ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.07.07 р.                                                                               Справа № 10/95пд

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л.А..

за участю представники сторін:

від позивача  -  Плужнік О.О. - довіреність;

від відповідача – не  зявився;

від 3-ї  особи – Чернякова М.Г. – довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом   Виконавчого  комітету  Донецької  міської  ради м.Донецьк,

до відповідача   Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Укрбудтехнологія»  с.м.т.Ярова  Красноліманського району,

за  участю  третьої  особи  на  боці  позивача  Комунального  підприємства «Управління  генерального  плану м.Донецька»  м.Донецьк,

про   стягнення  суми  заборгованості у  розмірі  13 599,69  грн.,  витрат  у  розмірі 1 890,43 грн.  та розірвання   договору , -

в  судовому  засіданні  оголошувались перерви:

з 29.05.2007 р. до 04.06.2007 р.

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач,  Виконавчий  комітет  Донецької  міської  ради м.Донецьк,  з  позовом  до  відповідача,  Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Укрбудтехнологія»  с.м.т.Ярова  Красноліманського району, за  участю  третьої  особи  на  боці  позивача  Комунального  підприємства  «Управління  генерального  плану м.Донецька»  м.Донецьк,  про  стягнення  суми  боргу  у  розмірі 6 276,78  грн. за  договором № 1303  від  01.01.2005 р.,  штрафних  санкцій  у  розмірі  2 247,08 грн.  та розірвання договору  № 1303.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на   розрахунок  заборгованості, рішення  виконавчого  комітету  № 586/11  від  17.11.2004 р.,  дозвіл  на  розміщення  зовнішньої реклами,  договір  № 1303  від 01.01.2005 р.

29.05.2007 р. від  позивача  надійшло  уточнення позовних  вимог,  в  якому він  відмовляється  від  позову  в  частині  нарахованих  штрафних  санкцій  у  розмірі   2 247,08  грн.  та  наполягав    на  стягнені суми  основного  боргу  у  розмірі 8 369, 04  грн.  за    період   01.01.2005 р.  по  31.12.2005 р.  та  розірванні  договору № 1303  від  01.01.2005р.

Заявлене  уточнення позовних  вимог  прийнято  судом у  порядку  передбаченому  ст.22  Господарського процесуального  кодексу  України.

27.06.2007 р.  від  позивача надійшло клопотання,    в  якому  він  збільшує позовні  вимоги  та  просить  стягнути  заборгованість  за  договором   № 1303  від  01.01.2005 р.  за  період  з  01.01.2005 р.   до  16.08.2006 р.  у  розмірі   13 599,69  грн. та суму  за  примусове демонтування  рекламного  засобу  у  розмірі 1 890,43 грн.

Представник відповідача  у судовому засідання та відзиві  на позовну  заяву б/н від 14.05.2007 р.  позовні  вимоги  не  визнав. Пояснив,  що  відповідно  до наказу  № 19-ок  від 01.12.2004 р.,  який  був  складений  на  підставі  протоколу  № 1  від  12.10.2004 р. загальних зборів  засновників,  з 01.12.2004 р. генеральним  директором  ТОВ «Укрбудтехнологія  призначений  Джишкаряні О.Ш.

Крім  того, сповістив  суд,  що  договір  №  1303/2004  між  відповідачем  та  позивачем укладався   01.01.2004 р. Термін  його  дії  був встановлений  до   31.12.2004 р.

Щодо  наявності  договору  № 1303  від  01.01.2005 .  йому  нічого  не  відомо.

Представник  третьої  особи  у  поясненнях  до    суду   б/н  від  22.05.2007 р. підтвердив укладання  з  відповідачем   договору   №  1303  від  01.01.2005 р.  та  існування  з  відповідачем  договору   № 1303/2004  від  01.01.2004 р.

Пояснив,  що у  зв’язку   з невиконанням  відповідачем  зобов’язань  за договором  на  підставі  рішення Виконавчого комітету  Донецької міської  ради   № 449/1  від  16.08.2006 р. було  демонтовано рекламний  засіб.

На  підставі  положень  статті  69  Господарського  процесуального кодексу  України  термін  розгляду  справи  продовжувався    за  клопотанням  сторін.

В  останнє  судове  засідання  представник  відповідача  не  з’явився,  про  час  і  місце  слухання  справи  належним  чином  був  повідомлений.

Враховуючи  положення  ст..75  Господарського  процесуального  кодексу  України,  справу  розглянуто  за  наявними  в  ній й документами  та  рішення  прийнято  за   відсутності  відповідача.

Розглянув  матеріали  справи,  додатково  представлені  документи,  заслухав   пояснення сторін,  оцінив докази за своїм внутрішнім  переконанням, суд  приходить  до  висновку,  що  позовні   вимоги   не   підлягають   задоволенню  з   наступних   підстав.

