ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.07 р.                                                                               Справа № 39/124

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Центр Академія Кемпо ЛТД” м. Донецьк

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Донбас-Електромотор” м. Донецьк

про  стягнення 57 674 грн. 14 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Язепова В.Я. – за довіреністю;

від відповідача: не з’явився

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Центр Академія Кемпо ЛТД” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства “Донбас-Електромотор” м. Донецьк,  про стягнення заборгованості в сумі 57 674 грн. 14 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 2004/04п  від 01.04.2004 р. та додатки до нього, рахунки-фактури № 56 від 21.05.2004 р., № 69 від 15.10.204 р., видаткові накладні № 02/05 від 21.05.2004 р., № 01/10 від 15.102.2004 р., податкову накладну від 21.05.2004 р., довіреності, лист від 25.06.2004 р., договір про надання юридичних послуг від 12.04.2007 р., платіжне доручення № 88 від 26.04.2007 р., розрахунок.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечував, вважав договір неукладеним.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

01.04.2004 р. між позивачем та Відкритим акціонерним товариством “Белмак” м. Донецьк, правонаступником якого згідно п.1.1 Статуту, є відповідач, укладено договір № 2004/04п, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно даного Договору позивач зобов’язався поставити відповідачу продукцію визначену специфікаціями, що є його невід’ємною частиною, а відповідач в свою чергу зобов’язався прийняти та оплатити вартість поставленої продукції.

На виконання умов Договору позивач, згідно видаткових накладних № 02/05 від 21.05.2004 р., № 01/10 від 15.102.2004 р., поставив відповідачу продукцію, визначену специфікаціями № 1 від 30.04.2004 р., та № 2 від 01.10.2004 р. на суму 57 674 грн. 14 коп.

На підставі вищезазначеного, господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі відповідачу товару за вказаними видатковими накладними, тобто обов’язок позивача вважається виконаним у відповідності до норм статті 664 ЦК України та п.1.1 Договору.

Відповідно до п.п 1.1, 2.2 Договору розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування покупцем грошових коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 банківських днів з моменту поставки.

Взяті на себе за Договором зобов’язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 57 674 грн. 14 коп.

Наразі на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 57 674 грн. 14 коп. залишилось не виконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідач вважає наданий договір неукладеним, з тих підстав, що сторони не дійшли згоди щодо суттєвих умов договору, таких як предмет та ціна.

Виходячи зі змісту п. 1.2, предмет Договору (номенклатура, кількість, ціна одиниці товару) визначений специфікаціями, що є його невід’ємною частиною.

Разом з тим, у специфікаціях №1 від 30.04.2004 р. та № 2 від 01.10.2004 р. вказаний номер договору “№04/2004п”, замість “№ 2004/04п”.

Однак, як пояснили в судовому засіданні представники сторін (протокол судового засідання від 04.06.2007 р.), інших, правовідносин ніж ті, які виникли на підставі договору № 2004/04п від 01.04.2004 р., між ними не існувало, крім того, представник позивача в судовому засіданні додатково зазначив, що у згаданих специфікаціях в частині визначення номеру договору допущено технічну помилку, зокрема,  замість номер договору “№04/2004п”, слід читати “№ 2004/04п”.

Згідно представлених позивачем видаткових накладних № 02/05 від 21.05.2004 р., № 01/10 від 15.102.2004 р., відповідачем товар прийнято, про що свідчать підпис уповноваженої особи та печатка підприємства ВАТ “Белмак” м. Донецьк (правонаступником якого є відповідач).

Враховуючи викладене, суд вважає наданий договір укладеним, у відповідності до вимог ст. 180 ч.1 ГК України та ст.638 ч.1 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи те, що сума основного боргу підтверджена матеріалами справи, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення  судові витрати, що пов’язані з оплатою послуг адвоката в сумі 5 500 грн. 00 коп.

Частиною першою статті 12  Закону України "Про адвокатуру" передбачено, що  оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між ним та споживачем послуг –юридичною чи фізичною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2007 р. між відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю “Центр Академія Кемпо ЛТД” м. Донецьк, та адвокатом,  Язеповою Валентиною Ярославівною (свідоцтво № 750 від 02.06.1995) був укладений договір про надання юридичних послуг.

У відповідності до  п. 1.1, 2.1, 3.2 Договору адвокат зобов’язався надати позивачеві юридичну допомогу, що пов’язана з представництвом його інтересів в господарському суді Донецької області за господарським спором між ТОВ “Центр Академія Кемпо ЛТД” та ВАТ «Донбас-електромотор” щодо стягнення заборгованості в сумі 57 674 грн. 14 коп., а позивач в свою чергу зобов’язався прийняти та своєчасно оплатити, обумовлену Договором винагороду.

Адвокат, згідно п. 1.1, 2.1 Договору свої договірні зобов'язання виконав, здійснив представництво інтересів позивача в суді.

Пунктом 4.1 вищезазначеного Договору передбачено, що за правове обслуговування позивач зобов’язується сплатити адвокату винагороду  у розмірі 5500 грн. Факт сплати винагороди підтверджено платіжним дорученням № 88 від 26.04.2007 р., належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи.

Згідно положень ст. 44 ГПК до складу судових витрат відносяться, у тому числі, і витрати на оплату послуг адвоката.

Частиною 5 статті 49 ГПК України передбачено, що при задоволенні позову, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 614, 625 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Центр Академія Кемпо ЛТД” м. Донецьк – задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Донбас-Електромотор” м. Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Центр Академія Кемпо ЛТД” м. Донецьк основний борг в сумі 57 674 грн. 14 коп., витрати за державним митом в сумі 57 674 грн. 14 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп., витрати на оплату послуг адвоката в сумі 5 500 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя