СУД
СУД
У Х В А Л А

23.07.07                                                                                 Справа № 01-10/20-87.

Суддя  Ковалінас М.Ю., розглянувши матеріали за заявою

боржника –Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Макарт",                 м. Луганськ

Про порушення провадження у справі про банкрутство

Розглянувши заяву боржника та додані до неї матеріали, суд

в с т а н о в и в :

До господарського суду Луганської області подано заяву ліквідаційної комісії б/н від 19.07.07.  про порушення справи про банкрутство, яка не відповідає вимогам чинного законодавства про банкрутство.

Так згадану заяву подано від імені ліквідаційної комісії ТОВ "Компанія "Макарт", в той час, як боржником у даному випадку є суб’єкт господарювання –підприємство ТОВ "Компанія "Макарт" в особі ліквідаційної комісії.

У заяві в порушення вимог ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон) не зазначено: відомостей щодо суми грошових зобов’язань, які боржник визнає, із зазначенням окремо сум штрафу та пені; відомостей щодо найменування банків, у яких обслуговується боржник, наявності у нього відкритих чи закритих розрахункових (поточних) рахунків; відомостей щодо неплатоспроможності чи неможливості сплатити грошові вимоги кредиторів у повному обсязі, з обґрунтуванням неможливості погашення вимог кредиторів, як за рахунок майна, так і за рахунок господарської діяльності.

До заяви не додано бухгалтерського балансу (фінансового звіту) боржника на останню звітну дату, підписаного керівником і головним бухгалтером підприємства, при цьому у доданому до заяви звіті про фінансові результати боржника за 5 місяців 2007 р. відсутній підпис головного бухгалтера.

До заяви, поданої від імені ліквідаційної комісії, в порушення вимог ст. 51 Закону, не додано жодних доказів діяльності ліквідаційної комісії та не зазначено адреси за якою вона діє (відсутні відповідні протоколи засідань ліквідаційної комісії).

Згадану заяву подано в порядку ст. ст. 6, 7, 51 Закону, але якщо заява подається за нормами ст. 51 Закону, у даному випадку йде мова про недостатність вартості активів (майна) боржника, а не про їх повну відсутність, як вбачається із змісту заяви.

Крім того, згідно п. 4 ст. 7 боржник подає заяву до господарського суду за наявності у нього майна, достатнього для покриття судових витрат.

До того ж, боржник зобов’язаний в місячний строк звернутися до  господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство при прийнятті органом, уповноваженим приймати рішення о ліквідації, відповідного рішення.

Як слід з матеріалів доданих  до заяви б/н від 19.07.07. зазначених умов не дотримано, оскільки рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство, згідно протоколу №3 від 14.05.07. зборів засновників, прийнято 14.05.07., а згадану заяву подано до господарського суду лише 20.07.07., тобто значно пізніше ніж у місячний строк.

Крім того, як вбачається з протоколу №3 від 14.05.07. зборів засновників ТОВ "Компанія "Макарт" у ньому відсутнє рішення загальних зборів засновників про ліквідацію боржника (згідно п. 9.3. Статуту ТОВ "Компанія "Макарт"), не зазначено, у якому порядку має відбутися звернення до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство –згідно ст. 51 Закону (при встановленні факту недостатності вартості майна для задоволення вимог кредиторів) або на загальних підставах (ст. 7 Закону).

За нормами ст. 51 Закону, рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство боржника, на підставі рішення власника (уповноваженого органу) про ліквідацію підприємства і створення ліквідаційної комісії, приймає ліквідаційна комісія за результатами своєї роботи, у вигляді відповідного протоколу засідання ліквідаційної комісії.

До заяви б/н від 19.07.07. додано наказ від 29.05.07. №31 директора ТОВ "Компанія "Макарт" про створення ліквідаційної комісії, який  суперечить положенням Статуту ТОВ                     (п.п. 9.3., 9.4.) щодо порядку його ліквідації, оскільки у Статуті зазначено, що ліквідаційна комісія призначається учасниками ТОВ.

З доданої до згаданої заяви довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не вбачається внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо ліквідації боржника, відповідно до ст. 17, ст. ст. 33-35 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців".

Крім того, у тексті заяви зазначено про відсутність активів боржника, але з доданої до неї довідки вих. №83 від 27.06.07. Луганської філії АБ "Брокбізнесбанк", слід, що станом на 26.06.07. у боржника є залишок грошових коштів на поточному рахунку –782,93грн., відомостей щодо  закриття цього рахунку не надано, що суперечить акту інвентаризації б/н від 04.06.07. та даним фінансового звіту боржника за 5 міс. 2007 р., які додано до заяви.

До заяви ліквідаційної комісії також не додано належних доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Згідно з листом Державного казначейства України №03-04/88-828 від 01.02.02. держмито зараховується в доход Державного бюджету України  на рахунки, відкриті на ім’я територіальних органів Державного казначейства та згідно до п.5 Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 04.06.98. №02-5/78 “Про деякі питання практики застосування розділу VІ Арбітражно-процесуального кодексу України” –у платіжному дорученні на сплату державного мита, мають міститися відомості про те, яка саме заява оплачується державним митом (найменування суду, назва сторін, суть заяви).

У доданому до заяви б/н від 19.07.07. платіжному дорученні №797 від 13.06.07. на сплату державного мита, у рядку призначення платежу зазначено: "оплата госпошлины по жалобе в аппеляц. гос. суд в Луганской области", в той час, як заяву подано до господарського суду Луганської області про порушення провадження у справі про банкрутство.

А також, згідно з п. 14 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”, яка затверджена наказом Головної  державної податкової інспекції України від 22.04.93. №15,  при перерахуванні мита з рахунку платника до суду додається останній примірник платіжного доручення, на зворотній стороні якого має бути напис кредитної установи такого змісту: “Зараховано в доход державного бюджету… грн. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб банку з їх розшифровкою і відтиском печатки цього банку.

Але, на зворотній стороні доданого до заяви платіжного доручення №797 від 13.06.07. на сплату державного мита в розмірі 85 грн. відсутні відповідний  напис кредитної установи, дата зарахування мита до бюджету, підписи посадових осіб та печатка банку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, п. 1 ст. 9, ст. 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, п. п. 3, 4 ст. 63 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1.Повернути  заяву та додані до  неї документи заявнику без розгляду.

2.Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в  загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Додаток   (тільки заявнику):  на “31“ аркуші, в тому числі: оригінали платіжних

доручень №797 від 13.06.07. на сплату державного

мита на суму 85 грн. 00 коп. та №796 від 13.06.07.

на сплату витрат на інформаційно-технічне

забезпечення судового процесу на суму 118 грн. 00 коп.

Суддя                                                                                             М.Ю. Ковалінас

Надр. 3 прим.:

1 –до наряду;

2 –боржнику;

3 –Луганському обласному відділу з питань банкрутства.