ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.03.07                                                                                       Справа №9/244д/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача:              Демченко Н.М., довіреність № 90-юр від 15.11.2006р.;

відповідача-1:      Штабовенко Д.В., довіреність від 27.02.2007р.;

відповідача-2:       не з’явився;

3-ої особи:             не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу            Українсько-Ізраїльського підприємства ДБС «Груп»,

м. Запоріжжя

на ухвалу                            господарського суду Запорізької області від 03.08.2006 року

у справі                               № 9/244д/06

за позовом                          Товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ»,

м. Запоріжжя

до відповідача-1                Українсько-Ізраїльського підприємства ДБС «Груп»,

м. Запоріжжя

до відповідача-2                 Товарної біржі «Українська товарна біржа», м. Запоріжжя

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Українська товарна біржа, м. Київ

про                                        визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «СП МДМ», м. Запоріжжя було подано позов до Українсько-ізраїльського підприємства ДБС «Груп», м. Запоріжжя (відповідач-1) і Товарної біржі «Українська товарна біржа», м. Запоріжжя (відповідач-2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомості від 05.03.2001р., із застосуванням наслідків визнання угоди недійсною.

В ході судового розгляду справи Українсько-Ізраїльським підприємством ДБС «Груп» було подано зустрічний позов до ТОВ «СП МДМ» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості від 05.03.2001р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.08.2006р. у справі № 9/244д/06 (суддя Нечипуренко О.М.) зустрічна позовна заява з доданими до неї матеріалами була повернута заявнику без розгляду на підставі п.п. 4, 6, 10 ст.63 ГПК України, тобто у зв’язку з тим, що заявником не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою суду, УІП ДБС «Груп» була подана апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 03.08.2006р. по даній справі та направлення справи на новий розгляд. Зміст скарги зводиться до доводів про те, що ст.60 ГПК України не зобов’язує сторону сплачувати державне мито при поданні зустрічного позову.

Вищевказана апеляційна скарга ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 15.08.2006р. була повернута скаржнику без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.97 ГПК України.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.10.2006р. скасована ухвала Запорізького апеляційного господарського суду від 15.08.2006р., а справа передана до того ж суду для здійснення апеляційного провадження.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 10.11.2006р. апеляційна скарга УІП ДБС «Груп» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 03.08.2006р. прийнята до розгляду.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 04.12.2006р. провадження по розгляду апеляційної скарги УІП ДБС «Груп» зупинено до розгляду Верховним Судом України касаційної скарги ТБ «Українська товарна біржа» на постанову Вищого господарського суду України від 12.10.2006р.

Ухвалою Верховного Суду України від 21.12.2006р. відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 12.10.2006р. у справі № 9/244д/06.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 17.01.2007р. поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги УІП ДБС «Груп».

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 420 від 13.02.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.

В судовому засіданні 14.02.2007р. розгляд апеляційної скарги на підставі ст.77 ГПК України було відкладено до 15.03.2007р.

Розпорядженням заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 783 від 14.03.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А., Мойсеєнко Т.В.

В судовому засіданні 15.03.2007р. за згодою присутніх представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням присутніх учасників судового процесу розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представник УІП ДБС «Груп» пояснив, що оригінали матеріалів зустрічної позовної заяви і оригінали матеріалів апеляційної скарги були втрачені підприємством. Замість оригіналів зазначених документів до суду апеляційної інстанції надані копія зустрічної позовної заяви з відміткою господарського суду Запорізької області про її отримання 03.08.2006р.; копія апеляційної скарги з відміткою господарського суду Запорізької області про її отримання 04.08.2006р.; факсимільна копія платіжного доручення № 442 від 02.08.2006р. на суму 42,50 грн., оригінал якого додавався до апеляційної скарги; факсимільна копія поштового опису вкладення на ім’я ТОВ «СП МДМ» від 03.08.2006р., оригінал якого додавався до апеляційної скарги. Таким чином, судом апеляційної інстанції розглядається справа за наявними доказами.

Від ТОВ «СП МДМ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказується на те, що оскаржувана ухвала господарського суду прийнята у відповідності до норм матеріального і процесуального права, є законною, обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що в порушення ст.ст. 57, 60 ГПК України УІП ДБС «Груп» при поданні зустрічної позовної заяви не було надано доказів направлення копії зустрічного позову відповідачу, а також не надано доказів сплати державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку і розмірі.

Просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 03.08.2006р. у справі № 9/244д/06 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Від ТБ «Українська товарна біржа» і Української товарної біржі відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило. Вказані особи законним правом на участь своїх представників в судовому засіданні не скористались. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами, відповідно до ст.75 ГПК України, у відсутності названих осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ГПК України, відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Згідно зі ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі; сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Статтею 56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

В зустрічній позовній заяві відповідачем визначено ТОВ «СП МДМ», який є позивачем за первісним позовом.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що УІП ДБС «Груп» при поданні зустрічного позову не було надіслано іншій стороні (ТОВ «СП МДМ») копію зустрічної позовної заяви. Додаток до зустрічної позовної заяви також не містить даних про наявність доказів направлення такої позовної заяви на адресу іншої сторони у справі.

З викладених обставин справи вбачається те, що УІП ДБС «Груп» при поданні зустрічного позову в порушення вимог ст.ст. 56, 57, 60 ГПК України не було надіслано іншій стороні (ТОВ «СП МДМ») копію зустрічного позовної заяви.

Відповідно до ст.44 ГПК України, судові витрати складаються зокрема з державного мита, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно зі ст.45 ГПК України, позовні заяви, заяви про вжиття запобіжних заходів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Статтею 46 ГПК України встановлено, що державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Пунктом 3 Роз’яснення ВАСУ «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №02-5/78 від 04.03.1998р. визначено, що державне мито справляється з первісних та зустрічних позовних заяв майнового і немайнового характеру.

В п.2 цього ж Роз’яснення зазначено, що господарським судам у вирішенні згаданих питань слід керуватись, зокрема, Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р. № 7-93 та «Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита», затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993р. № 15.

В зустрічній позовній заяві УІП ДБС «Груп» ставилась вимога про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості від 05.03.2001р. Тобто, за своїм змістом вказана вимога носить немайновий характер.

Згідно з п.п. «б» п.2 ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито», розмір ставки державного мита із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до господарських судів, складає 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В п.22.5 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» зазначено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень.

З урахуванням положень п.п. «б» п.2 ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито» і п.22.5 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», розмір державного мита з зустрічної позовної заяви УІП ДБС «Груп» має складати суму 85,00 грн. (17,00 грн. х 5 = 85,00 грн.).

Судом також враховується, що УІП ДБС «Груп» не звільнений від сплати державного мита, згідно зі ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Згідно з п.3 «Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита», затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993р. № 15, по справах, що розглядаються господарськими судами, державне мито сплачується до подання позовної заяви та апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про їх перегляд за нововиявленими обставинами.

Платіжні доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанції банку про сплату державного мита додаються до позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови (п.11 Інструкції).

При сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту «Зараховано в дохід бюджету ____ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення (п.14 Інструкції).

Фактичні обставини справи свідчать про те, що УІП ДБС «Груп» при поданні зустрічного позову не було сплачено державне мито у встановленому порядку та розмірі, в порушення вимог ст.ст. 57, 60 ГПК України. Не зазначено про наявність таких документів і в додатку до зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ст.471 ГПК України, розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України.

Постановою КМУ від 29.03.2002р. № 411 «Про визначення розміру витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу» встановлений розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а саме: для позивачів, у встановленому порядку звільнених від сплати державного мита, - за нульовою ставкою; для всіх інших позивачів - за ставкою 118,00 гривень.

Як вказувалось вище, УІП ДБС «Груп» не є особою, яка звільнена від сплати державного мита. Отже, в силу ст.57 ГПК України, заявник до зустрічної позовної заяви повинен був додати документи, які підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Проте, УІП ДБС «Груп» при поданні зустрічного позову не були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в порушення вимог ст.ст. 57, 60 ГПК України. Не зазначено про наявність таких документів і в додатку до зустрічної позовної заяви.

Статтею 63 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі (п.4); не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів (п.6); не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (п.10).

З огляду на викладене, у зв’язку з ненаданням УІП ДБС «Груп» до зустрічної позовної заяви документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку та розмірі, доказів надсилання іншій стороні копії позовної заяви, доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.63 ГПК України, повернення позовної заяви (у т.ч. зустрічної) не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Таким чином, УІП ДБС «Груп» не позбавлений права повторно звернутися до господарського суду із зустрічною позовною заявою після усунення допущених порушень.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, є неспроможними та не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Українсько-Ізраїльського підприємства ДБС «Груп», м. Запоріжжя, залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 03.08.2006р. у справі № 9/244д/06 – без змін.