ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.07.07 р.                                                                               Справа № 40/147

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" м.Алчевськ

до першого відповідача державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк

до другого відповідача Державного підприємства "Ровенькиантрацит" м. Ровеньки

про стягнення 4343 грн. 94 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Ларін О.В. – юрисконсульт

від  першого відповідача  не з’явився

від другого відповідача  не з’явився

З посиланням на змагальність, рівність сторін перед законом судом було створені всі необхідні умови для правильного вирішення спору, у тому числі наведення своїх доводів відповідачами та третьою особою щодо змінених позивачем вимог з урахуванням ст.ст.42,43 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлені вимоги про стягнення вартості нестачі в сумі 4343 грн. 94 коп. згідно договору № 7-04у/3-17 ГП/015/154 від 09.12.05р. на постачання  вугілля.

Перший відповідач позов не визнав мотивуючи свої заперечення наступними обставинами:

-          вважає, що він є неналежним відповідачем;

-          відповідно до пункту "е" ст.111 Статуту залізниць України, далі Статут, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, коли завантаження вантажу здійснено відправником у несправний вагон;

-          за приписами ст.31 Статуту залізниця подає під час завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу вагони та контейнери;

-          придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенню визначається відносно вагонів – відправником, якщо завантаження здійснюється його засадами, або залізницею, якщо завантаження  здійснюється  засобами залізниці;

Другий відповідач позов також не визнав посилаючись на наступні обставини:

-          належним відповідачем по справі є Державне підприємство Донецька залізниця;

-          нестача вантажу сталося за виною залізниці на час перевезення;

-          спірний вагон було прийнято перевізником та включено до складу потяга і відправлено на адресу  одержувача без жодних зауважень;

-          Статут передбачає відповідальність залізниці   за  збереження  вантажу  від  часу його  прийняття для  перевезення  і до моменту видачі одержувачу;

-          нестача вантажу сталося внаслідок крадіжки під час

перевезення, про що свідчить акт про усунення щілин, зазорів на піввагону від 24.10.06р. та витяг із книги контрольного переваження по станції Ровеньки Донецької залізниці;

-          таким чином належним відповідачем по справі є саме залізниця яка припустила втрату вантажу на час перевезення.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази, які їх підтверджують, надавши правову кваліфікацію правовідносинам та доводам позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що між  відкритим акціонерним товариством "Алчевський металургійний комбінат", далі одержувач, та державним підприємством "Ровенькиантрацит", далі вантажовідправник, було укладено договір № 7-04у/3-17 ГП/015/154 від 09.12.05р. на постачання  вугілля.

З урахуванням того, що суб’єкти зобов’язань не співпадають з суб’єктами виконання відкрите акціонерне товариство центрально-збагачувальна фабрика "Ровеньковська"(державне підприємство "Ровенькиантрацит") за накладною за №48641080 від 24.10.06р. здійснила на адресу відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" постачання вугілля марки АС.

При видачі з перевіркою вантажу, на час прибуття потягу, з урахуванням актів загальної форми, була виявлена недостача вугілля марки АС у вагоні №48641080 в кількості 12370  кг, що підтверджується актом прийому продукції виробничо-технічного призначення № 6669 від 31.10.06р. Вартість нестачі згідно розрахунку позивача складає 4343 грн 94 коп., яку позивач намагається стягнути.

Судом проведено доскональне дослідження  акту про технічний стан вагону та надано йому  належну правову оцінку.

Згідно огляду вагону та складання технічного акту від 16.10.2006р. встановлено, що вагон несправний,  в ньому відсутні арміровочні листи 4, 5, 6 люків праворуч по ходу потягу, лопнула дошка у конструкторському зазорі. Тому не було складено комерційний акт по факту звернення одержувача.

Висновком підтверджено, що нестача виникла на час перевезення вантажу. Докази наявності оперативного матеріалу по факту нестачі на час слухання справи представником залізниці не надано.

За вимогами ст.129 Статуту та п.15 Правил складання актів затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.02р., акт про технічний стан вагону складається в день виявлення несправності вагона і не пізніше дня складання комерційного акту.

Про виявлену несправність і складений акт про технічний стан вагону зазначається в комерційному акті.

Представник позивача звертався до залізниці про перевірку маси вантажу вагону, у якому на його погляд присутня нестача.

На звернення скаргою до керівництва залізниці, було підтверджено факт технічної несправності спірного вагону.

Згідно з статтею 31 Статуту придатність рухомого складу для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження. Отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона, відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію.

У випадках, коли під завантаження поданий несправний вагон, відправник повинен відмовитися від їх використання.

Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування та пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу покладається на відправника.

Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону . У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон поряд з прихованими несправностями або несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника.

До прийняття рішення по справі судом за наявністю позивач надав клопотання про уточнення належного відповідача у справі  ким є Державне підприємство "Донецька залізниця", однак доказів про його місцезнаходження та підстави його залучення суду не надав.

Позивач не наполягає на задоволенні його клопотанні про залучення іншого відповідача до справи ким є центрально-збагачувальна фабрика "Ровеньковська" у розумінні вимог ст.ст. 24, 34 ГПК України, оскільки у нього відсутні дані про місцезнаходження цього підприємства та його правовий статус.

Згідно ст. 110 Статуту залізниць залізниця несе відповідальність за втрату, недостачу, псування чи пошкодження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі вантажоодержувачу.

Недостача - це різниця у вазі чи килькості вантажу, прийнятого до перевезення і виданого вантажоодержувачу за однією накладною. Відповідальність залізниці настає за наявності її вини. Вина залізниці презумпцується.

Стаття 111 Статуту залізниць передбача перелік підстав, за наявності яких залізниця звільняється від відповідальності. Цими обставинами є:

а) вина вантажовідправника чи вантажоодержувача;

б) особливі природні якості вантажу;

в) недоліки тари чи упаковки, які не могли бути помічені при поверховому обстеженні під час прийомки вантажу;

г) здача вантажу до перевезення без зазначення у накладній його особливих якостей, які вимагають особливих умов траспортування;

д) здача до перевезення вантажу, вологість якого перевищує встановлену норму.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

За змістом ст.37 Статуту у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому відповідно до ст. 24 Статуту, саме відправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Однак як свідчать докази по справі незбереження вантажу сталося на час його перевезення, у зв’язку з технічної несправності вагону , про що свідчить акт про технічний стан вагону від 26.10.06р.

За такими вартість нестачі в сумі 4343 грн. 94 коп. підлягають стягненню з першого відповідача ким є державне підприємство "Донецька залізниця" з віднесенням на останнього витрат по державному миту та забезпеченню судового процесу згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У задоволенні  вимог щодо стягнення вартості нестачі з другого відповідача державного підприємства "Ровенькиантрацит” слід відмовити на тих підставах, що останнім надано докази відсутності вини в розумінні статті 611 ЦК України щодо утворенні у позивача нестачи.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою представника позивача було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст.85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 27, 31, 37, 52, 110, 111, 114, 129, 137 Статуту залізниць України, ст.ст. 42, 43 , 22, 33, 43, 44, 49, 69, 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з першого відповідача – Державного підприємства "Донецька залізниця, 83018, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ід. код 01074957 на користь:

- відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійних комбінат", 94202, м.Алчевськ, вуд. Шмідта, 4 , Луганської області, ід. код 05441447,  вартість нестачі в розмірі 4343 грн.94 коп., витрати по держмиту в сумі 102 грн., витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн. видавши наказ.

3. У задоволенні позову відносно другого відповідача – державного підприємства "Ровенькиантрацит" відмовити.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст.84 ГПК України:09.07.07р.