ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.08.07 р.                                                                               Справа № 11/169

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Острополець В.С.

За участю представників:

від позивача: Ніколаєв О.С. – за довіреністю

від відповідача: Клеймьонов В.М. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбасвуглепереробка” м.Українськ

про стягнення 1206,40грн.

У судовому засіданні було оголошено перерву, згідно до ст.77 ГПК України з 16.07.07р. по 31.07.07р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбасвуглепереробка” м.Українськ, штраф в сумі 1206,40грн. за невиконання плану перевезень № 2246 у грудні 2006р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на претензію за № 7/Д від 15/І-07, відповідь № 213/16 від 19.02.2007р., облікову картку № 2246 за грудень 2006р. з актом розбіжностей, план перевезень за грудень 2006р., декадні заявки, розрахунок суми штрафу                      та інше.

Відповідач надав відзив за № 643 від 18.06.2007р. та заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив,  як вбачається з плану  , на  першу декаду  грудня 2006р.  було  заплановано до перевезення 100ваг по Донецькій залізниці,  фактично  перевезення склало 44вагони, недовантаження   по Донецькій залізниці  -56 вагонів. Перевантажено в першій декаді 194пв. – 13375тн. Відповідно  до  розрахунків позивача, нарахована   сума  штрафу в  розмірі  998,40грн.

У  другій  декаді  відповідачем  загальний  план  виконаний, але не  виконаний план по дорогах призначення,  а  саме по Одеській  залізниці – 26ваг.,  фактично  перевезення склало 16 вагонів, недовантаження  - 10 вагонів. По Донецькій залізниці – 74 вагонів,   фактично  перевезення склало 67 вагонів, недовантаження  - 7 вагонів. Відповідно  до  розрахунків позивача, нарахована   сума штрафу в  розмірі  208,00грн.

Тому, на думку  позивача,   по обліковій картці виконання плану перевезень № 2246 за грудень 2006р., відповідно до Статуту залізниць України, на відповідача нарахований штраф в сумі 1206,40грн., у зв’язку   з непред’явленням вантажу до перевезення в 1 та 2 декадах по дорогах призначення.

В акті розбіжностей до облікової картки № 2246 за грудень 2006р. відповідач заперечує проти нарахування розміру штрафу, посилаючись на ст.107 п. “д” Статуту залізниць України та п.2.8. Правил планування перевезень вантажів, які, на думку відповідача, звільняють його від відповідальності за невиконання плану перевезень.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися правовідносини, що передбачені Статутом залізниць України та іншими законодавчими актами.

Згідно частини 1 статті 20 Статуту залізниць України облік виконання планів перевезень вантажів здійснюється в обліковій картці за формою, встановленою Правилами  планування перевезень, затверджений наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002р.  № 873, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12.2002р. за № 1030/7318.

Згідно  п.5 ст. 307 Господарського кодексу України,  умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Пункт 105 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 N 457 ( 457-98-п ) з наступними змінами, встановив, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Пункт 106 Статуту залізниць України ( 457-98-п ) встановлює відповідальність Залізниці та вантажовідправника у вигляді штрафу за  незабезпечення залізницею вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень та за невикористання вантажовідправником поданих вагонів і контейнерів чи відмову від вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, за незабезпечення завантаження маршруту, за надолуження невиконання плану попереднього місяця, за невиконання плану перевезень по залізницях призначення.

Пункт 5 Статуту залізниць України ( 457-98-п ) встановлює, що на  підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають, зокрема, порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Планування перевезень вантажів по залізницях і станціях призначення є необхідною складовою планування перевезення вантажів, згідно  до п. 2.2 Правил планування перевезень вантажів ( z1030-02 ).

Відповідач  вважає, що план перевезення він виконав, тому звільняється від відповідальності згідно п. “г” та п. “д” статті 107 Статуту та п.2.8. Правил планування перевезень вантажів.

Відповідачем  були внесені зміни у напрямках перевезення вантажів, про що свідчать подані    до   матеріалів  справи  телеграми  (аркуші справи №№ 10-18)  та копії листів  за № 588  від 01.12.2006р.,  за № 621 від 15.12.2006р.,  за № 632  від  20.12.2006р., за № 637   від 22.12.2006р.  та  за № 638 від 22.12.2006р. Позивач  у  судовому  засіданні  не  заперечував проти отримання  листів.

У  даному  випадку  відповідач  не   відмовлявся від  вагонів,  передбачених  заявкою,  що  підтверджується  матеріалами  справи.

Відповідно до пункту  “д” статті 107 Статуту  вантажовідправник звільняється  від  сплати штрафу за  невиконання  плану  перевезень  у  разі надолуження  недовантаження, допущеного протягом декади. Відповідач  попередив  позивача  про внесення  змін  до  плану  перевезень по залізницях призначення.

При такому положенні,  відсутні підстави  для  стягнення з відповідача штрафу, у визначеному Статутом залізниць України ( 457-98-п ) порядку, тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову..

Господарські  витрати  підлягають  розподілу  в  порядку  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

На підставі викладеного, керуючись п.2.8. Правил планування перевезення вантажів, ст.ст. 105,106, 107 Статуту залізниць України, та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірники

позивачу 1

відповідачу 1

у справу 11/169вик. Острополець В.С.