ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.04.2007
Справа №2-27/895-2007А

За позовом – Прокурор в м. Судак в інтересах держави в особі Державної податкової адміністрації в АР Крим, м. Сімферополь, вул. Р. Люксембург, 29.

До відповідача –    Морська сільська рада, м. Судак, с. Морське, вул. Шевченко, 33.

Про визнання незаконним та нечинним  рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –   Макієнко Н. Ю., дор. у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Від прокурора – не з’явився.

Сутність спору:

Прокурор в м. Судак в інтересах держави в особі Державної податкової адміністрації в АР Крим звернувся з позовом  до Морської сільської ради про визнання незаконним та нечинним рішення 2 – ої сесії 5 – ого скликання Морської сільської ради №12 від 29.06.06 р. “Про внесення змін до Положення про місцеві податки” та затверджене ним положення.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що збір на розвиток рекреаційного комплексу не входить до переліку податків і зборів, що справляються на території України.  Встановлення обов’язку його сплати на території села суперечить вимогам Конституції і законів України та порушує права осіб, що приїжджають до сіла для відпочинку та оздоровлення.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідач явку представника в судове засідання жодного разу не забезпечив, письмові заперечення на позов не надав, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Прокурор явку представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представника позивача, суд,  -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Морської сільської ради  2 – ої сесії 5 – ого скликання від 29.06.2006 р. №12  “Про внесення змін до положення про місцеві збори” було затверджено Положення “Про збір на розвиток рекреаційного комплексу в АР Крим”.

Відповідно до п. 2 вказаного рішення дія Положення і ставки сбору на розвиток рекреаційного комплексу водиться в дію з 01.05.06. р.

Також вказаним рішенням було відмінено “Положення про рекреаційний комплекс”, затверджене рішенням сесії Морської сільської ради №143 від 24.06.2003 р.

Відповідно до п. 1.2 Положення “Про механізм стягнення і порядок сплати збору на розвиток рекреаційного комплексу в АР Крим по Морській сільської раді” дане Положення є обов’язковим для виконання суб’єктами підприємницької  діяльності, організаціями,  установами і фізичними особами,  які є відповідальними за сплату і стягнення збору на розвиток рекреаційного комплексу в АР Крим або розміщують на відпочинок громадян України, іноземних держав і осіб без громадянства, які прибули до АР Крим на лікування, відпочинок або у туристичних цілях.

Відповідно до п. 2.1 платниками вказаного збору є громадяни України, громадяни іноземних держав і особи без громадянства, які прибувають до АР Крим для відпочинку і лікування в санаторіях,  домах відпочинку, пансіонатах, включаючи  табори для відпочинку, містечка і бази відпочинку ( надалі організовані відпочиваючі ); громадяни України, громадяни іноземних держав і особи без громадянства. які перебувають в АР Крим без путівок і курсовок ( неорганізовані відпочиваючі ).

Відповідно до п. 4.1 вказаного Положення збір стягується податковими агентами – юридичними або фізичними особами. які незалежно від їх організаційно – правової форми і способів сплати ними інших податків забовязанні відповідно до вказаного Положення нараховувати, утримувати і стягувати збір до бюджету від імені і за рахунок платників податків, вести податковий облік і надавати податкову звітність податковим органам у відповідності до чинного законодавства України, а також нести відповідальність за порушення норм даного Положення.

При таких обставинах справи, позовні вимоги необхідно задовольнити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 10 Закону України “Про місцеве самоврядування” Морська сільська рада є органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та  органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише  на  підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.

Відповідно до ст.. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування” рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та  інші акти у формі рішень.

Рішення  ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу  ради,  крім випадків,  передбачених цим Законом.  При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається  сільський,  селищний,  міський голова,  якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення   ради  нормативно-правового  характеру  набирають чинності  з  дня  їх  офіційного  оприлюднення,  якщо   радою   не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Рішення виконавчого комітету ради з питань,  віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності  Конституції  або  законам  України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.92 Конституції України винятково законами України встановлюються система оподатковування, податки та збори.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен забовязаний сплачувати податки і збори у розмірах, встановлених законом.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори ( обов'язкові платежі ) до бюджетів та державних цільових фондів визначено Законом України "Про систему оподаткування".

Відповідно до преамбули Закону України “Про систему оподаткування” цей Закон визначає принципи побудови системи оподаткування  в Україні,  податки  і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних  цільових   фондів,   а   також   права,   обов'язки   і відповідальність платників.

Згідно ст. 1 Закону України «Про систему оподатковування» ставки, механізм стягнення податків і зборів (обов'язкових платежів) не можуть встановлюватися або змінюватися іншими Законами України, крім законів про оподатковування. Зміни і доповнення до цього Закону, інші закони України про оподатковування, які стосуються надання пільг, зміні податків, зборів (обов'язкових платежів), механізму їхньої сплати вносяться в цей Закон, інші закони України про оподатковування не пізніше, ніж за шість місяців до початку бюджетного року та набувають чинності з початку нового бюджетного року.

У відповідності з ч. 6 ст.1 зазначеного Закону податки та збори (обов'язкові платежі), справляння яких не передбачено цим Законом, сплаті не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст.2 Закону під податком і збором (обов'язковим платежем) у бюджет і державні цільові фонди слід розуміти обов'язковий внесок у бюджет відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснений платниками в порядку і на умовах, визначених законами України про оподатковування.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами» № 2181-ш від 21.12.2000р. податкове зобов'язання- зобов'язання платника податків сплатити в бюджети або державні цільові фонди відповідну суму коштів у порядку та у строки, передбачені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до ст. 13 Закону України “Про систему оподаткування” в Україні справляються:  загальнодержавні податки і збори (обов'язкові платежі); місцеві податки і збори (обов'язкові платежі).

Ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування” визначено загальнодержавні податки і збори ( обов’язкові платежі ).

Ст. 15 Закону України “Про систему оподаткування” визначено перелік місцевих податків і зборів.

Ані ст. 14, ані ст. 15 Закону України “Про систему оподаткування” не передбачено такий вид податку або збору ( обов’язкового платежу ) як збір на розвиток рекреаційного комплексу.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки  і  збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що встановивши збір на розвиток рекреаційного комплексу Морська сільська рада вийшла за межи своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач доказів правомірності винесення спірного рішення суду не представив.

За таких обставин суд дійшов висновку, що  позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Вступна і резолютивна частини постанови оголошено 02.04.2007 р.

Постанову у повному обсязі складено  06.04.2007 р.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати незаконним та  нечинним рішення Морської сільської ради 2 – ої сесії 5 – ого скликання Морської сільської ради №12 від 29.06.06 р. “Про внесення змін до Положення про місцеві податки”.

3.          Визнати нечинним Положення “Про механізм стягнення і порядок сплати збору на розвиток рекреаційного комплексу в АР Крим по Морській сільської раді”, затверджене рішенням Морської сільської ради 2 – ої сесії 5 – ого скликання Морської сільської ради №12 від 29.06.06 р. “Про внесення змін до Положення про місцеві податки”

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.