донецький апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.04.2007 р.                                                                                 справа №3/427а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

За участю
представників сторін:

від позивача:
Гречко О.Г. –представник, за дов. №659-07/07 від 21.03.2007р.

від відповідача:

Мартиненко Н.Л. –нач. юридичного відділу, за дов. №384-06 від 06.02.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька

на постанову господарського суду

Донецької області

від
12.02.2007 р.

у справі
№4/427а ( суддя Гассій О.В. )

за позовом:
товариства з обмеженою відповідальністю „Авангард”, м.Донецьк

до відповідача:

Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька

про
скасування рішень №210/2 та №211/2 про застосування фінансових санкцій 06.11.2006 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Донецької області від 12.02.2007 р. по справі №3/427а (суддя Гассій О.В.) задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю „Авангард”, м.Донецьк, до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька.

Скасовані рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного Фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків №210/2 та №211/2 від 06.11.2006р.

Не погоджуючись з постановою господарського суду, відповідач, Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька, звернувся з апеляційною скаргою про скасування постанови господарського суду.

Скаржник вважає, що при винесенні постанови господарський суд зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач вважає, що господарський суд, при винесенні постанови, не дав належну правову оцінку тому, що відповідно до Інструкції, матеріальна допомога, що має систематичний характер, яка надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв’язку з екологічним станом), відноситься до додаткової заробітної плати у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат, а отже є об’єктом для нарахування страхових внесків. Просить скасувати постанову господарського суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю „Авангард”, м.Донецьк, вважає постанову господарського суду законною та обгрунтованою, прийнятою відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач зазначає, що вказане в заявах працівників тяжке матеріальне становище, може кваліфікуватися як сімейні обставини, вказані у п. 3.31. Інструкції зі статистики заробітної плати. Позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, постанову господарського суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Управлінням Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька проведена планова перевірка щодо правильності повноти нарахування та своєчасності сплати збору (страхових внесків) на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та з питань достовірності надання відомостей про фізичних осіб, щодо персоніфікованого обліку товариства з обмеженою відповідальністю „Авангард” за період з 17.04.2000р. по 01.10.2006р., про що складено акт №233 від 31.10.2006р.

За висновками акту перевірки встановлено порушення ч. 1 ст. 19 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Підприємству донараховано фонд оплати праці на який нараховуються внески по ставці 32,3%, на суму 7 560 грн. 00 коп., по ставці 1-2% на суму 7 560 грн. 00 коп. Також фонд оплати праці у розмірі 10 384 грн. 39 коп. по ставці 1-2% підлягає збільшенню лише в даних особового рахунку платника. Встановлено порушення п. 2 ч. 6 ст. 17 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Підприємству донараховано страхові внески по ставці 32,3% на загальну суму 2 441 грн. 87 коп., по ставці 1-2% на загальну суму 151 грн. 20 коп. Встановлено порушення вимог ч. 6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” в частині своєчасності сплати нарахованих страхових внесків.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті рішення від 31.10.2006р. №210/2 про застосування фінансових санкцій за донарахування сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків  у розмірі 1 426 грн. 19 коп. та рішення №211/2 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески у розмірі 7 560 грн. 00 коп.

Позивач звернувся з позовом про скасування рішень Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька №210/2 та №211/2 від 31.10.2006р. про застосування фінансових санкцій. Господарським судом позов задоволено.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що постанова господарського суду від 12.02.2007 р. у справі №3/427а не відповідає обставинам справи, вимогам норм матеріального права та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Закон України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року набрав чинності з 01.01.2004 року, тому фінансові та адміністративні санкції, а також пеня, передбачені статтею 106 Закону, застосовуються за порушення, вчинені з 01.01.2004 року.

Пунктом 1 статті 14 вищенаведеного Закону передбачено, що страхувальниками є підприємства, установи, організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи, включаючи юридичні та фізичні особи на умовах трудового договору або на інших умовах. передбачених законодавством, або за договорами цивільно –правового характеру для осіб, зазначених у п. п. 1, 10, 15 ст. 11 цього Закону.

