ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2007 р.                                                   Справа № 8/321-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом"якової В.В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

подання  Державної податкової  інспекції у м. Херсоні

про продовження терміну застосування повного адміністративного арешту активів ТОВ «Транспортник»

за участю

представників сторін:

від  позивача - ст. оперуповн. Уваров О.О., дов. №843/9/10-105 від 20.08.07., ДПІ Постернак Є.І., дов. №1204/9/10-026 від 09.02.07., ГДПІ Чухраєв А.О., дов. №223/9/10-026 від 15.01.07.

від  відповідача - в.о. директора Сиволап В.В., пасп. серії МР №030958 від 08.04.03.

17 серпня 2007 року  о 12 год 00 хвил. до господарського суду Херсонської області надійшло від Державної податкової інспекції  у м. Херсоні  подання про продовження терміну застосування повного адміністративного арешту активів ТОВ «Транспортник», до якого додані документи, котрі, на думку заявника, підтверджують необхідність продовження адміністративного арешту активів підприємства.  Державна податкова інспекція у м. Херсоні повідомила, що товариство “Транспортник”, активи якого знаходились в податковій заставі, станом на 8 серпня 2007 року мало дебіторську заборгованість в сумі 74658 грн. 83 коп., передало в оренду транспортний засіб без погодження з податковим органом.

Представник ТОВ «Транспортник»в.о. директора Сиволап В.В. заперечує проти подання, посилаючись на те, що факт надання автомобіля в оренду не доведений, всі транспортні засоби не використовуються, оскільки не пройшли технічний огляд. Посилається на те, що  не мав можливості підготуватись до  судового засідання у зв'язку з отриманням ухвали суду  про відкриття провадження у справі тільки  20 серпня 2007 року о 14 год. 30 хвил.  просить відкласти розгляд справи до понеділка.

Суд відхиляє клопотання представника відповідача, оскільки термін розгляду справи судом обмежений 48 годинами.

Судом встановлено:

Відповідно до п.п.9.1.2 ст.9 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі Закон №2181) арешт активів платника податків  може бути застосовано, зокрема, при з'ясуванні такої обставини, як  порушення платником правил  відчуження   активів, визначені пунктом 8.6 статті 8 цього Закону 2181. Відповідно до п.п.9.3.3. ст. 9 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  адміністративний арешт на активи платника податків може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником податкового органу (його заступником). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, за винятком випадків, коли власника заарештованих активів не встановлено (не виявлено).

Заступником начальника Державної податкової інспекції у м. Херсоні 14 серпня 2007 року о 12 год. 00 хвил. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту активів платника податків у відношенні платника податків  товариства  з обмеженою відповідальністю “Транспортник”. Підставою для прийняття рішення слугувало порушення правил відчуження активів, визначених п.п. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, передача в оренду майна, яке перебуває  в податковій заставі, без погодження з податковим органом. Факт передачі автомобіля КАМАЗ 5410 держ № 008-38ХО в оренду  громадянину Павлову М.М. підтверджується договором оренди від 01.05.06 та письмовим поясненням Павлова М.М., наданим оперуповноваженому міліції Єрьоменко А.П. Рішення про застосування адмінарешту одержано представником ТОВ «Транспортник»14.08.07.

Відповідно до ч. 2 п.п. 9.3.3 п. 9.3 ст. 9 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” керівник відповідного податкового органу (його заступник) має право звернутися до суду з поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності достатніх підстав вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням, а суд повинен прийняти відповідне рішення протягом 48 годин від моменту отримання зазначеного звернення. Законом № 2181-Ш передбачено, що адміністративний арешт є виключним способом забезпечення можливості погашення податкового боргу платника податків; застосовується такий арешт активів при наявності однієї з кількох перелічених обставин; продовжується ж адміністративний арешт активів, якщо є дані вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням.

Господарським судом встановлено, що об’єктом арешту були  транспортні  засоби, офісне обладнання, проте, будь-яких доказів  наявності підстав вважати, що звільнення з-під арешту зазначеного майна призведе до його зникнення або знищення, Державна податкова інспекція у м. Херсоні господарському суду не надала.

Посилання Державної податкової інспекції на обставини, які були підставою для застосування адміністративного арешту, не  можуть слугувати підставою для продовження адміністративного арешту, оскільки умовою такого продовження є наявність достатніх підстав вважати, що звільнення з-під арешту активів, які були описані, призведе до їх зникнення або знищення.   Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивачем не доведено,  що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зменшенню або зникненню, враховуючи  існуючий порядок відчуження та реєстрації транспортних засобів. Поряд з викладеним з огляду на виключність адміністративного арешту як способу забезпечення можливості погашення податкового боргу платника податків, у певних обставинах суд не вбачає такої виключності.

Крім цього, суд приймає до уваги , що факт передачі автомобіля в оренду не доведений належними доказами.  Договір оренди (найму) транспортного засобу складається у письмовій формі (п. 1 ст. 799 Цивільного кодексу України). Якщо договір найму транспортного засобу складається за участю фізичної особи, як в даному випадку,  то такий договір має бути ще і нотаріально посвідчений (п. 2 ст. 799 Цивільного кодексу). Пунктом 105 розділу дев'ятого Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін’юсту від 03.93.2004 р. № 20/5, визначено, що договір оренди автомобіля посвідчується нотаріусами незалежно від місця його реєстрації. Якщо такий договір не було нотаріально посвідчено, то він вважається недійсним. Договір оренди, наданий суду, нотаріально не посвідчений. Представник ТОВ пояснив, що цей договір був підписаний як намір, але в подальшому ніяких дій щодо виконання договору та передачі автомобіля не здійснено, у зв’язку з відмовою ДПІ  надати дозвіл на передачу автомобіля в оренду, належних доказів в підтвердження своїх доводів представник не надав.

При передачі автомобіля в оренду орендодавець повинен надати орендареві відповідну технічну документацію на такий транспортний засіб. Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів всіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 № 1388, (п. 15) передбачено: «якщо власник транспортного засобу передав в установленому порядку право користування і (або) розпорядження ним іншій фізичній або юридичній особі, їм видається підрозділами ДАІ тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження. При цьому у графі “особливі відмітки” тимчасового реєстраційного талона робиться запис “Дійсний до _______ за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) серія ____ № _______”. Один екземпляр копії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом, залишається у підрозділі ДАІ». Доказів  видачу Павлову органом ДАІ тимчасового реєстраційного талону суду не надано.
Відсутні докази передачі автомобіля Павлову (акт прийома-передачі), докази внесення Павловим орендної плати за автомобіль.  З пояснення Павлова вбачається, що грошові кошти віддавались ним до бухгалтерії ТОВ без  отримання будь-яких квитанцій, що викликає сумніви з огляду на  значний розмір орендної плати 800 грн. щомісяця. З урахуванням на  такі свідчення, працівниками податкової міліції повинні були  опитані працівники бухгалтерії ТОВ, чого не було зроблено. З акту опису активів від 15.07.07 вбачається, що спірний автомобіль знаходиться у товариства (п. 2 акту).

Отже,  податковою інспекцією не доведено належними доказами  факт передачі автомобіля в оренду. ДПІ не пояснено, чому віддається перевага поясненням гр-на Павлова, а не в.о. директора ТОВ Сиволап, який заперечує таку передачу автомобіля в оренду.

Суд не вбачає належних підстав для продовження терміну адмінарешту активів саме судом на підставі §2 п.п.9.3.3 ст.9 Закону № 2181.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1.У задоволенні подання про продовження терміну адміністративного арешту активів платника податків ТОВ «Транспортник»відмовити.

2.Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3.Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом"якова