СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.07                                                                                 Справа № 16/375.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного відкритого акціонерного товариства "Стахановський ремонтно-механічний завод" –дочірнє підприємство державної холдингової компанії "Луганськвугілля", м.Стаханов Луганської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого підприємства "Карат", м.Брянка Луганської області

про  стягнення 23394 грн. 05 коп.,

при секретарі судового засідання Монастирському Д.Д.

за участю представників сторін:

від позивача –Рябченко Н.М., дов. від 01.06.07. №429;

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи згідно договору на виконання робіт від 16.01.07. №01/16-П у розмірі 21858 грн., неустойку за період з 17.01.07. по 31.05.07. у розмірі 1536,05 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином. Відповідно до правил ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами у справі укладено договір на виконання робіт від 16.01.2007р. №01/16-П та специфікації до договору (а.с.9), на підставі якого позивач (виконавець) зобов’язався виконувати роботи по виготовленню запчастин і деталей та ремонту насосів на замовлення відповідача (замовника) в строки та по ціні і у відповідності до умов вказаного договору і специфікацій, а відповідач зобов’язався оплачувати позивачу виконані роботи на умовах п.6.2 –протягом 5 банківських днів з дня відвантаження товару.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором підряду і відповідає інституту правових норм глави 61 Цивільного кодексу України.

На виконання вказаного договору позивач відремонтував обладнання та виготовив насоси, що підтверджено актами виконаних робіт, підписаними сторонами по справі без доповнень та зауважень (а.с.11), накладним та довіреностями відповідача про отримання ТМЦ (а.с.10), але відповідач не розрахувався з позивачем за виконані роботи у повному обсязі, у зв’язку з чим за ним утворився борг у сумі 21858грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових обов’язків до стягнення заявлено пеню в сумі 1536,05грн. за період з 17.01.07. по 31.05.07. на підставі умов пункту 7.3 вказаного договору.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Згідно ст.ст.174,193 Господарського кодексу України, якими встановлено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктами господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а іншій суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Господарські зобов’язання виникають з закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, з акту управління господарською діяльністю, з господарського договору чи внаслідок заподіяння шкоди, або у результаті створення об’єктів інтелектуальної власності, а також з інших подій. Згідно статті 193 ГК України сторони зобов’язання повинні виконувати свої обов’язки у відповідності до вимог закону, умов укладеного договору належним чином.

При укладенні сторонами по справі договорів на виконання робіт у відповідача виникло зобов’язання оплатити виконані позивачем роботи після отримання вимоги про оплату робіт у встановлений договором строк.

Статті 837,853,854 ЦК України і ст.530 ЦК України зобов’язують відповідача виконати обов’язок по оплаті робіт  у 7-денний строк. Відповідач порушив своє зобов’язання і обов’язок по оплаті виконаних підрядних робіт не виконав у повному обсязі.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Таким чином, позивач повинен був довести суду обставини щодо виконання ним робіт по договору на виконання робіт від 16.01.2007р. №01/16-П борг складає 21858грн.

Належні докази про виконання робіт за договором на виконання робіт від 16.01.07. №01/16-П додані представником позивача до матеріалів справи, а саме: акт виконаних за цим договором робіт на загальну суму 21858грн., тому борг складає 21858грн. Акт виконаних робіт підписано та затверджено повноважними представниками сторін без доповнень і зауважень.

За таких підстав, позов слід задовольнити в частині боргу по договору на виконання робіт від 16.01.07. №01/16-П в сумі 21858грн.

В частині позову по стягненню пені позивачеві слід відмовити, оскільки позивач невірно визначив період, за який нараховану неустойку: розраховано з 17.01.07., тоді як треба було розрахувати з 24.01.07. –через 5 банківських днів з дня підписання накладної та акту виконаних робіт, а ці документи датовані 17.01.07. Таким чином, в пені слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.174,175,193 ГК України, ст.ст.526,629,837,853,854 ЦК України, керуючись ст.ст.33,34,38,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.            Позов задовольнити частково.

2.   Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого підприємства "Карат", м.Брянка Луганської області, вул.. «Жуковського», 1 «а», ід. код 30824622 на користь Державного відкритого акціонерного товариства "Стахановський ремонтно-механічний завод" –дочірнє підприємство державної холдингової компанії Луганськвугілля", м.Стаханов Луганської області, вул. «Трамвайна», 38, ід. код 00176934   борг в сумі 21858грн., витрати по державному миту в сумі 218,60грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 110,25грн. Видати наказ.

3. В решті позову відмовити.

Рішення підписане 16.07.07.

Суддя                                                  Р.М. Шеліхіна