ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.07.07 р.                                                                               Справа № 12/174

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Серой І.В.

від відповідача – Еременко  П.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Донвугілля-2003” м. Донецьк

до Державного підприємства “Селідоввугілля” м.Селідово

про стягнення  101 163 грн 19 коп

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю “Донвугілля-2003” м. Донецьк звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства “Селідоввугілля” м.Селідово про стягнення  101 163 грн 19 коп

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договори підряду, не виконання належним чином вказаних договорів в частині своєчасної оплати, розрахунок заборгованості, пені, ст.ст. 526, 625 ЦК України, тощо.

Відповідач з наявністю основного боргу погодився, усно просив  застосувати строк позовної давності щодо стягнення пені, та стягнути три відсотка річних  та збитки від інфляції починаючи з листопада 2006 року, так як саме з цього періоду позивач чітко визначив розмір заборгованості. Клопотання щодо застосування правил позовної давності судом задоволено.

Представник відповідача, в судовому засіданні,  висловив можливість щодо врегулювання між сторонами питання щодо зменшення трьох відсотків річних збитків від інфляції та пені за згодою сторін.

Позивач надав до суду уточнений розрахунок та просив задовольнити саме ці позовні вимоги, а також усно просив поновити строк позовної давності. Проти можливості за згодою сторін зменшення трьох відсотків річних збитків від інфляції та пені заперечував.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

15.01.2004 року між   відповідачем ( замовник) та позивачем ( підрядник) підписано договір підряду за № 36,  згідно якого позивач брав на себе зобов'язання виконати роботи,  визначені в цьому договорі.

Відповідно до п.4.1.договору, оплата  за виконані роботи проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника протягом 5-ти днів після підписання форми № 2

Сторони підписали між собою акти прийомки виконаних робіт за договором № 36 від 15.01.2004 року за січень 2004 р.  на суму 37 405 грн 46 коп, за лютий 2004 р. на суму 93 783 грн 93 коп,  за березень 2004  р.  на суму 109 947 грн , а разом з транспортними послугами 135 531 грн, , за квітень 2004 р. на суму 199 241 грн, за травень 2004 р.  на суму 261 811 грн, за червень    2004 р. на

суму 145 118 грн.

Відповідачем було сплачено 29.01.2004 р. - 5000 грн., 12.02.2004 р.- 32405 грн 46 коп, 20.02.2004 р.  – 5000 грн, 19.03.2004 р.  – 29 000 грн, 25.03.2004 р. – 59793 грн 93 коп, 08.04.2004 р.  – 50000 грн, 04.06.2004 р. – 80000 грн, 18.06.2004 р. – 20000 грн, 01.07.2004 р. –120000 грн, 23.09.2004 р. –100000 грн

Не сплаченими залишилося 116573 грн.

05.05.2004 року між  відповідачем ( замовник)  та позивачем ( підрядник) було підписано договір підряду № 31/03-04,  згідно якого відповідач доручав, а позивач брав на себе зобов'язання по добуванню вугілля підземним способом на умовах та в порядку , визначеному в договорі.

Здача прийомки виконаних робіт за вказаним договором здійснюється шляхом підписання сторонами двохстороннього акта  форми № 2,  ( п.2.1. договору)

Акт здачі –прийомки виконаних робіт підписується сторонами щомісячно протягом 2-х днів по закінченню звітного періоду.

Відповідно до  пункту 4.1. договору оплата за виконані роботи здійснюється протягом 10 днів  з моменту підписання форми № 2.

Пунктом 6.2. договору передбачено,  що у разі прострочки оплати за виконання робіт за договором замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки.

Згідно п.8.3. договору, вище  зазначений договір діє до 31.12.2005 року

Доказів оплати вартості виконаних робіт саме за цим договором суду не надано.

У грудні 2004 року була виконана зустрічна поставка вугілля марки ГР0-200 згідно  договору 296 від 01.12.2004 року  у кількості 1398 тон на суму 194414 грн 23 коп.

Сторони на підставі ст.601 ЦК України провели зарахування зустрічних

позовних вимог на суму 194 414 грн 23 коп, які виникли між сторонами. У зв”язку з чим, заборгованість за договором № 31/01-04 від 05.05.2004 року лишилася у сумі 67 276 грн 77 коп.,  заборгованість за договором № 36 від 15.01.2004 року була повністю  погашена, що також підтверджується актами звірки між сторонами, а також актом про зарахування взаємних вимог  від 31.12.2004 року, який суд вважає визнанням наявністю заборгованості за договором № 31/03-04 від 05.05.2004 року

Згідно приписів ст. 264  Цивільного кодексу України,  перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

18.08.2004 року згідно наказу Міністерства палива та енергетики України за  № 492 від 18.08.2004 року було припинено діяльність ДП “Селідоввугілля” шляхом приєднання до ДП “Донецька вугільна енергетична компанія”.

Згідно наказу Минтопенерго  від 26.05.2006 року за № 237 зі складу ДП “Донецька вугільна енергетична компанія”  відокремлено майно , права та обов'язки,  пов'язані з діяльністю  відокремленого підрозділу шахти Курахівська,  шляхом її приєднання до ДП “Селідівввугілля”, який є правонаступником всіх прав та обов'язків  відокремленого підрозділу.

02.11.2006 року відповідач на адресу відповідача надіслав листа за № 07-06/1167 згідно якого, ще  раз  визнав наявність заборгованості на суму 67 276 грн 77 коп. за договором № 31/03-04 від 05.05.2004 року

З огляду на зазначено, враховуючи, що відповідач своїми діями двічі визнавав наявність заборгованості суд вважає за можливим задовольнити клопотання

позивача щодо поновлення строк позовної давності щодо стягнення пені , якій сплив 31.12.2005 року, ( після визнання боргу 31.12.2004 року з боку відповідача)

Відповідно до ст. 526 ЦК  України зобов'язання повинні виконуватися належним чином.

Боржник прострочивший виконання грошового зобов'язання повинен на вимогу кредитора сплатити суму основного боргу збільшену на індекс інфляції та  три відсотка річних ( ст. 625 ЦК України)

Позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 67 276 грн 77 коп, збитки від інфляції у сумі 20519 грн 44 коп, ( згідно уточненого розрахунку ) ,  три відсотка річних у сумі 5745 грн 25 коп.

Враховуючи вищевикладене,  вказані позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд не приймає посилання відповідача, щодо зменшення розміру трьох відсотка річних та збитків від інфляції на підставі ст.219 Господарського кодексу України,  так як це не є відповідальністю в розумінні ст. 230 Господарського кодексу України.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 5670 грн 73 коп. Суд перевіривши розрахунок позивача вважає, що він виконаний без врахування приписів частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

В даному випадку розмір пені складає    5357 грн 92 коп.

Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення пені саме у розмірі 5357 грн 92 коп.

Суд не задовольняє клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені у зв'язку з недоведеністю обставин з якими закон пов'язує можливість зменшити пеню.

Судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно  задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 625, 264, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 230 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково

Стягнути з Державного підприємства “Селідоввугілля” ( м.Селідово, вул.К.Маркса,41 ЗКПО 33426253) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Донвугілля-2003 “ ( м. Донецьк,  вул. Горького 23/1 ЗКПО 32287421)  заборгованість у сумі 67276 грн 77 коп, три відсотка річних у сумі 5745 грн 25 коп, збитки від інфляції у сумі 20 519 грн 41 коп, пеню у сумі 5 357 грн 92 коп, витрати по сплаті державного мита у сумі 988 грн 99 коп., витрати по сплаті за інформаційне-технічне забезпечення судового процесу у сумі 115 грн 36 коп.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписано 20.07.2007 року

Суддя