ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.06.07р.

Справа № А30/268-07

11 год. 40 хв., м. Дніпропетровськ, вул. Куйбишева, 1а, к.9

За позовом  прокурора м. Новомосковська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області, м. Новомосковськ Дніпропетровської області

До відповідача:  відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новомосковську Дніпропетровської області, м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Про: зобов'язання включити до заліку суму 877,12 грн.

Суддя   Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Бажанова Ю.А.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Малих І.І., довіреність №1415/06-16 від 22.06.2007 року, завідуюча юридичним сектором

Від відповідача: Зузлов О.О., доручення №1261/4 від 15.06.2007 року,  головний спеціаліст - юрисконсульт

В засіданні брали участь: прокурор - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Новомосковська Дніпропетровської області звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області (м. Новомосковськ Дніпропетровської області) із адміністративним позовом, яким просить зобов'язати відповідача, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новомосковську Дніпропетровської області (м. Новомосковськ Дніпропетровської області) включити до заліку відшкодування  на централізованому рівні витрат, понесених управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області, по виплаті та доставці  пенсій пенсіонеру Манько В'ячеславу Антоновичу за період з 01.01.2005 року по 31.05.2005 року на суму 877,12 грн., судові витрати по справі покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до п. 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, органи Пенсійного фонду щомісяця на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірки витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки, у якому визначають загальну суму, що підлягає відшкодуванню.

Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області позовні вимоги прокурора підтримало в повному обсязі.

Позивач зазначає, що відповідач відмовляється від прийняття до заліку Манько В.А. за період з 01.01.2005 року по 31.05.2005 року при проведенні  звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві мотивуючи тим, що нещасний випадок трапився з даними особами на території інших республік, які входили до складу СРСР.

Відповідач проти позову заперечує та просить в задоволенні вимог відмовити з огляду на те, що  потерпілий Манько В.А. отримав трудове каліцтво на підприємстві, яке розташоване на території Білоруської РСР.

Потерпілі, які отримали каліцтво поза межами України і переїхали на Україну на постійне місце проживання не є застрахованими в Україні і за них не сплачувались страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а тому у Фонду немає підстав відшкодовувати виплачені пенсії управлінню Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ  Дніпропетровської області.

Під час попереднього судового засідання 27.06.2007 року представниками сторін надано письмове погодження на початок судового розгляду справи №А30/268-07 (ч. 3 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представниками сторін  не заявлялось.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Пунктами “г” і “д” пункту 1 ст.21 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівниками внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утримані, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Згідно п.2 ст. 7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності” Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.01р., з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фонду соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Як вбачається з матеріалів справи нещасний випадок з Манько В.А. стався 20.06.1961 року, під час виконання трудових обов'язків на території колишнього СРСР, про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві №3, копія якого знаходяться в матеріалах справи (а.с. 6). Нещасний випадок з Манько В.А. стався   в період дії законодавства СРСР.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області виплачена  пенсія пенсіонерам, які отримали каліцтво на підприємствах, розташованих на території колишнього СРСР за період з січня по травень 2005 року, в тому числі й Манько В.А  в сумі 877,12 грн.

16.05.03 року  Міністерством юстиції України зареєстрована постанова правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03р. №5-4/4, якою затверджено „Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання” (надалі –Порядок).

Згідно п.2 вказаного Порядку, останній визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі-Фонд ) Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню, та до 15 числа місяця наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному Фонду.

Як вбачається із Списку осіб, які підлягають відшкодуванню, але не були прийняті ФССНВУ управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області було виплачено Манько В’ячеславу Антоновичу пенсію в січні 2005 року в сумі 143,02 грн., в лютому 2005 року  в сумі 143,02 грн., в березні 2005 року в сумі 143,02 грн., в квітні 2005 року в сумі 241,46 грн., в травні 2005 року в сумі 206,60 грн., а всього за вказаний період в сумі 877,12 грн.

Доводи відповідача, що всі потерпілі, які отримали каліцтво поза межами Україні і переїхали в Україну на постійне місце проживання не є застрахованими особами в Україні, оскільки за них не сплачувались страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тому немає підстав відшкодовувати виплачені пенсії  відхиляється судом в силу наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи,  право  яких  на  отримання відшкодування шкоди раніше було  встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України  про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування   на   виробництві   або   професійного  захворювання, пов'язаних  з  виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення  по  страхуванню  від нещасного випадку відповідно до цього  Закону.

Питання пенсійних виплат громадянам, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, розташованих на території країн співдружності регулюється Угодою про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, що була підписана 09.09.1994 року державами колишнього союзу РСР, в тому числі й Україною. Згідно зі ст. 2 цієї Угоди відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я в тому числі під час втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві, пов'язаних з виконанням працівником трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої сторони, смерті, проводиться роботодавцем сторони, законодавство якої поширювалося на працівника під час отримання  каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Роботодавець відповідальний за заподіяну шкоду відшкодовує її відповідно до свого національного законодавства.

Відповідно до ст. 5 Угоди про гарантії прав громадян-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Відповідно до ст. 3 Угоди про гарантії прав громадян-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Тобто витрати Пенсійного фону України з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам, каліцтво яких заподіяно на підприємствах, розташованих та території країн Співдружності Незалежних Держав, повинні відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

З огляду на вищевикладене  позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 98, 161-163, розділом VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобов’язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новомосковську Дніпропетровської області (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 18, рахунок 713 в Новомосковському відділенні “Промінвестбанку” м. Новомосковськ, МФО 305545, код ЄДРПОУ 0135842) включити до заліку відшкодування  на централізованому рівні витрат, понесених управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. В. Ковалівка, 10-А, рахунок 3183 в ДОУ ВАТ “Державний ощадний банк України” м. Дніпропетровськ, МФО 305482, ) по виплаті та доставці  пенсії пенсіонеру Манько В'ячеславу Антоновичу за період з 01.01.2005 року по 31.05.2005 року на суму 877,12 грн.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                                        Н.М. Євстигнеєва

(Дата складання постанови у повному обсязі відповідно до

вимог статті 163 КАС України, - 02.07.2007 року)