ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

20.08.2007
Справа №2-29/9754-2007

За позовом – Колективного підприємства «Кримське кар'єроуправління», м. Сімферополь.

До відповідача – Підприємства «Союз СД», м. Сімферополь.

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Сімферопольського міжрайонного бюро реєстрації та технічної інвентаризації, м.Сімферополь.

Про визнання дійсним договору, визнання права власності та зобов’язання виконати певні дії.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Альошин О.В. – представник, довіреність у справі.

Від відповідача – Горбатюк Л.М. – представник, довіреність у справі.

За участю третьої особи – Шипко В.В. – представник, довіреність у справі.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача - Підприємства «Союз СД» про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 01.10.2004р. нерухомого майна – нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Сімферополь, вул. Монтажна,8. також позивач просить визнати за ним право власності на нежитлові приміщення (літ.А) загальною площею 106,4 кв.м., розташовані за вказаною адресою, та зобов’язати Сімферопольське МБРТІ провести реєстрацію вказаного майна за ним.

Позовні вимоги засновані на положеннях ст. 328 ЦК України, та мотивовані тим, що КП «Кримське кар'єроуправління» є сумлінним набувачем в наслідок укладення спірного договору.

Відповідач відзив на позов не представив, однак в судовому засіданні пояснив, що проти позову не заперечує, та вважає, що є усі підстави для його задоволення.

Третя особа також письмових пояснень по суті спору не представила, та пояснила, що позивач не представив правовстановлюючих документів на спірне майно, у зв’язку з чим у Сімферопольського МБРТІ відсутні підстави для реєстрації цього майна відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухомість, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2004р. між підприємством «Союз СД» та КП «Кримське кар'єроуправління», укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (павільйон їдальні), що знаходиться у м. Сімферополі по вул. Монтажная, 8 (а.с. 15).

Положеннями договору передбачено, що площа об’єкту продажі складає 115,1 кв.м. Право власності на об’єкт продажі переходить до покупця з моменту повної оплати вартості об’єкту.

У матеріалах справи знаходиться акт прийому-передачі, з якого вбачається, що сторони у виконання спірного договору купівлі-продажу виконали свої зобов’язання в частині передачі та прийому спірного майна (а.с. 9).

Крім того, сторони в судовому засіданні підтвердили, що розрахунки за спірним договором здійснені у повному обсязі.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Стаття 334 ЦК України встановлює, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У виконання вказаних норм ЦК України, позивач з метою забезпечення нотаріального посвідчення спірного договору здійснив витрати з оцінки придбаного їм майна та оплати роботи проведені БТІ, що також підтверджується матеріалами справи.

Суд встановив, що позивач неодноразово пропонував відповідачу посвідчити спірний договір нотаріально, однак відповідач залишив таку пропозицію позивача поза увагою.

Так, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що виражається у його бездіяльності, щодо виконання дій пов’язаних нотаріальним посвідченням.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З метою проведення державної реєстрації права власності на спірне майно позивач замовив розроблення технічного паспорту, та під час розроблення якого, загальна площа спірного об’єкту була уточнена та склала 106,4 кв.м., зовнішній обмір склав – 117 кв.м.

У подальшому позивач звернувся до Сімферопольського МБРТІ з проханням зареєструвати спірний об’єкт, однак отримав лист БТІ про неможливість такої реєстрації у зв’язку з відсутністю акту вводу в експлуатацію спірного об’єкту нерухомості.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухомість, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, передбачена обов’язкова реєстрація прав власності на нерухоме майно фізичних і юридичних осіб шляхом внесення відповідного запису в реєстр прав власності на нерухоме майно (п.п. 1.4., 1.5. Положення).

Дана реєстрація здійснюється на підставі правовстановлюючих документів, до яких згідно із Додатком №1 до вказаного Положення, віднесені рішення судів про визнання права власності.

Також, відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав, які засвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження цих прав, є рішення судів.

Згідно зі ст. 33 Господарського Кодексу України  кожна сторона повинна доказати ті обставини на які вона посилається, як на підстави своїх вимог та заперечень.

Так, позивач представив суду відповідні докази того, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов у спірному договорі, та відбулося його повне виконання.

За викладених обставинах, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджується матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні – 20.08.2007р.

Повний текст рішення оформлений відповідно до ст. 84 ГПК України – 27.08.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 01.10.2004р. нерухомого майна – нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Сімферополь, вул. Монтажна,8, укладений між Колективним підприємством «Кримське кар'єроуправління» та Підприємством «Союз СД», м. Сімферополь.

3. Визнати за Колективним підприємством «Кримське кар'єроуправління» (АР Крим, м. Сімферополь, вул. Первомайська,3-в, код в ЄДРПО України 05420155) право власності на нежитлові приміщення (літ.А) загальною площею 106,4 кв.м., розташовані за адресою: АР Крим, м.Сімферополь, вул. Монтажна,8).

4. Зобов’язати Сімферопольське міжрайонне бюро реєстрації та технічної інвентаризації (АР Крим, м.Сімферополь, вул. Некрасова,11, код в ЄДРПО України 03347537) провести за Колективним підприємством «Кримське кар'єроуправління» (АР Крим, м. Сімферополь, вул. Первомайська,3-в, код в ЄДРПО України 05420155) державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення (літ.А) загальною площею 106,4 кв.м., розташовані за адресою: АР Крим, м.Сімферополь, вул. Монтажна,8, в цілому.

5. наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.