ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14 червня 2007 р.                                                                                       Справа  № 16/131

за  заявою                    дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор”, м. Ужгород

про                                перегляд  постанови господарського суду Закарпатської області від 05.04.06 за нововиявленими обставинами

у справі                     №7/269-А  господарського суду Закарпатської області

за позовом                    державної податкової інспекції у м. Ужгороді, м. Ужгород

до  відповідача 1          дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор”, м. Ужгород

до  відповідача 2          акціонерного товариства закритого типу „Авіакомпанія „Вітаір”,                м. Київ

про                                визнання нечинним договору підряду №127/08 від 13.08.04.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від заявника (відповідача 1) – Греца Я.В. (дов. від 27.04.07 №01/1029)

від  позивача  – Товтин М.В. – начальник юридичного відділу (дов. від 10.01.07 №148/9/10), Буря О.О. – заступник начальника юридичного управління, начальник відділу супроводження справ у судах (дов. від 12.01.07 №447/9/10), Чорба О.В. – інспектор податкової служби І рангу.

від відповідача 2 –не з’явився

Прокурор – Костак В.В.

СУТЬ СПОРУ: про перегляд  постанови господарського суду Закарпатської області від 05.04.06 за нововиявленими обставинами у справі №7/269-А господарського суду Закарпатської області за позовом державної податкової інспекції у м. Ужгороді, м. Ужгород до дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор”, м. Ужгород та до акціонерного товариства закритого типу „Авіакомпанія „Вітаір”, м. Київ про  визнання нечинним договору підряду №127/08 від 13.08.04.

Заявник (відповідач 1) просить заяву задоволити, мотивуючи ти, що йому стали відомі істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи. Зокрема, висновком за №12231 спеціаліста-економіста Київського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що первинні документи, якими оформлялись відповідні господарські операції за оспорюваним договором, відповідають чинному законодавству, підприємством правильно обліковано та зроблено відповідні проводки по бухгалтерському обліку, а також правильно відображено в податковому обліку дані господарські операції. Вказані висновки дають підстави стверджувати, що  АТЗТ „Вітаір” виконувались роботи на виконання договору за № 127/08 від 13.08.04. Вказана обставина, на думку заявника, має істотне значення для справи, оскільки в основу судового рішення про задоволення позову покладено відсутність фактичного виконання відповідачем 2 робіт за оспореним договором. Вказана обставина стала відома заявнику тільки 12.02.07, в момент отримання висновку № 12231, тобто уже після розгляду справи.

В ході розгляду заяви про перегляд постанови господарського суду Закарпатської області від 05.04.06 за нововиявленими обставинами відповідачем 1 подано доповнення до заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, із змісту якого випливає, що заявнику стали відомі додаткові обставини, що мають істотне значення для справи, які не були  і не могли бути відомі йому на момент розгляду справи. Так, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 12.09.05 по справі № 17/140 встановлено, що діяльність щодо організації, здійснення контролю всього комплексу аерофотознімальних робіт, що здійснювалися АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” не підлягає ліцензуванню. Крім того,   рішенням господарського суду Тернопільської області від 10.11.05 по справі № 7/166-2373 встановлено, що в серпні 2004 року АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” подавало до органів державної податкової служби податкові декларації та сплачувало належні суми податків. Поданими доповненнями заявником обґрунтовано, що про ці обставини він дізнався лише в травні 2007 року, отримавши лист від ДП „Івано-Франківський облавтодор” від 10.05.07 №521/01-10, тобто в місячний строк до подання вказаних доповнень відповідно до ст.247 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні представник відповідача 1 заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами підтримав та просить її задоволити.

Позивач проти заяви про перегляд постанови господарського суду Закарпатської області від 05.04.06 заперечує з мотивів, зазначених у письмовому запереченні, зокрема зазначає, що відповідачем 1 пропущено без поважних причин строки для звернення з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, крім того, позивач вказує на відсутність у даному випадку нововиявлених обставин. Так, висновок спеціаліста-економіста не спростовує висновки суду про відсутність доказів, які б підтверджували факт виконання договору підряду, тому не має істотного значення для справи. На думку позивача, відповідачу 1 було відомо про рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.09.05 по справі № 17/140 та рішення господарського суду Тернопільської області від 10.11.05 по справі № 7/166-2373.

Відповідач 2 в судове засідання уповноваженого представника не направив, письмових пояснень не надав, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заперечив з огляду на пропуск процесуального строку для подання відповідної заяви, а також з огляду на те, що наведені відповідачем 1 обставини не є нововиявленими.

29.05.07 під час попереднього судового засідання за згодою сторін розпочато судовий розгляд справи.

У судових засіданнях 29.05.07, 06.06.07 за згодою сторін, відповідно до ч.2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України оголошувалася перерва.

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 14.06.07 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони повідомлено, що  повний текст постанови буде виготовлено 27.06.07.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та  додатково подані докази, суд встановив:

Постановою господарського суду Закарпатської області від 05.04.2006 року по справі № 7/269-А задоволено позов ДПІ у м. Ужгороді до ДП „Закарпатський облавтодор”, АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір”, визнано недійсним договір підряду № 127/08 від 13.08.04, на підставі укладення його з боку АТЗТ „Вітаір” з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Вказана постанова набрала законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 12.09.05 по справі №  17/140 встановлено, що між ДП „Івано-Франківський облавтодор та АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” було укладено договір по забезпеченню при виконанні аерофотознімальних робіт № 128/08 від 13.08.04, предметом якого є організація, здійснення та контроль всього комплексу заходів по виконанню аерофотознімальних робіт. При виконанні даного договору на виконавця АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” було покладено наступні обов’язки, передбачені п.2.3, а саме: при потребі своєчасно укладати договори на виконання конкретних видів робіт по забезпеченню АФЗ робіт; провести  заходи  по підготовці документів для  виробництва АФЗ робіт у повному обсязі; узгодити всі питання щодо проведення АФЗ робіт в уповноважених органах України; скласти графіки виконання АФЗ робіт; організувати якісне виконання аерофотознімальних польотів; провести вивчення і аналіз АФЗ матеріалів; сформулювати та впровадити банки даних топографо-геодезичної і картографічної інформації; розробити технічну документацію картографічного дослідження АФЗ матеріалу; проконтролювати виконання просторових цифрових карт з використанням космічної системи GРS.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що роботи, зазначені п.п.2.3 спірного договору не передбачені Законом України “Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність” від 28.12.1998 року, „Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з виконання топографо-геодезичних, картографічних робіт (затверджені наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва та Міністерства екології та природних ресурсів України № 24/43 від 12.02.2001р., зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 27.02.2001 року за № 178/5369), як такі, що потребують спеціального дозволу (ліцензії).

Аналіз оспорюваного договору підряду № 127/08 від 13.08.2004р., укладеного між ДП „Закарпатський облавтодор”, АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” свідчить про те, що роботи, які виконувались АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” за даним договором є повністю ідентичними до тих робіт, що підлягали виконанню відповідно до п.2.3 договору  № 128/08 від 13.08.2004 року, укладеного  між ДП „Івано-Франківський облавтодор та АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір”.

Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили (Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2005 року рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.09.05 по справі №  17/140 залишено без змін)  встановлено, що роботи, які виконувались АТЗТ „Вітаір” щодо організації та здійсненню контролю по виконанню всього комплексу заходів аерофотознімальних робіт не підлягають ліцензуванню.

Відповідно до ч.1. ст.72 КАС України обставини,  встановлені  судовим рішенням  в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших  справ,  у  яких беруть участь ті самі особи або особа,  щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, відсутність порушень з боку АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” вимог законодавства щодо ліцензування певних видів господарської діяльності не підлягала доказуванню при розгляді справи  № 7/269-А, що розглядалась господарським судом Закарпатської області.

Вказана обставина має істотне значення для справи, оскільки постанова господарського суду Закарпатської області від 05.04.06, зокрема, ґрунтувалась на доводах позивача про  порушення відповідачем 2 п.44 ч.1 ст.9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” щодо наявності спеціального дозволу (ліцензії) на виконання топографо-геодезичних картографічних робіт.

Крім того, дана обставина не була відома відповідачу 1 на момент розгляду справи, оскільки про її існування він довідався лише з листа ДП „Івано-Франківський облавтодор” від 10.05.07 № 521/01-10, і не могла бути відома йому, оскільки він не був стороною у справі  № 17/140, не знав про існування вказаного судового рішення, що не спростовано позивачем.

Також рішенням господарського суду Тернопільської області від 10.11.2005 року по справі № 7/166-2373 встановлено, що АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” у серпні 2004 року вело податковий облік, подавало податкові декларації та сплачувало податкові зобов’язання до бюджету, оскільки відображало в складі податкових зобов’язань суми ПДВ, що визначені по операціях з виконання робіт за договором № 130/08 від 13.08.2004 року, укладеного між ДП „Тернопільський облавтодор” та АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір”.

