СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.07                                                                                 Справа № 16/319пн.

Суддя  Шеліхіна Р.М.,   розглянувши матеріали справи за позовом Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньфарма", м.Київ

до Луганської обласної клінічної лікарні, м.Луганськ

про відміну торгів на закупівлю препаратів лікарських та фармацевтичних

при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача –не прибув,

від відповідача –Соляник Ф.Т., головний лікар,

Ільченко А.А., дов. від 15.06.07. №27/96,

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: КП «Луганська обласна «Фармація», Ременець А.О., дов. від 15.09.06. №991; Нікітін О.Е., юрист, дов. від 22.05.07. №568,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні  15.06.07. було оголошено перерву до 22.06.07. до 16 години в порядку правил ст.77 ГПК України.

Представником позивача заявлене клопотання про забезпечення позову, в якому заявник просить заборонити відповідачу здійснювати дії щодо виконання умов договору .

Представники відповідача і третьої особи заперечили проти клопотання позивача у зв’язку з недоведеністю заявником клопотання тих підстав, які можуть утруднити виконання рішення по справі.

Відповідно до правил ст.66 ГПК України підставами для забезпечення позову вважаються ті обставини (дії чи бездіяльність), які дозволяють суду зробити висновок про неможливість або утруднення виконання рішення по справі. Забезпечення позову допускається у разі, якщо невжиття таких заходів може зробити виконання рішення за спором досить трудним або неможливим. Для висновку щодо таких обставин і для прийняття заходів по забезпеченню позову у суду повинні бути докази дій (бездіяльності) або реального наміру відповідача, які б реально свідчили про вчинення певних дій по відношенню до предмету спору. Доказів обставин, дій відповідача, на підставі яких можна стверджувати про намір вчинити дії, пов’язані з порушенням закону, позивачем суду не надано. У матеріалах справи такі докази відсутні. Позивачем навіть не визначено які ж саме договори (договір) слід заборонити виконувати відповідачу.

Крім того, норми Закону України «Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти»направлені на зупинення замовником і переможцем торгів виконання дій, пов’язаних з реалізацією умов договорів, укладених за підсумками тендеру.

За таких підстав, у задоволенні клопотання про забезпечення позову позивачу відмовити.

Суть спору: заявлена вимога про відміну торгів на закупівлю відповідачем лікарських та фармацевтичних препаратів на підставі правил ст.28 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»у зв’язку з порушенням відповідачем вимог закону при проведенні торгів.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, стверджуючи про порушення відповідачем його прав на прийняття участі у відкритих торгах, оскільки позивач, отримавши тендерну документацію від відповідача, дійшов висновку про порушення норми ч.3 ст.21 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»- технічна частина тендерної документації містила посилання на конкретну торговельну марку лікарських препаратів, які були запропоновані відповідачем до закупівлі.

Крім того, позивач посилається на порушення відповідачем ч.2 ст.23 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»у зв’язку з тим, що відповідач не вказав розмір тендерного забезпечення в оголошенні про проведення торгів. Також позивач стверджує про порушення відповідачем вимог закону щодо оприлюднення торгів.

Відповідач відзивом від 01.06.07. №27/83 проти позову заперечує з підстав дотримання норм Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»та інших законодавчих актів, які регулюють даний вид правовідносин, при проведенні торгів на закупівлю відповідачем лікарських та фармацевтичних препаратів, які відбулися 02.04.07.

В листі від 22.06.07. №27/108 відповідач вказує про відсутність порушення ним прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки позивач не придбав тендерну документацію в офіційному порядку до проведення торгів і розкриття пропозицій, тому позивач не мав реального наміру взяти участь у торгах на закупівлю лікарських препаратів, які проводив 02.04.07. відповідач.

Також, в своїх письмових поясненнях (усних поясненнях у судових засіданнях) представник відповідача стверджував про те, що при підготовці технічної специфікації в тендерній документації, замовник фактично вказав всі можливі еквіваленти лікарських засобів, які можуть закуповувати лікувальні заклади у відповідності до вимог наказу Міністерства охорони здоров’я України від 27.02.06. №86.

Представник відповідача зауважив, що у разі, коли йде мова про еквівалент лікарського або фармацевтичного засобу, то цей еквівалент повинно бути підтверджено відповідним висновком, як встановлено наказом Міністерства охорони здоров’я України від 13.02.06. №66, інакше еквівалент Лікарського препарату не може бути застосований при лікуванні. До матеріалів справи відповідач долучив висновок від 20.06.07. керівника бази Державного фармакологічного центру МОЗ України по клінічним випробуванням лікарських засобів доктора медичних наук, професора Реброва Б.О., в якому зазначено, що в специфікації вказано еквіваленти препаратів в межах фармацевтичних груп.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача листом від 15.060.07. проти позову заперечує і вказує, що відповідач не порушив прав позивача на участь в тендері, адже позивач не придбав в офіційному порядку тендерну документацію, не підтвердив реального наміру про прийняття участі у торгах, не сплатив тендерного забезпечення.

Крім того, представник третьої особи вказує на дотримання відповідачем норми ч.3 ст.21 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти», оскільки в технічній документації вказано лікарські засоби за своїми еквівалентами. До того ж представник третьої особи зазначив про вимоги ч.1 ст.21 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»щодо розміру тендерного забезпечення, адже закон зобов’язує вказати розмір  в тендерній документації, а не в оголошенні.

