ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2007 р.                                                                              Справа № 3/227-07

За позовом Регіонального відділення ФДМУ по Черкаській області

до       Малого приватного підприємства „Вектра”

про     розірвання договору та стягнення 136080 грн.

Суддя   Коротун О.М.

Представники:

від позивача: –Якимчук Ю.В. –нач. від. юрид. та кадр. роботи за довіреністю від 29.12.2006 р.  № 23;

від відповідача:  Дудник А.В. –предст. за довіреністю від 14.05.2007р.  № 14/05/02, Мочинський А.Р.–представник за довіреністю від 14.05.2007р.

Згідно з ч. 2 ст. 85 ГПК України за згодою представників сторін суд оголосив лише вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва державної власності –103-квартирний житловий будинок ВАТ „Дашуківські бентоніти”, який розташований в Черкаській області смт.Лисянка, вул.Поштова, 1 та стягнення 136080 грн. штрафних санкцій, передбачених п.п.7.1, 7.2 договору (в тому числі - 8 083,82 грн. пені на підставі п.7.1. договору), в зв’язку з тим, що відповідач не сплатив встановлену ціну продажу протягом 60 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору.

Відповідач позов заперечив з наступних підстав.

По-перше, об’ява про проведення аукціону з  продажу будинку, який є предметом договору містила публічну обіцянку позивача про можливість розстрочки платежу. Але на звернення до позивача з приводу надання  розстрочки платежу відповідачу було безпідставно відмовлено.

По-друге, станом на даний час відповідач повністю розрахувався з позивачем згідно платіжних доручень від 23.01.2007 № 3 на суму 61 852,00 грн.; від 28.03.2007№ 24 на суму 200 000,00 грн.; від 19.04.2007 № 28 на суму 68 550,00 грн.; від 23.04.2007 №1 на суму 350 000,00 грн.; від  26.04.2007 № 30 на суму 8 083,82 грн., що свідчить не тільки про виконання відповідачем своїх зобов’язань по договору, а й про наявність факту прийняття позивачем виконання зобов’язання від відповідача.

Оскільки станом на день ухвалення рішення не має підстав для розірвання договору, тому й не має підстав і для стягнення з відповідача неустойки в сумі 136080,00 грн.

В судовому засіданні 18.05.2007 року представник позивача позов підтримав та зазначив, що станом на день підготовки позовних матеріалів ще не було інформації щодо повної сплати відповідачем коштів, а нарахування фінансових санкцій є наслідком невиконання умов договору та врегульовано, крім іншого, ч.4 ст.29 Закону України „Про приватизацію державного майна”, тоді як дійсно об’єкт вдруге виставлявся на продаж через аукціон (перший раз аукціон не відбувся), через що об’ява містила умову про можливість розстрочки платежу, але станом на день укладення договору чинне законодавство України забороняло надання такої відстрочки.

Представники відповідача наполягали в судовому засіданні 18.05.2007 року на тому, що оскільки вони повністю сплати вартість об’єкту та добровільно оплатили штраф, встановлений п.7.1 договору, в позові слід відмовити з огляду на приписи Закону України „Про приватизацію державного майна”.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши оригінали документів, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва від 02.02.2007 року, згідно якого позивач зобов’язувався передати у власність відповідачу об’єкт незавершеного будівництва державної власності –103 –квартирний житловий будинок ВАТ „Дашуківські бентоніти”, який розташований за адресою: 19300, Черкаська обл., смт.Лисянка, вул.Поштова, 1 (далі –об’єкт приватизації) на земельній ділянці, яка виділена окремо площею 1,0 га згідно з рішенням Лисянської селищної ради від 14.06.1983 за № 245, а  відповідач зобов’язувався прийняти об’єкт приватизації і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі.

Як вбачається з матеріалів справи та п.1.4 договору, на виконання наказу позивача від 30.10.2006 року № 25-НБ „Про повторну публікацію інформації про продаж об’єкта на аукціоні” у додатку до „Державного інформаційного бюлетеня про приватизацію” „Відомості приватизації” № 51(440) від 27.12.2006 року позивачем по справі було розміщено інформацію про проведення аукціону з  продажу будинку, який є предметом спірного договору, що містила публічну обіцянку про можливість розстрочки платежу.

Як вказано в п.1.5. договору, згідно з протоколом аукціону № 1 від 26.01.2007 року, затвердженим наказом регіонального відділення ФДМУ по Черкаській області від 30.01.2007 року № 4-НБ „Про затвердження результатів аукціону”, остаточна вартість продажу об’єкту приватизації становить 680 400 грн. Згідно з п.1.6. договору об’єкт приватизації продано за 680 400 грн.

Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 02.02.2007 р. за № 291.

Сторони також пунктом 2.1. договору узгодили, що відповідач повинен внести 680 400 грн. за придбаний об’єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Строк оплати продовжується ще на 30 календарних днів за умови внесення відповідачем протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору не менше 50 відсотків від ціни продажу об’єкту приватизації з урахуванням податку на додану вартість, тобто 340 200 грн.

В силу п. 2.2. договору грошові кошти у розмірі 10 відсотків початкової вартості об’єкту приватизації в сумі 61852 грн. перераховані відповідачем на рахунок позивача згідно платіжного документа № 3 від 22.01.2007 року, зараховані відповідачу в суму викупу при остаточному розрахунку за об’єкт приватизації.

Пунктом 7 договору сторони передбачили відповідальність за невиконання умов договору.

Згідно з п. 7.1. договору в разі порушення відповідачем строку оплати за об’єкт приватизації, зазначеного в п.2 цього договору, він сплачує пеню з сум недоїмки, яка нараховується в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

На підставі п.7.2. договору в разі, якщо відповідач протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору не сплатить встановлену ціну продажу, він сплачує неустойку у розмірі 20 відсотків від ціни продажу об’єкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість. При цьому продавець порушує питання про розірвання цього договору.

Згідно з п.11.2. договору в разі невиконання однією із сторін умов цього договору, він може бути розірваний на вимогу однієї сторони за рішенням суду, а об’єкт приватизації повернутий у державну власність.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем надано суду наступні платіжні доручення (копії яких наявні в матеріалах справи): від 23.01.2007 № 3 на суму 61 852,00 грн.; від 28.03.2007 № 24 на суму 200 000,00 грн.; від 19.04.2007 № 28 на суму 68 550,00 грн.; від 23.04.2007 №1 на суму 350 000,00 грн.; від  26.04.2007 № 30 на суму 8 083,82 грн.

В цій частині судом приймаються доводи відповідача по справі, що не спростовані позивачем, про наявність на момент ухвалення рішення по справі факту повної оплати відповідачем вартості об’єкту приватизації та сплату останнім на виконання п.7.1 договору 8 083,82 грн. пені з сум недоїмки, яка нарахована в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

В матеріалах справи також наявний кредитний договір № 10-07К від 19.04.2007 року, на підставі якого відповідач узяв кредит на придбання  об’єкту приватизації. Судом приймаються в цій частині доводи відповідача, що саме цим і була викликана затримка сплати коштів.

Разом з цим, договором були встановлені конкретні терміни сплати вартості об’єкту приватизації, тому позивач обґрунтовано нарахував до сплати відповідачу згідно з п.7.1. договору 8 083,82 грн. пені станом на 03.04.2007 року, розрахунок позивача перевірено судом, він відповідає матеріалам справи, але в цій частині суд відмовляє позивачу в позові в зв’язку зі сплатою відповідачем цієї суми пені, оскільки кошти були сплачені відповідачем до звернення позивача з позовом до суду, а заяв про відмову в позові в цій частині та заяв про зменшення позовних вимог в цій частині до суду не надходило (позивач підтримав позов у судовому засіданні).

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що у позові про розірвання вищенаведеного договору та стягненні неустойки на підставі п.7.2. договору слід також відмовити з огляду на наступне.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім загальних норм матеріального права до спірних правовідносин також підлягають застосуванню норми Закону України „Про приватизацію державного майна” (далі - Закон).

Відповідно до ч.4 статті 29 Закону покупці, що не сплатили за об’єкт приватизації, придбаний шляхом викупу, на аукціоні або за конкурсом, протягом 60 днів з моменту укладення чи реєстрації відповідної угоди сплачують на користь органу приватизації неустойку в розмірі і порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.1997 року № 910 „Про порядок сплати і розмір неустойки за повну або часткову несплату покупцями коштів за об’єкти приватизації” установлено, що розмір неустойки, яку сплачують покупці у разі повної або часткової несплати в установлений Законом термін коштів за об’єкт приватизації, становить 20 відсотків ціни, за яку куплено цей об’єкт.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 29 Закону, рішення про викуп об’єкта або результати конкурсу, аукціону в таких випадках підлягають анулюванню.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач до ухвалення рішення по справі кошти, в тому числі як вартість об’єкту приватизації, так і 8 083,82 грн. пені, передбаченої п.7.1. договору за порушення строку оплати за об’єкт приватизації, сплатив, отже підстав для розірвання згаданого договору в розумінні п.11.2. договору та ст.29 Закону станом на день ухвалення рішення по справі не має.

Судом в цій частині також відзначається, що матеріали справи не містять доказів того, що рішення про результати аукціону (як в таких випадках передбачено абзацом другим частини 4 статті 29 Закону) анульовані.

Таким чином, підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.  Стосовно стягнення неустойки в розмірі 20 відсотків від ціни продажу об’єкту приватизації, судом відзначається, що як умови п.7.2. договору, так і аналіз змісту ч.4 ст.29 Закону свідчать про те, що стягнення таких штрафних санкцій безпосередньо пов’язане з розірванням договору і є видом відповідальності, передбаченим саме в такому випадку.

В зв’язку з тим, що суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору, підстав для стягнення неустойки, передбаченої п.7.2. договору, також не вбачається.

На підставі ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача у справі в зв’язку з відмовою у позові.

Керуючись  ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

18 травня 2007 року

Суддя