Вказана обставина має істотне значення для справи, оскільки у постанові від 05.04.2006 року по справі №7/269-А господарський суд Закарпатської області виходив із обставин, наведених позивачем у позовній заяві про те, що намір відповідача 2 на укладення договору, що за відомо суперечить інтересам держави і суспільства виявляється у створенні штучних умов для уникнення від відповідальності за несплату податків, зборів та інших обов’язкових платежів до бюджету, також із наведених у позовній заяві обґрунтувань про те, що доказами наявності умислу є зокрема, несплата обов’язкових платежів за договором № 127/08 від 13.08.2004 року. Такі доводи ґрунтувались на листі ДПІ у Солом’янському районі від 17.02.05 за № 754/7/260936, в якому зазначено про неможливість проведення зустрічної перевірки для підтвердження відносин з ДП „Закарпатський облавтодор” у зв’язку з відсутністю інформації про місцезнаходження відповідача 2. Вказана інформація податкового органу містила лише загальні відомості про показники податкових декларацій відповідача 2 за серпень  та вересень 2004 року, тому для суду фактично не були відомі обставини про те, чи вівся АТЗТ „Авіакомпенією „Вітаір” податковий облік і чи відображалися в ньому податкові зобов’язання з господарських операцій, проведених у даний період, чи включалися вони до податкових декларацій і чи здійснювалася сплата податків за серпень 2004 року.

Разом з тим, рішенням суду, що набрало законної сили (ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.06 рішення господарського суду Тернопільської області від 10.11.05 по справі № 7/166-2373 залишено без змін)  встановлено, що в періоді, коли здійснювались господарські операції за оспореним договором, тобто в серпні 2004 року АТЗТ „Авіакомпанія „Вітаір” вело податковий облік, відображало суми податкових зобов’язань у документах податкової звітності, які подавало до податкового органу та сплачувало податки. У свою чергу,  позивачем по справі під час провадження за нововиявленими обставинами не подано будь-яких доказів про те, що податковому обліку та податковій звітності відповідача 2 за серпень 2004 року мають місце будь-які порушення законодавства, що полягають у заниженні сум податкових зобов’язань за даний період, в тому числі і щодо операцій, виконаних за спірним договором № 127/08 від 13.08.04.

Вказана обставина не була відома відповідачу на момент розгляду справи, оскільки про існування судового рішення, яким встановлені відповідні обставини  і про набрання ним законної сили відповідач довідався лише отримавши лист ДП „Тернопільський облавтодор” від 21.05.07 № 06-3/690/1. Крім того, зважаючи, що відповідач 2 не приймав участі у розгляді справи № 7/166-2373, він не міг знати про дані обставини на момент розгляду справи № 7/269-А господарським судом Закарпатської області.

Таким чином, вищевказані обставини є нововиявленими, більше того, відповідач 1 звернувся до суду в порядку глави 4 Кодексу адміністративного судочинства України щодо даних обставин в межах строку, встановленого ст.247 КАС України.

Крім того, як випливає з матеріалів справи, виконуючи зобов'язання за договором від 13.08.04 № 127/08, відповідач2 уклав з ТзОВ "Авіаційний розрахунковий центр" договір на виконання аерофотознімальних робіт №АФС-07/2004 від 27.08.2004р. ТзОВ "Авіаційний розрахунковий центр" здійснював свою ді яльність на підставі ліцензії серії АА №63046 виданої 05.12.2003р. Міністер ством екології та природних ресурсів України, яка надає йому право викону вати топографо-геодезичні, картографічні роботи.

Як вбачається з акту виконаних робіт від 30.09.04, що підписаний відповідачами по даній справі, АТЗТ Авіакомпанія „ВІТАІР” виконала наступні роботи: складення графіків виконання АФЗ робіт; сформування та впровадження банку даних топографо –геодезичної і картографічної інформації; проконтрольовано виконання просторових цифрових карт з використанням космічної системи GРS.

Як свідчить лист від 22 квітня 2005 року №012т, в ТзОВ "Авіаційний розрахунковий центр" направило відповідачу аерофотознімальний матеріал по оберту А-1. При цьому зазначено, що зальоти виконувались згідно договору, укладеного між АТЗТ Авіакомпанія "ВІТАІР" та ТзОВ "Авіаційний розрахунковий центр".

Складання відповідачами акту виконаних робіт 30.09.04, та отримання результатів аерофотознімальних робіт від ТзОВ "Авіаційний розрахунковий цент" відповідачем 1 тільки після 22 квітня 2005 року не може свідчити про невиконання таких робіт, оскільки акт виконаних робіт від 30.09.2004р. не містить даних про передачу  аерофотознімальних матеріалів. В його тексті зазначено про виконання договірних зобов'язань щодо організації, здійснення та контролю всього комплексу заходів по виконанню аерофотознімальних робіт.

Крім того, як вбачається з листа відповідача2 №05-01-5 від 04.01.2005 року, останній повідомляє відповідача1 про проходження контролю в уповноважених органах аерофотознімального матеріалу і зазначає, що аерофотознімальний матеріал буде переданий відповідачу 1 тільки після завершення такого контролю. Наведені обставини узгоджуються з п.2.5 договору №АФС-07/2004 від 27.08.04 укладеним між ТзОВ "Авіаційний розрахунковий центр" та відповідачем 2, згідно з яким всі матеріали аерофотозйомки повинні передаватися безпосередньому споживачу продукції після перегляду цих матеріалів уповноваженими органами.

В ході розгляду заяву заяви відповідачем 1 подано докази про те, що на момент розгляду господарським судом справи № 7/269-А документи аерофотознімальних робіт, отримані відповідачем 1 на виконання умов договору № 127/08 від 13.08.04 були вилучені у зв’язку з розслідуванням кримінальної справи № 1600905 на підставі постанови Ужгородського міськрайонного суду від 06.10.2005р. Оскільки документи, що вилучались, містять відомості, що становлять державну таємницю, виїмка проведена шляхом направлення відповідних матеріалів на адресу Державної податкової адміністрації України через Закарпатський обласний вузол спецз’язку, що підтверджується відповідними реєстрами.

Вищевказані обставини в сукупності підтверджують, що роботи за договором від 13.08.2004 року № 127/08 були виконані, а матеріали аерофотозйомки  на момент розгляду справи були вилучені у відповідача 1 у зв’язку з розслідуванням кримінальної справи.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до висновку спеціаліста-економіста Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.12.06 за №12231,  роботи, виконані за договором від 13.08.04  № 127/08, пов’язані з господарською діяльністю відповідача 1, податкова накладна № 47 від 17.08.04, видана АТЗТ „Авіакомпанія”Вітаір”  оформлені відповідно до вимог закону, а  ПДВ  в сумі 1500000 грн. включається до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду.

При вирішення даної справи суд виходить з того, що статтею 43 Господарського кодексу України визначено принцип свободи підприємницької діяльності, тобто підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом, а відповідно до ст. 44 цього кодексу підприємництво здійснюється на основі самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону. Крім того, відповідно до ч.5 ст.19 Господарського кодексу України незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доводи позивача про намір уникнути сплати податків за наслідками виконання оспорених договорів є недоведеними, оскільки позивачем не подано доказів порушення вимог податкового законодавства з боку відповідача 2, пов’язаних з спірними господарськими операціями. Факт виконання робіт відповідачем 2 підтверджено первинними документами, які оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що надає їм юридичної сили та доказовості. Питання оцінки вартості виконаних робіт, повноти виконання господарських зобов’язань стосується внутрішніх господарських відносин сторін за договором, адже відповідно до ч.2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Матеріалами справи спростовуються доводи позивача про порушення з боку відповідача 2 вимог Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності”. Крім того, відсутність спеціального дозволу у суб’єкта господарювання не свідчить про укладення угоди, що суперечить інтересам держави і суспільства, адже норма ст. 207 Господарського кодексу України розмежовує вказані підстави для визнання недійсності господарського зобов’язання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні у матеріалах докази, які підтверджують наявність нововиявлених обставин по справі, які, до того ж мають преюдиційний характер, дають підстави для скасування постанови господарського суду Закарпатської області від 05.04.06 по справі № 7/269-А. Враховуючи нововиявлені обставини, суд констатує, що позивачем у встановленому порядку належними та допустимими доказами не доведено, що договір від 13.08.06 № 127/08 укладено з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, а також наявність умислу хоча б однієї з сторін на укладення такого договору, тому не вбачається підстав для визнання даного договору недійсним. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 71, 72, 86, ч. 3 ст. 121,  ч.2 ст. 150, ст. ст. 158-163, ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор” про перегляд постанови господарського суду Закарпатської області від 05.04.06 по справі № 7/269-А задоволити.

Постанову господарського суду Закарпатської області від 05.04.06 по справі                            № 7/269-А скасувати, прийняти нову постанову.

У позові відмовити.

Постанова набирає чинності протягом 10-ти днів з дня складання в повному обсязі відповідно до ст. ст. 160, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного  суду.

Суддя                                                                               О.В. Васьковський