ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.06.07                                                                                           Справа  № 1/1162-2/152

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Кузь В.Л. /головуючий/, Юркевич М.В., Городечна М.І., розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Віола»(м. Червоноград)

на рішення господарського суду Львівської області

від 28.12.2006р. у справі № 1/1162-2/152

за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (м. Львів)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Віола»(м. Червоноград)

про розірвання договору №38/02 купівлі-продажу від 29.04.2002року

за участю представників:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Степчук О.Л.

З правами та обов’язками, передбаченими ст. 22 ГПК України, сторони ознайомлені.

Позивач не направив свого представника в судове засідання 05.06.07 і повідомив причини неявки, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання.

Рішенням від 28.12.2006р. у справі №1/611-4/112 господарського суду Львівської області (суддя Зварич О.В.) задоволено позов  регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області (м. Львів) до товариства з обмеженою відповідальністю «Віола»(м. Червоноград) про розірвання договору №38/02 купівлі-продажу від 29.04.2002року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, товариством з обмеженою відповідальністю подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить рішення господарського суду Львівської області скасувати, з огляду на наступне:

- місцевий господарський суд не повідомив належним чином відповідача про час та місце судового розгляду у даній справі;

- обґрунтовуючи своє рішення на акті від 10.03.2006року поточної перевірки умов договору купівлі-продажу, судом не було досліджено, що висновки, викладені в акті не відповідають дійсності;

- підпис директора та печатка ТзОВ «Віола» на даному акті жодним чином не засвідчують згоди відповідача з висновками, викладеними у ньому;

- у листі санітарно-епідеміологічної станції Сокальського району Львівської області від 24.11.2006року №1209/06 зазначено, що санітарні вимоги дотримуються.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Львівської області підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

Умовами укладеного між сторонами у справі договору від 29.04.02 купівлі-продажу будівлі для розробки кріплення та будівлі пилорами шахти №5 «Великомостівська»було покладено на покупця обов’язок утримання об’єкта в належному санітарно-технічному стані та забезпечити у придбаному об’єкті зберігання інженерних комунікацій та доступ до них (п. 5.1; а.с. 8-9).

Задовольняючи позов про розірвання договору купівлі-продажу, місцевий господарський суд виходив з того, що 10.03.06 позивачем було проведено перевірку виконання вимог договору за місцем знаходження об’єкта та встановлено факт невиконання відповідачем умов утримання об’єкта в належному санітарно-технічному стані та забезпечення у придбаному об’єкті зберігання інженерних комунікацій та доступу до них, що підтверджено актом від 10.03.06.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що такий висновок суду зроблений при неповному з’ясуванні обставин, які мають значення для справи та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими.

Зокрема, в акті перевірки від 10.03.06 (а.с. 12) зазначено (п. 3.6), що умова договору про утримання об’єкта в належному санітарно-технічному стані та забезпечення у придбаному об’єкті зберігання інженерних комунікацій та доступу до них фактично не виконується, а саме: будівля знаходиться в антисанітарному стані. Тобто, перевіркою, проведеною позивачем, визначено лише антисанітарний стан будівлі. Однак, питання відповідності певного об’єкта встановленим санітарним нормам і правилам відноситься до компетенції санітарно-епідеміологічної служби. Актами перевірки дотримання санітарного законодавства, складеним Сокольською районною санітарно-епідеміологічною станцією (а.с. 19; 20) не виявлено порушень відповідачем вимог санітарних норм та правил.

Натомість, листом від 24.11.06 (а.с. 30) Сокальська районна санітарно-епідеміологічна станція повідомила позивача, що на прилеглій території будівлі пилорами санітарні норми дотримуються.

Щодо того, що приміщення пилорами за даними Сокольської районної СЕС без вікон та дверей, а віконні та дверні отвори забиті дерев’яними дошками, то суд апеляційної інстанції не встановив, що дана обставина є ознакою недотримання відповідачем умов договору купівлі-продажу, оскільки таким не визначено технічний стан об’єкта на момент продажу, окрім наявності посилання на довідку–характеристику, видану Червоноградським МБТІ, яка позивачем не додана до матеріалів справи. Відсутній опис технічного стану будівлі і в акті приймання-передачі від 30.04.02. Окрім того, предметом договору купівлі-продажу, окрім будівлі пилорами, була і будівля розробки кріплення, про яку не зазначено в актах перевірки районної СЕС.

Разом з цим, місцевим господарським судом не враховано і вимоги норм матеріального права.

Зокрема, ст. 653 ЦК України визначає правові наслідки зміни або розірвання договору, частиною четвертою якої встановлено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов’язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Умовами договору не передбачено обов’язку покупця повернути об’єкт купівлі-продажу в разі розірвання такого договору у зв’язку із невиконанням ним своїх зобов’язань. Відповідно, рішення суду в частині зобов’язання відповідача повернути позивачу отримане й оплачене майно не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, Львівським апеляційним господарським судом встановлено, що підстави для розірвання договору купівлі-продажу позивачем не доведені, зобов’язання відповідача повернути придбане за плату й передане позивачем майно не передбачене ні договором, ні законом, а тому підстави для задоволення позову-відсутні.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

п о с т а н о в и в:

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення від 28.12.2006р. у справі №1/611-4/112 господарського суду Львівської області скасувати. Прийняти нове рішення –у задоволенні позову –відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий          суддя                                                  Кузь В.Л.

суддя                                                  Юркевич М.В.

суддя                                                  Городечна М.І.