ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.

№ 43/253пн

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової -головуючого

Н. Волковицької  Л. Рогач

за участю представників:

Позивача

ОСОБА_3 дов. від 26.05.05 р.

Відповідачів

ОСОБА_4 дов. від 19.01.06р.
ОСОБА_1. паспорт НОМЕР_6

3 особа  розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

ОСОБА_5 дов. від 23.04.07 р.  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

на постанову

від 27.02.2007року Донецького апеляційного
господарського суду

у справі

№ 43/253пн господарського суду Донецької
області

за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2

до
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, з
боку позивача  про

Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1
- Товариства з обмеженою відповідальністю “Юмовіла” - Виконавчий комітет
Маріупольської міської ради   про
усунення перешкод у здійснені права користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 звернулась до господарського
суду Донецької області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 за участю 3-х осіб: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юмовіла" та Виконавчого комітету Маріупольської
міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною
ділянкою, звільнивши земельну ділянку від майна, що належить відповідачу.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 26.04.2006 року, яке залишене без змін постановою від
31.05.2006 року Донецького апеляційного господарського суду позов задоволено -
зобов'язано відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,0063 га
(кадастровий номер НОМЕР_1) АДРЕСА_1 та привести її у первісний стан, придатний
для використання.

Постановою Вищого господарського
суду від 01.08.06 р. зазначені рішення та постанова скасовані, а справа
направлена на новий розгляд.

Після повторного розгляду рішенням
господарського суду Донецької області від 20.11.2006 року позов задоволено -
зобов'язано відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,0063 га
(кадастровий номер НОМЕР_1)АДРЕСА_1, звільнивши дану земельну ділянку від
належного відповідачу майна.

За апеляційною скаргою Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 постановою від 27.02.2007
року Донецького апеляційного господарського суду рішення господарського суду
Донецької області від 20.11.2006 року залишено без змін з тих же підстав.

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій просить рішення господарського суду Донецької
області від 20.11.2006 року та постанову від 27.02.2007 року Донецького
апеляційного господарського суду скасувати як прийняті з порушенням норм
матеріального права, у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь  судді -доповідача та присутнього в судовому
засіданні відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в
рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
не підлягає  задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117
Господарського процесуального кодексу України,
касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови
апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та
на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
предметом спору у даній справі є усунення перешкод у здійсненні права
користування земельною ділянкою, шляхом звільнення земельної ділянки від майна,
що належить відповідачу.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що земельна ділянка площею 2,26 га виділена
Товариству з обмеженою відповідальністю "Юмовіла" - третя особа у
даній справі, в постійне користування для обслуговування ринку по вул. 50 років
СРСР в Жовтневому районі м. Маріуполя рішенням Маріупольської міської ради
НОМЕР_2 та виданий державний акт на право користування землею НОМЕР_3.

За узгодженням з землекористувачем
/ТОВ "Юмовіла"/ Виконком Маріупольської міської ради у межах його
повноважень прийняв рішення НОМЕР_7, яким право користування частиною земельної
ділянки площею 63,0 кв.м. на території ринку ТОВ "Юмовіла" припинено
та дозволено проведення проектно-вишукувальних робіт приватному підприємцю
ОСОБА_2.

Відповідно до договору НОМЕР_4
(арк.7), укладеного між позивачем та Виконавчим комітетом Маріупольської
міської ради, позивачу надано право резервування земельної ділянки, що
знаходиться АДРЕСА_1 загальною площею 0,0063 га, згідно плану земельної
ділянки. Земельна ділянка надається на час розробки та затвердження
проектно-кошторисної документації для будівництва магазину-павільйону.

Рішенням Маріупольської міської
ради НОМЕР_8 позивачу - Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 була надана
в оренду строком на 3 роки земельна ділянка площею 0,0063 га (кадастровий номер
НОМЕР_1) для будівництва та наступної експлуатації магазину-павільйону
АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення,
23.02.2005 року між позивачем та Маріупольською міською радою був укладений
договір оренди виділеної земельної ділянки, належним чином оформлені план
(схема) меж земельної ділянки, акт узгодження меж земельної ділянки від
22.02.2004 року та акт приймання-передачі земельної ділянки від 25.02.2005
року.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, який
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Тобто,
виходячи з викладеного, позивачем належним чином та в установленому порядку
набуто право користування спірною земельною ділянкою.