Судом встановлено,   на  підставі  рішення  виконавчого  комітету  Донецької  міської  ради № 586/11  від  17.11.2004 р.    ТОВ  «Укрбудтехнологія»  був  виданий  дозвіл  на  розміщення  рекламної  конструкції  за  адресою вул.Артема - бул.Шевченко (конструкція 2,0 х 3,0 м)  у  Ворошиловському  районі   терміном  на  п’ять   років.

Як  убачається  з  наданої  до  суду  відповідачем  копії  договору  №  1303/2004 р.  між    Виконавчий  комітетом (позивач  по  справі) ТОВ  «Укрбудтехнологія»  в  особі  генерального  директора  Турчанінова В.О.  був  укладений  договір  на  розміщення  заходів зовнішньої  реклами – рекламоносіїв   зовнішньої  реклами в м.Донецьку  та  їх  подальша  експлуатація.

Відповідно  до п.2.1.  ТОВ  «Укрбудтехнологія»  отримало  право  на  розміщення  рекламної конструкції 2,0 х 3,0 м  в м.Донецьку.

Як  убачається  з  п.6.1.  договору  сторони  визначили  термін  дії  договору  з 01.01.2004 р.  до  31.12.2004 р.

Умовами  п.п.6.2., 6.3.  сторони  визначили  підстави  дострокового  розірвання  договору.

Відповідно  до  пункту7.2.  договору  сторони  визначили,  що   розповсюджувач,  який  належним  чином  виконував  умови  договору  та  який подав  заявку  за  два  місяці  до  закінчення  строку, має  право  на його  продовження   за  умови  відсутності  перешкод    цьому нових    вимог   до  рекламної  установки (рекламному  місць) у  відповідності  з  затвердженими  міськими  програмами.

Як  убачається  з  пояснень  відповідача,  умови  договору  №  1303/2004 р.  від   01.01.2004 р.  він  виконував  належним  чином ,  заборгованості  з  платежів  не  мав.

Договір  № 1303  від  01.01.2005 р.  товариство  не  укладало,  рекламоносієм  у  2005 р.  не користувався.

Крім  того,  звертає  увагу  суду,  що  договір № 1303  підписано не уповноваженою   особо,  у  підтвердження  своїх  доводів  надав  додаткові  документи.

Обґрунтовуючи    позовні  вимоги  щодо  стягнення  заборгованості  у  розмірі за  період  з  01.01.2005 р.   до  16.08.2006 р.  у  розмірі   13 599,69  грн.,  позивач посилався  на  наявність  договору   № 1303  від  01.01.2005 р.  на  розміщення  спеціальних  конструкцій;  укладеність  договору,  оскільки  умовами  договору  (п.2.1.)  сторони  встановили,  що  договір діє  з   01.01.2005р.  до  17.11.2009 р.

Розмір  плати  за  користування  одним  місцем сторони  встановили  2 092,26  грн.  за  квартал (три  місяці).

Вважає, заперечення  відповідача щодо  не  укладання  договору  № 1303  таким,  що  фактично  спростовується   обставинами   по  справі,  тому,   що  рекламний  засіб   знаходився  на  місці  узгодженому    за  договором № 1303/2004 р.  та  рішенням     виконавчого  комітету  № 586/11  від 17.11.2004 р.

Крім  того,  сповістив  суд,  що  рішенням  виконавчого  комітету  Донецької  міської  ради  № 449/1  від 16.08.2006 р.    у  зв’язку   з  невиконанням    договірних  зобов’язань   розповсюджувачем  реклами,  ТОВ  «Укрбудтехнологія»,   було  прийнято  рішення щодо  демонтажу  рекламних  засобів  за  адресою м.Донецьк, Ворошиловський  район,  вул.Артема, 86,  який  був  демонтований    у  серпні  2006 р.

Приймаючи  рішення,  суд  враховує  наступне.

Як  убачається  з  матеріалів  справи, по  вул.Артема  у  Ворошиловському  районі  м.Донецька на  підставі  рішення виконавчого комітету  Донецької  міської  ради  № 586   ТОВ  «Укрбудтехнологія»  була  розташована  рекламна  конструкція  ( 2.0х3,0 м.).

На підставі  рішення виконавчого  комітету Донецької  міської  ради  № 449/1  від 16.08.2006 р.    у  зв’язку   з  невиконанням    ТОВ  «Укрбудтехнологія»  договірних  зобов’язань     було  прийнято  рішення  про  демонтаж  рекламних  засобів  за  адресою м.Донецьк, Ворошиловський  район,  вул.Артема, 86.При  цьому  у  вказаному  рішенні визначений  лише    розповсюджувач  реклами  і  не  визначено,  на  підставі  якого  договору  знаходилась  рекламна  конструкція    на  відведеному  місці.

Крім  того,  позивачем  не  було  надано до суду  доказів  припинення  договору № 1303/2004,  а  також    доказів  того, що  договір   № 1303  від 01.01.2005 р.  укладений  з  боку  відповідача  уповноваженою  особою,  хоча  на  це  не  раз  зверталась  увага  суду.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України, підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

Положеннями  ст. 202 Цивільного  кодексу  України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною  другою  статті 207  Цивільного  кодексу  України  визначено,  що правочин  вважається  таким,  що  вчинений  у  письмовій  формі,  якщо  він  підписаний  його  стороною (сторонами).

Правочин,  який  вчиняє  юридична  особа,  підписується  особами,  уповноваженими  на  це  її  установчими  документами,  довіреністю,  законом  або  іншими  актами  цивільного  законодавства,  та  скріплюється  печаткою.

Статтею  145  Цивільного  кодексу  України  передбачено,  що  вищим  органом  товариства  з обмеженою  відповідальністю  є  загальні  збори  його учасників.

Як  убачається  з  наданого  до  суду  протоколу загальних зборів  учасників  ТОВ «Укрбудтехнологія»  від  12.10.2004 р.    учасниками  товариства  було  прийнято  рішення  щодо  переобрання  Генерального  директора  Товариства.

Відповідно  до  прийнятого рішення  учасників  товариства,   було  відкликано  з посади  Генерального  директора  товариства  Турчанінова В.О.  на  підставі  представленої  заяви  про  звільнення  та  обрано  Генеральним  директором  товариства  Джишкаряні  О.Ш.

Відповідно  до  наказу  № 18 Турчанінова В.О.  було  переведено  з  посади  заступника  директора  та  переведено на  посаду  першого  заступника  генерального  директора  товариства  з 01.12.2004 р.

Згідно до  наказу  ТОВ  «Укрбудтехнологія»  № 19-ок    Джишкаряні  О.Ш.  було  призначено  на  посаду  генерального  директора  з  01.12.2004 р.

Як  убачається  з  довідки  із  статуправління  № 7-22-573  Головного  управління  статистики  у  Донецькій  області,  керівником  товариства  визначений  Джишкаряні Олександр  Шотович,  дата  основних  змін  в  довідці  визначена – 28.11.2004 р.

Положеннями частини   першої  статті  215  Цивільного кодексу  України  передбачено,  що  підставою  недійності    правочину  є  недодержання  в  момент  вчинення  правочину  стороною (сторонами)  вимог,  які  встановлені  частинами  першою – третьою,  п’ятою   та  шостою  статті  203  Цивільного  кодексу  України.

За  положеннями  частини  першої та  другої   статті  203  Цивільного  кодексу  України  зміст  правочину  не  може  суперечити  Цивільному  кодексу,  іншим  актам  цивільного  законодавства.

Особа,  яка  вчиняє  правочин, повинна  мати  необхідний  обсяг  цивільної  дієздатності.

Аналіз  наданих  до  суду  документів  надає  можливість  суду  прийти  до  висновку,  що  договір  № 1303 від  01.01.2005 р.  було укладено  посадовою  особою,  яка  не  мала  права  його  вчиняти.

Зі  спірного  договору  убачається,  що  01.01.2005 р.   з  боку  відповідача  його  укладено    генеральним  директором  ТОВ «Укрбудтехнологія»,  в  той  час,  як  надані  документи  свідчать  про  те,  що  з   01.12.2004 р.  генеральним  директором  був  призначений  Джишкаряні  О.Ш.

Позивач  не  надав  суду  доказів  того,  що  вказаний  договір  Турчанінов В.О.  уклав  на  підставі  довіреності,  яка  надавала б  йому  ці  повноваження.

Положеннями  статті  83  Господарського  процесуального кодексу  України   визначено,  що  господарський  суд  має  право  визнати  недійсним  повністю  чи  у  певній  його  частині  пов'язаний  з  предметом  спору  договір,  який  суперечить  законодавству.

Позивач  звернувся  до  суду  з  позовною  заявою  про  стягнення  заборгованості.  яка  виникла  на  підставі  договору  № 1303  від  01.01.2005 р.    та  стягнення  витрат ,  пов’язаних   з  демонтажем  конструкції.  встановленої  за   вказаним  договором.

При  розгляді  матеріалів  справи,  суд  дійшов висновку  щодо  недійсності  договору  № 1303  від  01.01.2005 р.  на  підставі  положень ст.ст.145,  203,  205  Цивільного  кодексу  України.

Відповідно  до  частини 7 статті 193 Господарського кодексу  України, не допускається  одностороння  відмова  від виконання  зобов’язань   крім випадків, передбачених  законом.

За  умовами  статті  216  Цивільного  кодексу  України  недійсність  правочину  не  створює  юридичних  наслідків,  крім  тих,  що  пов’язані   з  його  недійсністю.

Враховуючи  викладене,  позовні  вимоги  щодо  стягнення  заборгованості  у  розмірі   13 599,69  грн.  за  період  з 01.01.2005 р.  до  16.08.2006 р.  не  підлягають  задоволенню.

Відмовляючи  в  задоволені  позовних вимог  щодо  стягнення   витрат  пов’язаних   з  демонтажем  рекламного  засобу  у  розмірі 1 890,43  грн.,  суд  враховує положення  статті   22  Цивільного  кодексу  України,  якими  визначено,  що  збитками є  витрати,  які  особа  зробила  або  мусить  зробити  для  відновлення  свого  порушеного  права (реальні  збитки).

Позивач  не  надав  до  суду  будь-яких  доказів  того,  що зазнав  чи   мусить  зазнати   витрати  повязані  з  демонтажем  рекламної  конструкції.

Відповідно  до  статті  43 Господарського  процесуального  кодексу України,  суд  оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному  розгляді  у  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в  їх  сукупності.

Відповідно  до  вимог статті 33  Господарського  процесуального  кодексу  України  кожна сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона  посилається,  як  на  підставу  своїх вимог.

Судом  досліджувалися  всі  матеріали  справи,  які  були  надані  позивачем  в  обґрунтування  позовних  вимог.

Інших  доказів щодо  підстав стягнення  витрат  крім   рішення Виконавчого комітету  Донецької міської  ради   № 449/1  від  16.08.2006 р.   та  довідки-розрахунку, позивач  до  суду не  надав.

Враховуючи  викладене,  суд приходить  до висновку,  що позовні  вимоги щодо  стягнення   витрат по  демонтажу  у  сумі 1 890,43  грн.  не  обґрунтовані   та  не  підлягають  задоволенню.

Що стосується  позовних  вимог  про розірвання  договору  № 1303  від 01.01.2005 р.,  то  позивач  обгрунтовуючи  позовні  вимоги  посилається  на  невиконання  відповідачем  зобовязань  за  цим  договором  по  сплаті  платежів  та  наявність  заборгованості.

Статтею  651  Цивільного  кодексу  України  визначено,  що  договір  може  бути  розірвано  за  рішенням  суду  на  вимогу  однієї  із  сторін  у  разі  істотного  порушення  договору  другою  стороною  та  в  інших  випадках,  встановлених  договором  або  законом.

Істотним  є таке порушення  стороною  договору, коли  внаслідок  завданої  цим  шкоди  друга  сторона  значною  мірою позбавляється  того,   на  що  вона  розраховувала  при  укладанні  договору.

Враховуючи  ті  обставини,  щопозивач  не  довів  наявність  заборгованості  за  договрром № 1303  від  01.01.2005 р., позовні вимоги  щодо  розірвання  договору  не  підлягають  задоволенню.

Враховуючи  клопотання  позивача ,  в  якому   він  відмовляється  від  позову  в  частині  нарахованих  штрафних  санкцій  у  розмірі   2 247,08  грн. ,  на  підставі  положень  п.4 статті  80  Господарського  процесуального  кодексу  України,  позовні  вимоги  в  цій  частині  підлягають  припиненню.

Судові  витрати  підлягають  віднесенню  на  відповідача у  порядку  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

На   підставі   статей 11,   145,  202,  203,  207,  215,   216.  651  Цивільного  кодексу  України,  статті  193  Господарського кодексу України, керуючись статтями 22, 33, 43, 49, 69,  75,  82,  п.4  ст.80,  п.1  ст.83,  84,   85 Господарського  процесуального  кодексу  України,   господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити  в  задоволені  позовних  вимог  Виконавчого  комітету  Донецької  міської  ради м.Донецьк,  заявлених  до  Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Укрбудтехнологія»  с.м.т.Ярова  Красноліманського району,  про  стягнення  суми  боргу  у  розмірі  13 599,69  грн. за  договором № 1303  від  01.01.2005 р., витрат  пов’язаних   з  демонтажем  у  розмірі 1 890,43 грн.  та розірвання   договору  № 1303  від  01.01.2005 р.

Визнати  договір  № 1303  від  01.01.2005 р.,  укладений  між  Виконавчим  комітетом Донецької  міської  ради м.Донецьк, та  Товариством з  обмеженою відповідальністю  «Укрбудтехнологія»  с.м.т.Ярова  Красноліманського району,  недійсним

Припинити  провадження  з  позовом Виконавчого  комітету  Донецької  міської  ради м.Донецьк,  заявленим до  Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Укрбудтехнологія»  с.м.т.Ярова  Красноліманського району,    в  частині  нарахованих  штрафних  санкцій  у  розмірі   2 247,08  грн.

Суддя

Надруковано 4 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1прим.-  3-й особі;

1 прим. – у справу.