Згідно ст. 18 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом і не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Згідно п. 1 ст. 19 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхові внески до солідарної системи нараховуються: для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Нормативним документом, розробленим відповідно до Закону України „Про оплату праці”, що визначає складові фонду оплати праці, є Інструкція зі статистики заробітної плати, яка затверджена Наказом Держкомстату України від 13.01.2004р. за №5 та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713.

Відповідно до п.п. 2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п. 3.31) відноситься до додаткової заробітної плати у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Господарський суд задовольнив позовні вимоги позивача з посиланням на п.п. 3.31. Інструкції зі статистики заробітної плати, тобто матеріальна допомога, яка виплачена підприємством, за висновком господарського суду відноситься до інших виплат, які не входять до фонду оплати праці та, відповідно, на які не нараховуються страхові внески.

Судова колегія не погоджується з цим висновком господарського суду.

Згідно до приписів до п.п. 3.31. Інструкції зі статистики заробітної плати до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці відноситься матеріальна допомога разового характеру, що надається підприємством окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання.

Як вбачається з матеріалів справи, в наказі підприємства №58/1-м.п. від 08.12.2005р. за підписом директора ТОВ „Авангард” Короленко Д.В. зазначено: „наказую надати матеріальну допомогу” і перелічено всі штатні працівники. У зазначеному наказі не вказано у зв’язку з чим надається допомога. З наданих позивачем заяв працівників підприємства на ім’я керівника товариства вбачається, що працівники просили надати матеріальну допомогу в зв’язку з тяжким матеріальним становищем, інші підстави для надання матеріальної допомоги в заявах працівників не зазначені.

З огляду на зазначені документи судова колегія вважає, що матеріальна допомога, отримана за наказом №58/1-м.п. від 08.12.2005р., не може вважатися допомогою, наданою підприємством працівникам у зв’язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що матеріальна допомога, яка видана працівникам ТОВ „Авангард” є об’єктом нарахування страхових внесків.

За таких обставин, судова колегія вважає хибним висновок господарського суду Донецької області про те, що матеріальна допомога отримана працівниками ТОВ „Авангард” не повинна включатися до фонду оплати праці та з цих сум не повинні нараховуватися страхові внески.

У відповідності до п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України „Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Беручи до уваги викладене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідач, Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька, обґрунтовано прийняв рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного Фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків №210/2 та №211/2 від 06.11.2006р.

Згідно до приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб”єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі  на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб”єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо  таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язани діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судова колегія вважає, що відповідач належним чином довів правомірність рішень про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного Фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків №210/2 та №211/2 від 06.11.2006р.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З наведеного вище вбачається, що відповідач довів у розумінні статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України свої вимоги та заперечення щодо обгрунтування апеляційної скарги.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд необгрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача та скасував рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування сум своєчасно несплачених страхових внесків №210/2 та №211/2 від 06.11.2006р.

З огляду на надані до матеріалів справи документи та враховуючи вимоги Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІУ від 09.07.2003р., Інструкції зі статистики заробітної плати, яка затверджена Наказом Держкомстату України від 13.01.2004р. за №5, ст. ст. 2, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційної скарзі є підставою для задоволення апеляційної скарги та прийняття нової постанови, якою слід відмовити у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 187, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України"     №2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька, на постанову господарського суду Донецької області від 12.02.2007 р. у справі №3/427а –задовольнити.

Постанову господарського суду Донецької області від 12.02.2007 р. у справі №3/427а      ( суддя Гассій О.В. ) –скасувати.

У позові товариства з обмеженою відповідальністю „Авангард”, м.Донецьк, до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька, про скасування рішень Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька №210/2 та №211/2 від 31.10.2006р. про застосування фінансових санкцій - відмовити.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складений та підписаний 23.04.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано 5 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. –відповідачу;

1 прим. - у справу;

2 прим. –Донецькому апеляційному господарському суду