В письмових поясненнях від 15.06.07.представник третьої особи зауважив на ствердження представника позивача щодо особливої та приоритетної функції  Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньфарма" (позивач) в сфері соціальних відносин, адже перед законом і судом всі рівні.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін і третьої особи, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, судова колегія дійшла висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до норми ст.19 Основного Закону держави –Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормою ст.55 Основного Закону держави –Конституції України –кожній особі гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав і охоронюваних законом інтересів, якщо вона вважає свої права порушеними, до суду у встановленому процесуальним законом порядку. При цьому особа самостійно визначає об’єм порушених прав та особу, яка їх порушила.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позивач повинен довести, що його права є порушеними і порушив права відповідач при вчиненні дій, пов’язаних із закупівлею ліків на торгах. А також факт того, що позивач звернувся до суду у встановленому законом порядку.

Суд оцінив у відповідності до вимог ст.43 ГПК України надані позивачем докази щодо порушеного відповідачем права позивача на участь у тендері і докази щодо дотримання позивачем порядку, встановлено законом для оскарження та відміни торгів  по проведенню тендеру.

Оцінивши надані представником позивача докази своїх вимог до суті спору, суд дійшов висновку про відсутність порушення відповідачем прав позивача, а також про недотримання позивачем порядку оскарження дій по проведенню тендеру.

Згідно правил ст.1 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»учасник  процедури  закупівлі  це - фізична чи юридична  особа  (резидент  або  нерезидент), що підтвердила намір взяти  участь  у  процедурі  закупівлі та подає чи подала тендерну пропозицію.

Стаття 20 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»визначає порядок надання тендерної документації і встановлює, що тендерна документація надається  (надсилається)  учаснику

торгів  протягом трьох робочих днів з моменту її оплати.  Документ

для  оплати  тендерної  документації  надсилається  або  надається

учаснику в триденний термін з дня отримання від нього відповідного

запиту. Відповідач отримав запит від позивача та надіслав йому рахунок для оплати вартості документації, але позивач не сплатив вартість тендерної документації і ніяким чином не повідомив відповідача про намір (або відсутність наміру при відповідних обставинах) взяти участь у торгах.

З огляду на припис закону позивач не був учасником торгів і не підтверджував свій намір взяти в них участь та не надсилав тендерних пропозицій. В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем тендерної документації від відповідача у встановленому законом порядку –на паперовому носії з необхідними реквізитами замовника, сплативши за документацію гроші.

Крім того, стаття 36 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»передбачає, що право на оскарження дій замовника (відповідача) виникає у зв’язку з порушенням прав і  свобод  у сфері закупівель. Тільки у разі порушення його права будь-який учасник або інша особа має право  оскаржити  рішення,  дії  або  бездіяльність  замовника  до Комісії, або до суду згідно з Законом України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти».

За таких обставин неможливо зробити висновок про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і відповідно до цього, у позивача відсутнє право оскаржувати тендер, проведений відповідачем і вимагати скасування його результатів.

Слід вказати, що  ст.28 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»встановлює вичерпний перелік обставин (фактів) для відміни торгів. Так, торги відміняються у разі, якщо: на   участь  у  торгах  було  подано  менше  трьох  тендерних пропозицій  щодо  предмета  закупівлі,  визначеного  замовником  у тендерній документації; було відхилено  всі  тендерні  пропозиції відповідно до вимог статті 27 цього Закону; замовник  порушив   вимоги  цього  Закону  щодо  оприлюднення інформації; якщо  до  оцінки допущено тендерні пропозиції менше ніж трьох учасників.

В ст.8 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти» вказано, що з  метою  створення оптимального конкурентного середовища діяльності   засобів   масової   інформації   у  сфері  закупівель оголошення про заплановану закупівлю чи про проведення попередньої кваліфікації учасників публікуються у спеціалізованому друкованому засобі   масової   інформації    із    загальнодержавною    сферою розповсюдження, що публікує інформацію виключно з питань державних закупівель та має назву,  яка відноситься  безпосередньо  саме  до сфери  державних  закупівель  (далі  -  спеціалізований друкований засіб масової інформації),  та в інформаційному бюлетені, що видає Тендерна   палата  України,  в  інформаційних  системах  у  мережі Інтернет.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі і тендерну документацію і докази щодо оприлюднення інформації про проведення торгів, вислухав представників сторін і третьої особи, суд дійшов висновку про відсутність доказів для встановлення фактів, які є підставою для відміни торгів. Тендер проведений у відповідності до вимог Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти»і принципів державних закупівель. Інформація по оприлюдненню проведення торгів була розміщена відповідачем у встановленому законом порядку: відповідач надав оголошення у спеціалізований друкований засіб масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження (вісник державних тендерів України від 19.03.07. № 12 (284), в інформаційний бюлетень, що видає Тендерна   палата  України (від 12.03.07. №11(82), в інформаційні системи у  мережі Інтернет («Портал «Державні закупівлі України»).

Враховуючи суть спору, необхідно вказати, що при оформленні технічної документації, відповідач не припустив порушення ч.3 ст.21 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти», помістивши можливі еквіваленти лікарських засобів в технічну документацію згідно з вимогами Закону України «Про лікарські засоби»і наказу Міністерства охорони здоров’я України від 27.02.06. №86. При цьому слід зазначити, що в медичній практиці –при написанні лікарем рецепту, при складанні історії хвороби людини та в процесі лікування - не вказується зашифрована діюча речовина препарату (хімічна складова) і не пишеться слово «еквівалент»препарату, а вказується назва лікарського засобу (без комерційної та авторської назви).

За таких підстав, суд дійшов висновку про відсутність порушених прав позивача, позов слід визнати безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Таким чином, у позові слід відмовити.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати по справі, у разі залишення позову без задоволення, покладаються на позивача. У зв’язку з тим, що підприємства громадських організацій інвалідів звільнені від сплати судових витрат, суд не вирішує питання про їх розподіл тому, що позивач не сплачував судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,33,34,43,49,66,67,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р ІШ И В :

1.          Відмовити у позові.

Рішення підписане 27.06.07.

Суддя                                                                      Р.М. Шеліхіна