Закону України “Про відходи”.

Відповідно до положень вищевказаних норм підприємства, установи, організації та громадяни зобов’язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку  та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно із ст.6 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. За приписами ст. 10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції, повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією  України, цим та іншими законами.

Встановивши обсяг повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, визначених статтею 12 Земельного кодексу України та зазначивши, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю (ст.83 Земельного кодексу України), господарський суд обґрунтовано зазначив, що відповідач є органом місцевого самоврядування, який спільно з природоохоронними органами має повноваження визначати місця збереження відходів, здійснювати контроль,  та інше.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком  господарського суду   про те, що відповідач не відноситься до осіб зазначених в ст. 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” та ст. 43 Закону України “Про відходи”, на які покладено обов‘язок відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

При цьому, господарським судом під час нового розгляду справи  обґрунтовано враховано, що за рішенням сільського голови Гришинської сільської ради від 12.05.2004 р. № ІV/17-2  відведено місце в “Середянському яру” в південно-західній частині с. Гришине для складування побутових відходів. З викопіювання із схеми, доданої до зазначеного рішення вбачається, що місце складування відходів (смітник) знаходиться на території відповідача, зазначеній на схемі земельних лотів “Проекту реформування колективного господарства ім. Маршала Москаленка Красноармійського району Донецької області” як неугіддя, а не на землях резервного фонду Гришинської сільської ради, що спростовує твердження позивача стосовно віднесення цих земель до земель резервного фонду.

З акту перевірки дотримання природоохоронного законодавства від 25.11.2004р., протоколу про порушення вимог природоохоронного законодавства та з претензії від 14.01.2005р. № 02-191 вбачається, що в них зафіксований лише факт відсутності законного місця розташування відходів та документів на користування земельною ділянкою для їх розміщення, що само по собі не зумовлює забруднення навколишнього середовища та завдання збитків державі.

Крім того, складування побутових відходів поблизу с. Гришине здійснювалось на території земель, які є власністю територіальної громади, до того ж судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що зазначені землі є неугіддям.

Посилання скаржника  на ст. 33 Закону України “Про відходи” та ст.55 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” не  приймаються судовою колегією до уваги з огляду на ті обставини, що зазначеними нормами встановлені, по-перше, вимоги щодо розміщення відходів у місцях, визначених органами місцевого самоврядування. Як вбачається з матеріалів справи, за рішенням сільського голови Гришинської сільської ради від 12.05.2004р. № ІV/17-2 було відведено місце для складування побутових відходів, тобто позивачем дотримана зазначена норма в цій частині, а по-друге, встановлені вимоги щодо наявності спеціальних дозволів на розміщення відходів, які видаються суб’єктам господарювання, яким сільська рада не є.

Посилання скаржника на ст. 35 Закону України “Про охорону земель” судова колегія відхиляє з огляду на те, що приписами цієї норми встановлені вимоги до власників і землекористувачів, у тому числі орендарів земельних ділянок при здійсненні ними господарської діяльності.

Крім того, ст.17 Закону України “Про відходи” встановлені обов’язки суб’єктів господарської діяльності у сфері поводженні з відходами, до яких відповідач не відноситься, тому посилання на цю норму не може бути прийнято до уваги.

Разом з тим, твердження скаржника про відсутність повноважень  відповідача на видачу спеціальних дозволів є обґрунтованим, але ця обставина не обумовлює в такому випадку стягнення з нього збитків.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду відповідає матеріалам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких надана заява про перевірку рішення не можуть бути підставою для його скасування, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Крім того, господарський суд обґрунтовано розглянув справу за нормами ГПК України, оскільки  згідно п.19  Рекомендації Президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007р. № 04-5/120,  справи зі спорів про відшкодування шкоди,  заподіяної навколишньому  природному  середовищу,  в  тому  числі за позовами спеціально уповноважених державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища мають розглядатися за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст. ст.  91, 99, 101, ч. 1 п.1 ст.103, ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Донецької області від 24.04.2007р. у справі №35/206 –залишити без змін, апеляційну скаргу  Державної екологічної інспекції в Донецькій області - без задоволення.

Головуючий          А.М.  М'ясищев

Судді:          І.В.  Алєєва

Н.Л.  Величко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС