ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Справа № 17/70                               "16" липня 2007 р.

м. Чернігів                                                                                               «16 »липня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

Представника позивача: Пузанова Н.О. –заст. начальника відділу, довіреність №04-203/2196 від 16.07.2007р.;

Представника  відповідача: Лямін С.Б. –директор, наказ №28-к від 23.11.99р., паспорт.

матеріали справи №17/70

За ПОЗОВОМ: Відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області

14017, м. Чернігів, вул. Комінтерну, 14

До ВІДПОВІДАЧА: Чернігівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих

14013, м. Чернігів, вул. Мендєлєєва, 5

Про стягнення 101490,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Чернігівської області порушено провадження у справі №17/70 за позовом Відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області до Чернігівського учбово-виробничого підприємства УТОС про стягнення в сумі 101490,56 грн. боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов’язання.

Згідно абзацу 3 ч.6 ст.20  Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів” № 875-ХІІ від 21.03.1991 р. (далі –Закон №875):

«Суми адміністративно-господарських санкцій і пені, що надійшли до державного бюджету, використовуються Фондом соціального захисту інвалідів на надання підприємствам, установам, організаціям, у тому числі підприємствам, організаціям громадських організацій інвалідів, фізичним особам, які використовують найману працю, цільової позики (на поворотній основі з терміном повернення до трьох років) на створення  робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у межах коштів, передбачених на зазначені потреби у відповідному році. Цільові позики підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів надаються лише за наявності відповідного рішення Комісії.»

З урахуванням викладеного 22 грудня 2003 року між відділенням Фонду соціального захисту інвалідів в Чернігівській області та Чернігівським учбово-виробничим підприємством Українського товариства сліпих був укладений Договір №2 про надання безвідсоткової цільової позики в розмірі 100000,00грн. (сто тисяч гривень).

За умовами зазначеного договору Позивач зобов'язався надати Відповідачу позику в сумі 100000,00 грн. терміном на 36 місяців до 22 грудня 2006 року, за умови, що вона буде використана на створення нових 6 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідач зобов'язався здійснити закупівлю обладнання для створення робочих місць для інвалідів на тендерній основі, працевлаштувати інвалідів згідно графіку створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та повернути позику у передбачуваний договором термін. Термін дії договору закінчився 22 грудня 2006 року.

Відповідач в установлений договором термін позику не повернув, що і стало підставою для звернення Позивача з позовом про стягнення боргу за вищевказаним договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов’язання.

Представник Відповідача заявив усне клопотання про зупинення розгляду справи з наступних підстав.

Законом України від 5 квітня 2007 року N899-V, який набрав чинності з 30.05.07р., внесено зміни  до статті 65 Закону України "Про  Державний  бюджет України на 2007 рік", а саме, зазначену статтю доповнено частиною другою такого змісту:

«Надати право Кабінету Міністрів України здійснювати списання цільових позик, наданих відділеннями Фонду соціального захисту інвалідів підприємствам громадських організацій інвалідів,  термін повернення яких закінчився до 1 січня 2007 року, в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.»

Враховуючи, що Кабінетом Міністрів України на даний час не вирішено питання про списання цільової позики, наданої Відповідачу, представник Відповідача просить зупинити розгляд справи до остаточного з`ясування справи.

Представник Позивача проти заявленого клопотання не заперечив.

Згідно п.4 ч.2 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України:

«Суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої  особи, яка заявляє самостійні  вимоги  на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.»

Враховуючи, що в разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про списання цільової позики, наданої Відповідачу, можуть відпасти підстави для стягнення суми позову, тобто вищевказані представником Відповідача підстави зупинення можуть суттєво вплинути на розгляд даної справи, суд доходить висновку про обґрунтованість клопотання представника Відповідача та можливість його задоволення.

Разом з тим, термін «до остаточного з`ясування справи»є неконкретним, а тому суд вважає за можливе зупинити провадження у справі до 18 вересня 2007 року.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.4 ч.2 ст.156, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі зупинити до 18 вересня 2007 року.

2. Зобов`язати Відповідача повідомити про результати розгляду Кабінетом Міністрів України питання про списання цільової позики, наданої Відповідачу.

3. Дана ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява   про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи,  яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне  оскарження  обчислюється  з дня  отримання нею копії ухвали.  Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається  протягом  десяти  днів  після  подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Дана ухвала набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                                           І.В. Кушнір