Разом з тим, судами встановлено, що
на виділеній позивачу земельній ділянці розміщено контейнер відповідача -
підприємця ОСОБА_1, що створює перешкоди позивачу у використанні вказаної
земельної ділянки за її цільовим призначенням.

За приписами ст.152 Земельного
кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його
прав на землю.

Відповідач своє право користування
земельною ділянкою обґрунтував тим, що спірна земельна ділянка була виділена
йому на місцевості (контейнер НОМЕР_5) адміністрацією товариства з обмеженою
відповідальністю "Юмовіла" відповідно до приписів Правил торгівлі на
ринках, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.03.2002р. № 288/6576.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.124
Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають
у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за
договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

У відповідності із ст.4 Закону
України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни
та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або
уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у
комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень,
визначених законом.

Судами встановлено, що спірна
земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади,
тобто право на розпорядження нею належить Маріупольській міській раді.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Юмовіла" не є власником спірної земельної ділянки або
уповноваженою ними особою в розумінні статті 4 Закону України "Про оренду
землі", а тому суди дійшли правильного висновку, що ТОВ
"Юмовіла" не мало повноважень по розпорядженню землею.

Крім того, дослідивши договір б/н
від 05.08.2001р., колегія суддів господарського суду Донецької області дійшла
висновку, що він не містить всіх умов, які визначені статтею 21 Закону України
"Про оренду землі", в зв'язку з чим вищевказаний договір є
неукладений, а тому не породжує ніяких прав та обов'язків для сторін та не може
вважатися доказом будь-якого права користування земельною ділянкою.

Проаналізувавши заперечення
відповідача суди дійшли висновку, що вони не заслуговують на увагу оскільки,
рішенням господарського суду Донецької області у справі 21/287пн від 12.12.2005
року, яке залишене без зміни ухвалою Донецького апеляційного господарського
суду від 22.03.2006 року, встановлено, що рішення Маріупольської міської ради
НОМЕР_6, договір оренди земельної ділянки без номера від 23.02.2005 року,
укладений між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2. та Маріупольською
міською радою, і договір НОМЕР_4, укладений між позивачем та Виконавчим
комітетом Маріупольської міської ради про право резервування земельної ділянки,
права і законні інтереси фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не зачіпають,  а позовні
вимоги  підприємця ОСОБА_1  про визнання недійсними вищевказаних
правочинів задоволенню не підлягають з приводу їх необґрунтованості.

Відносно посилань відповідача на
те, що дострокове розірвання договору (у даному випадку договору оренди від
05.08.2001р.) можливо лише за ініціативою орендаря, а особа, яка належно
виконувала зобов'язання за договором, має переважне право перед іншими особами
на продовження користування земельною ділянкою за призначенням суди зазначили, що
орендодавцем за вказаним договором від 05.08.2001року є третя особа - ТОВ
"Юмовіла", і його зобов'язання за договором не створюють обов'язку
для виконання органом місцевого самоврядування своїх повноваження по
розпорядженню земельними ділянками, які перебувають у комунальній власності.

Посилання відповідача на те, що
йому земельну ділянку виділено без застосування Земельного кодексу України та
Закону України "Про оренду землі" безпідставні, оскільки земельні
ділянки виділяються суб'єктам господарювання тільки на підставах та за
правилами, встановленими зазначеними нормативними актами.

Нездійснення на ринку
підприємницької діяльності позивачем (як то зазначає відповідач) не може бути
підставою для відмови їй в виділенні земельної ділянки на території цього
ринку.

Таким чином, матеріали справи
свідчать, що господарські суди як першої так і апеляційної інстанції в порядку
статті 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і
об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності;
дослідили, встановили та надали юридичну оцінка наданим сторонами доказам та
дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Твердження заявника про порушення
судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого
підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до переоцінки доказів,
що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу
України не входить до компетенції касаційної інстанції, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування рішення та постанови колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтею 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарського процесуального  кодексу
України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення від
20.11.2006 року господарського суду Донецької області та постанову від
27.02.2007 року Донецького апеляційного господарського суду у справі № 43/253пн
господарського суду Донецької області залишити без змін, а касаційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 без  задоволення.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач