донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

16.07.2007 р.
справа №12/125

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Гези  Т.Д.

суддів

Діброви  Г.І. , Скакуна  О.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

ОСОБА_1-довіреність №
1/10-356  від 15.05.2007,

від відповідача:

ОСОБА_2 - особисто,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Спільного Українсько-російського
підприємства "Донецьк - Лада" у формі Закритого акціонерного
товариства  м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

15.06.2007 року

по справі

№12/125 ( суддя Склярук О.І.)

за позовом

Спільного Українсько-російського
підприємства " Донецьк-Лада" у формі Закритого  акціонерного  товариства
м. Донецьк

до

Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 с. Кірове
м. Дзержинськ Донецької області

про

стягнення 80 803 грн. 61
коп.

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області   від 15.06.2007 р. по справі № 12/125 позов
Спільного Українсько-російського підприємства "Донецьк-Лада" у формі
Закритого акціонерного товариства м.
Донецьк  ( далі по тексту  - СП ЗАТ "Донецьк-Лада" м.
Донецьк)  до  Суб"єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 м. Дзержинськ Донецької області (далі по тексту - СПД  ОСОБА_2 м. Дзержинськ)   про
стягнення  80 803 грн. 61 коп.
задоволений частково.

Стягнуто  з СПД
ОСОБА_2 м. Дзержинськ на користь СП ЗАТ "Донецьк-Лада" м.
Донецьк заборгованість у сумі 44 000 грн., неустойку у сумі 1 881 грн. 88 коп.,
витрати по сплаті державного мита у сумі 458 грн. 81 коп., витрати по сплаті за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 67 грн.

У задоволені позовних
вимог  в іншій частині  відмовлено.

Рішення суду  у частині заявлених позовних вимог щодо
стягнення заборгованості за  дилерським
договором №  47  від 14.07.2004 р.  мотивовано тим, що  відповідач
порушив зобов"язання за дилерським
договоромНОМЕР_1 від 14.07.2004 р. та не перерахував позивачу суму, що
складає 44 000 грн.,  яку позивач просить
стягнути з відповідача. Крім того,
позивач просить  стягнути з
відповідача   суму неустойки - 20 420 грн. 40 коп. Судом
було запропоновано позивачу перевірити розрахунок неустойки, але позивач
вважає, що  сума неустойки  складає
22 662 грн. 64 коп.

Суд першої інстанції дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача
заборгованості  за  дилерським договоромНОМЕР_1 від 14.07.2004
р.  підлягають задоволенню  на суму основного боргу - 44 000 грн. та  стягненню частково   неустойки у сумі 1 881 грн. 88 коп.

Рішення суду у частині заявлених позовних
вимог щодо стягнення заборгованості за
договором  оренди нерухомого  майна
НОМЕР_2 від 01.07.2006 р.
мотивовано  тим, що зазначений
договір є нікчемним,  тобто недійсним в
силу закону, тому як нотаріально не посвідчений, як це вимагається положенням
ст. 793 Цивільного кодексу України ( в редакції, яка діяла на час  підписання зазначеного договору).   У зв"язку з недійсністю договору оренди
нерухомого  майна  №35 від 01.07.2006 р.  позовні вимоги про стягнення з
відповідача  заборгованості  з орендної плати  у сумі 11134 грн. та неустойки у сумі  5249, 21 грн. не підлягають задоволенню, тому
як у відповідача не виникло зобов"язання
щодо   сплати орендної плати.

До Донецького апеляційного  господарського суду надійшла апеляційна
скарга СП ЗАТ "Донецьк-Лада" м. Донецьк на рішення господарського
суду Донецької області від  15.06.2007 р.
по справі № 12/125, в якій скаржник просить зазначене рішення  змінити у частині  відмови у задоволенні позовних вимог  та стягнути з відповідача  заборгованість з орендної плати з сумою
неустойки, що складає - 16 383, 21 грн.

Заявник скарги  зазначає, що
не згодний з висновком  суду
першої інстанції  щодо  нікчемності
договору оренди нерухомого майна №
35 від 01.07.2006 р., укладеного на 2, 5 року  без нотаріального посвідчення, тому як  у статтю 793 Цивільного кодексу України  Законом України від 20.12.2006 р. "Про
внесення змін до Цивільного кодексу України
щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору найму
будівлі" внесені зміни, які передбачають збільшення  строку
укладення  договору оренди
приміщень  без нотаріального посвідчення
з 1 року до 3  років.

Відзив на апеляційну скаргу
відповідачем - СПД  ОСОБА_2  не наданий.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського
суду  у відповідності до ст. 101
Господарського процесуального кодексу України,
на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали
господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при
розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для
справи.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського
процесуального кодексу України  здійснено
запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено
протокол.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників  сторін, судова
колегія  апеляційної інстанції  дійшла до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

17.04.2007 р. до господарського
суду Донецької області звернулося  СП ЗАО
" Донецьк-Лада" м. Донецьк з позовом до СПД  ОСОБА_2 м. Дзержинськ  стягнути заборгованість з нарахованою неустойкою  за
дилерським договором НОМЕР_1 від 14.07.2004 р.  та
заборгованість  з нарахованою
неустойкою  по договору  оренди нерухомого майна НОМЕР_2 від
01.07.2006 р., а всього на загальну суму - 80 803 грн.   61 коп.

В обґрунтування своїх позовних
вимог   щодо стягнення  заборгованості з відповідача за дилерським
договором НОМЕР_1 від 14.07.2004 р. позивач
посилається  на невиконання
відповідачем  умов  дилерського договоруНОМЕР_1 від 14.07.2004 р.
у частині  перерахування  грошових коштів, отриманих за
реалізований  автомобіль у сумі 44 000
грн.  та нарахування на цю суму неустойки
за період з 27.09.2006 р. по 28.12.2006 р, що складає - 20 420, 40 грн.

Як вбачається з матеріалів
справи,  14.07.2004 р. між позивачем та
відповідачем  укладений дилерський
договірНОМЕР_1 ( арк. справи 13-16).

Відповідно зазначеного договору   відповідач
надавав площі для демонстрації
автомобілів, які передавав йому позивач.

Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3   вказаного договору  зазначені
автомобілі передавалися відповідачу на консигнацію. Строк
консигнації  визначено протягом 30
календарних днів з моменту  поставки
товару відповідачу. У разі не продажу автомобілів у строк консигнації,
відповідач  по узгодженню  з
позивачем, повинен повернути товар підприємству.

Як передбачено п. 8.2   зазначеного вище договору  у разі несвоєчасного перерахування грошових
коштів за проданий автомобіль, відповідач сплачує неустойку у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за  кожний день
прострочення  від суми неповернених
грошових коштів.

Пункт 2 додатку № 2 від
14.07.2004 р.  до вищезазначеного договору  встановлює, що отримані  від реалізації автомобілів грошові кошти,
відповідач  перераховує  протягом одного банківського дня на
рахунок  позивача, а дилерська винагорода
позивачем перераховується відповідачу.

Дилерський договірНОМЕР_1 від
14.07.2004 р. підписано між сторонами до справі до  31.12.2004 р.

Відповідно до п. 12.4 зазначеного
договору, якщо після спливу дії договору жодна із сторін не виявить
бажання  його  припинити, то договір вважається пролонговим
та той самий  строк. У зв"язку з
тим, що сторонами не надано доказів припинення
дії вказаного  договору,    дилерський договірНОМЕР_1 від 14.07.2004 р.
вважається продовженим.

З матеріалів справи вбачається,
що  06.09.2006 р. відповідач отримав автомобіль
ВАЗ 11183, кузов  0062044, синього
кольору. Відповідно видаткової накладної від 30.08.2006 р. вартість вказаного
автомобіля склала 46 500 грн. ( арк. справи 42).

27.12.2006 р. на рахунок
позивача відповідач перерахував 2 500 грн. за зазначений автомобіль.  Решта
суми  - 44 000 грн. відповідачем
не сплачена.

Відповідно ст. 526  Цивільного кодексу України   зобов"язання  повинні
виконуватися належним чином.

Стаття 230  Господарського кодексу України  передбачає, що за порушення
зобов"язання  винна сторона сплачує
на користь іншій стороні неустойку, штраф, пеню.

Враховуючи наведене, судом першої
інстанції  обґрунтовано   задоволені позовні вимоги позивача  у частині стягнення з відповідача  заборгованості за дилерським договоромНОМЕР_1
від 14.07.2004 р. на суму основного боргу у сумі 44 000 грн.  та
частково неустойки у сумі 1881 грн. 88 коп., тому як  позивачем
при нарахуванні неустойки за період, зазначений у позові, невірно
проведений розрахунок  цієї суми.

В обґрунтування своїх позовних
вимог   щодо стягнення  заборгованості з відповідача  за договором оренди нерухомого майна НОМЕР_2
від 01.07.2006 р.  позивач посилається на
невиконання умов договору оренди нерухомого майна НОМЕР_2 від 01.07.2006
р.  щодо сплати орендної плати у
сумі  11134 грн., а також  нарахування на зазначену суму неустойки за
період з  01.08.2006 р. по 01.12.2006 р.
у сумі - 5 249, 21 грн.

Як
вбачається з матеріалів справи,
01.07.2006 р. між сторонами по справі підписаний договір оренди
нерухомого майна НОМЕР_2.

Відповідно  п. 1.1. зазначеного договору  відповідач отримав  в тимчасове платне користування нежитлове
приміщення, яке розташоване за адресою : м.Дзержинськ, вул. Дзержинського, 65а
для  надання послуг з ремонту
транспортних засобів.

Згідно п. 9.1 вказаного
договору   строк  договору діє до  31.12.2008 р., тобто  договір укладений на строк більше одного
року.

Відповідно приписів ст. 793
Цивільного кодексу України ( в редакції, яка діяла на час підписання договору)
договір   найму будівлі  строком на один рік і більше  підлягає
нотаріальному  посвідченню.

Договір оренди нерухомого майна
НОМЕР_2 від 01.07.2006 р.  нотаріально не
посвідчений.

Статтею  215 частиною 1  Цивільного кодексу  України передбачено,  що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог,  які встановлені частинами першої-третьої,
п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 203  частиною 4  Цивільного кодексу  України
встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

В даному випадку, договір оренди не вчинено у потрібній формі,  тобто
договір нотаріально не посвідчений, як це вимагається  положенням ст. 793 Цивільного кодексу
України.

Відповідно статті  215 частині 2
Цивільного кодексу України
недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (
нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не
вимагається.

Таким чином, зазначений договір є
нікчемним  у розумінні ст. 215 Цивільного
кодексу України.

Стаття 216 Цивільного кодексу України передбачає, що недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

На підставі наведеного,  позовні вимоги  щодо стягнення з відповідача орендної
плати  у сумі  11134 грн. та неустойки, нарахованої  за період з
01.08.2006 р. по 01.12.2006 р. у сумі
5 249, 21 грн.  не підлягають
задоволенню, у зв"язку з недійсністю договору оренди нерухомого майна
НОМЕР_2 від 01.06.2006 р., тому як у відповідача  не виникло
зобов"язання щодо сплати орендної плати.

Посилання  заявника апеляційної скарги на те, що   суд першої інстанції не звернув уваги, що у
ст. 793 Цивільного кодексу України
Законом України від 20.12.2006 р. "Про внесення змін до Цивільного
кодексу України  щодо нотаріального
посвідчення та державної реєстрації договору найму будівлі" внесені зміни,
які передбачають збільшення  строку  укладення
договору оренди приміщень  без
нотаріального посвідчення з 1 року до 3
років не ґрунтуються на законодавстві, тому як  на дату укладання договору оренди  нерухомого
майна   НОМЕР_2  від 01.07.2006 р.  діяла редакція   цієї статті, яка передбачала
обов"язковість нотаріального посвідчення договору оренди  нерухомого майна  строком на один рік і більше.

Таким чином, судова колегія апеляційної
інстанції дійшла до висновку, що вимоги апеляційної скарги не ґрунтуються на
законодавстві,  підстав для
скасування  рішення  господарського  суду
Донецької   області   від
15.06.2007 р. по   справі
№12/125   не вбачається.

Відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу України  витрати по сплаті державного мита за подання
апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги -  СП ЗАТ " Донецьк-Лада" м. Донецьк.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну
скаргу Спільного Українсько- російського підприємства "Донецьк-Лада"
у формі Закритого акціонерного товариства
м. Донецьк  залишити без
задоволення,  рішення господарського суду
Донецької області від  15.06.2007 р. по
справі №  12/125 залишити без змін.

Головуючий          Т.Д.
Геза

Судді:          Г.І.
Діброва

О.А.
Скакун

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1 у справу

1 ДАГС

1.
господ. суд Дон. обл.