ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.
№ 22/90

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка М.В.,

суддів                                                                       Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну   скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва"  на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 16.02.2007р.

у  справі                     №22/90 господарського суду м. Києва

за позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю

"Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва"

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю

"Волгабурмаш-Україна"

про                              визнання недійсними договорів та виселення

за участю представників:

ТОВ "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" –Ткаченко К.В.;

ТОВ "Волгабурмаш-Україна" – не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" звернулося до  господарського суду м. Києва з позовом та просило суд визнати недійсними наступні договори, укладені між ним та відповідачем у справі –Товариством з обмеженою відповідальністю "Волгабурмаш-Україна":

-          від 09.07.2002р., предметом якого є купівля-продаж нежилих приміщень сьомого поверху будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві, загальною площею 534,5м2;

-          від 31.07.2002р., предметом якого є купівля-продаж нежилих приміщень сьомого поверху будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві, загальною площею 241,3м2;

-          від 25.08.2003р., предметом якого є купівля-продаж нежилих приміщень шостого поверху будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві, загальною площею 238,3м2.

Крім того, позивач просить виселити відповідача з займаних ним  приміщень у будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що зазначені договори є недійсними на підставі ст.48 ЦК УРСР, оскільки укладені від імені ТОВ "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" особою без відповідних на те повноважень, а саме директором товариства без погодження з загальними зборами (т.1 а.с.2-4).

Відповідач у справі – ТОВ "Волгабурмаш-Україна" у відзиві на позов заявлені вимоги відхиляє, посилаючись на те, що спірні угоді від імені позивача укладені особою, яка мала відповідні на те повноваження. При цьому, сам факт не затвердження спірних угод загальними зборами позивача, стверджує відповідач, не є підставою для визнання їх недійними (т.1 а.с.54-57).

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.03.2005р. позовні вимоги задоволені. Відповідно до рішення суду: визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені сторонами 09.07.202р., 31.07.2002р., 25.08.2003р.; виселено ТОВ "Волгабурмаш-Україна" з нежилих приміщень у будинку №16 по вул. Шота Руставелі у м. Києві, які відчужені на його користь позивачем за умовами спірних договорів (т.1 а.с.71-77).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2005р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2005р., рішення господарського суду .м Києва від 16.03.2005р. скасовано, а у задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с.110-116, 168-171).

Постановою Верховного суду України від 04.10.2005р. постанову Вищого господарського суду України від 16.06.2005р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2005р. скасовано, а рішення господарського суду м. Києва від 16.03.2005р. залишено в силі (т.1 а.с.210-211).

17.10.2005р. відповідачем подано заяву про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

У поданій заяві відповідач посилається на те, що після прийняття рішення у даній справі Печерським районним судом м. Києва прийнято рішення у цивільній справі №2-1773/05 за позовом Кухарук Віри В’ячеславівні до ТОВ "Волгабурмаш-Україна" про визнання недійсними спірних договорів. Рішенням у вказаній справі встановлено, що договори, дійсність яких є предметом спору у даній справі, є такими, що відповідають чинному законодавству та породжують у його сторін виникнення прав та обов’язків.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.12.2005р. у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами відмовлено (т.2 а.с.37-42).

У жовтні 2006р відповідач повторно звернувся з заявою про перегляд прийнятого у справі рішення за нововиявленими обставинами. У поданій заяві відповідач просить рішення господарського суду м. Києва від 16.03.2005р., за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами, скасувати.

В обґрунтування заявлених вимог, ТОВ "Волгабураш-Україна" посилається на те, що у серпні 2006р. йому стало відомо про те, що загальні збори ТОВ "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва"  приймали рішення про відчуження спірних приміщень, а також доручили директору підготувати документи та підписати спірні договори. Вказані обставини стали відомі з моменту отримання засвідчених копій протоколів загальних зборів від СВ ГУ МВС України у м. Києві  - 16.08.2006р.

Факт схвалення спірних угод, як вважає відповідач, має істотне значення для вирішення справи і не був відомий під час прийняття рішення у даній справі (т.2 а.с.57-58).

Заперечуючи проти доводів заяви, позивач у відзиві зазначає, що обставини, на які посилається відповідач, не мають ознак нововиявлених, а докази, які він надає могли бути надані під час вирішення спору у даній справі. Також, позивач посилається на невідповідність наданих відповідачем доказів вимогам ст.36 ГПК України

Крім того, у відзиві на заяву позивач стверджує, що зазначені обставини не мають значення для вирішення спору, оскільки рішення щодо затвердження спірних договорів не приймались (т.2 а.с.73-75).

У подальшому, позивач вказував на підробленість доказів, наданих відповідачем (т.2 а.с.77-79).

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.02.2007р. рішення господарського суду м. Києва від 16.03.2005р. за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами скасовано, а у задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.143-151).

Скасовуючи рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами та приймаючи нове рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що:

-  після прийняття рішення у даній справі стали відомі обставини, які існували на момент його прийняття, але не були відомі і є істотними;

-  факт надання дозволу директору ТОВ "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" на укладення спірних договорів підтверджує укладення їх уповноваженою на те особою;

-    подальші дії товариства свідчать про схвалення таких договорів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2007р. рішення господарського суду м. Києва від 16.02.2007р. залишено без змін (т.3 а.с.81-89).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ТОВ "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, відмовивши у задоволенні заяви про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами.

Вимоги поданої касаційної скарги мотивовані  порушенням судами норм процесуального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

За змістом зазначеної норми, нововиявлені обставини характеризуються тим, що вони:

-          існували під час розгляду справи, але не були відомі заявнику;

-          є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду щодо наявності певних прав та обов’язків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а, отже, і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта;

-          виявлені після набрання чинності судовим актом.

При цьому, нововиявленими обставинами є матеріально-правові факти, що входять до підстав позову або висунутих проти нього заперечень іншої сторони та інші юридичні факти, що мають значення для вирішення спору, які характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності.

Обставини, на які посилався відповідач у заяві про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами, що залишено без уваги судами обох інстанцій, не є нововиявленими, оскільки не характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності і не можуть бути підставою для перегляду судового акта в порядку, передбаченому ст.112 ГПК України.

Так, в якості нововиявлених обставин ТОВ “Волгабурмаш-Україна”  вказувало на те, що зборами учасників товариства у складі Кожедьорова О.В. і             Кухарчук С.В. прийняті рішення, які оформлені  протоколами № 12 від 05.07.2002р., № 13 від 26.07.2002р., №14 від 21.08.2003р. щодо відчуження нежилих приміщень та уповноваження директора на укладання спірних договорів.

За твердженням заявника, про існування вказаних обставин йому стало відомо лише 16.08.2006р., після отримання представником ТОВ “Волгабурмаш-Україна” копій цих протоколів в СВ ГУ МВС України в м.Києві.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що питання стосовно наявності повноважень директора на укладання спірних договорів купівлі-продажу досліджувалось господарськими судами під час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених вимог. При цьому, про наявність вищезазначених рішень, що зафіксовані протоколами, як вбачається з наданих матеріалів, відповідач знав до прийняття рішення у даній справі.

Отже, обставини, на які посилається відповідач у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, були відомі йому на момент прийняття рішення у даній справі,  у зв’язку з чим не можуть бути прийняті в якості нововиявлених і не є підставою для перегляду прийнятого рішення в порядку, визначеному ст.112 ГПК України.

Враховуючи зазначене, постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 16.02.2007р. підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, а рішення господарського суду м. Києва від 16.03.2005р. за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами –залишенню без змін.

В силу ст.49 ГПК України, позивачу підлягає частковому відшкодуванню за рахунок відповідача понесені судові витрати у зв’язку з оплатою апеляційної та касаційної скарг державним митом у загальній сумі 255грн.

Також, у відповідності з п.1 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ТОВ "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" підлягає поверненню з державного бюджету 1 445грн. державного мита, внесеного в рахунок оплати апеляційної та  касаційної скарг державним митом, оскільки державне мито позивачем перераховано понад встановлений розмір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.47,49, 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва” задовольнити.

2.Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2007р. та рішення господарського суду від 16.02.2007р. у справі №22/90 скасувати.

3.          В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Волгабурмаш-Україна” про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити, рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2005 року по справі № 22/90 за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами залишити без змін.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волгабурмаш-Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" в рахунок часткового відшкодування судових витрат, понесених у зв’язку з оплатою апеляційної та касаційної скарг державним митом, 255грн.

5.          Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" з державного бюджету 1 445грн. державного мита, внесеного в рахунок оплати апеляційної та касаційної скарг державним митом.

6.Доручити видати накази на виконання пп.4,5 резолютивної частини постанови господарському суду м. Києва.

Головуючий  суддя                                                       Кузьменко М.В.

Судді                                                                                Васищак І.М.

Палій В.М.