ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"30" липня 2007 р.
Справа № 2/56-10А.

за позовом Приватного підприємства “Торговий дім “Укр-Петроль”, м. Луцьк

до Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів, м. Луцьк

про  скасування постанови від 21.05.2007 р. № 239

Суддя          Л. О. Черняк

При секретарі Андрусенко О. О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Логвінська І. М. - дов. у справі

від відповідача: Лобачевска І. С. – юрисконсульт (дов. у справі), Горішний В. І. - завідувач сектором (дов. у справі)

Відповідно до ст.160 КАС України в засіданні суду 30.07.2007 р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України.

Суть спору: позивач - Приватне підприємство “Торговий дім “Укр-Петроль” (надалі – підприємство) просить суд визнати неправомірними дії Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів щодо винесення постанови від 21.05.2007 р. № 239 і скасувати в цілому постанову від 21.05.2007 р. № 239 про накладення стягнення на підприємство в сумі 7418,88 грн.

Позовні вимоги ПП “Торговий дім “Укр-Петроль” обґрунтовує таким.

21.05.2007р. на АЗС №3 приватного підприємства “Торговий дім “Укр-Петроль”, що знаходиться за адресою Луцький район, с.Городище, вул.Миру, 1 а , Волинським обласним управлінням у справах захисту прав споживачів було здійснено перевірку стану дотримання законодавства про захист прав споживачів, за результатами якої було складено Акт №003744 від 25.04.2007р., на підставі якого було винесено Постанову №239 від 21.05.2007р. про накладення стягнення на наше підприємство в вигляді штрафу в розмірі 7418,88 грн. «за відсутність необхідної доступної, достовірної та своєчасної інформації про дизельне паливо».

Вищевказана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства і підлягає скасуванню з слідуючих підстав.

Основним порушенням і, відповідно,підставою для винесення оскаржуваної постанови відповідач вважає відсутність інформації про дизельне паливо, а саме як зазначається в Акті перевірки «на в'їзді та біля оператора автозаправочної станції відсутні відомості про марку та вид (залежно від вмісту масової частки сірки) дизельного палива, що реалізуються споживачам, чим порушено п. З Правил ведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки».

Оскільки на момент здійснення перевірки реалізація дизельного палива на АЗС не проводилася , то і відповідно на інформаційному табло не було розміщено інформацію про марку та вид (залежно від вмісту масової частки сірки) дизельного пального.

Жодних доказів що спростовують вищевказане чи підтверджують реалізацію дизельного палива взагалі на даній АЗС в матеріалах перевірки відсутні, що свідчить безпідставність і незаконність винесеної Постанови. Що стосується відсутності необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про марку та вид (залежно від вмісту масової частки сірки)дизельного палива, що реалізується споживачам біля оператора, то це не відповідає дійсним обставинам справи.

В дійсності на робочому місці оператора , безпосередньо на вітрині біля місця відпуску і приймання готівки за нафтопродукти ,розміщена інформація для споживача на якій, як на період перевірки так і весь час при реалізації нафтопродуктів, розміщені сертифікати відповідності і паспорта якості, причому щодо кожного виду палива. Станом на 25.04.2007р.- день проведення перевірки , результати якої оскаржуються, в вищезгаданому місці на АЗС було розміщено Сертифікат відповідності №212798 СеріяДЗ , термін дії якого з 26 лютого 2007р. по 01 січня 2008р., а також Сертифікат якості № 94 від 29.03.2007р. на паливо дизельне Л-0,50-40 за ДСТУ 3868-99 .

Вищевказані документи містили всю повну, достовірну та своєчасну інформацію для споживачів (в тому числі і відомості про марку та вид ,залежно від вмісту масової частки сірки, дизельного палива), причому в доступному , видному місці -безпосередньо в місці проведення покупцем (споживачем) попередньої оплати за продукт , який він планує придбати. Тобто споживач , перш ніж придбати продукт, який є в наявності на АЗС, має можливість ознайомитись з інформацією про нього, його якісні та кількісні показники. Оператор АЗС завжди готовий надавати і надає відповідні роз'яснення ,в разі звернення до нього покупців , щодо товару, що реалізовується . Жодних претензій з цього приводу від споживачів на адресу підприємства не надходило.

Додатково відзначаємо, що в вищезгаданому Сертифікаті відповідності вказано марку, на яку його видано Л-0,50-40 визначено, що воно відповідає ДСТУ 3868-99, термін придатності, назва виробника і його реквізити та інші дані.

Сертифікат якості № 94 від 29.03.2007р.   містить марку палива (Л-0,50-40), на яке воно видане, назву показників, їх дані і норми цих же показників згідно норм ДСТУ 3868-99. Зазначаємо доречі, що фактичні показники дизельного палива знаходяться в межах норм , передбачених ДСТУ.

Згідно Правил ведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки «вид дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки визначається на підставі паспорта якості, виданого випробувальною лабораторією підприємства-виробника дизельного палива на кожну партію відвантаженої готової продукції, або паспорта якості дизельного палива, що ввозиться на митну територію України, який може бути виданий іншою акредитованою лабораторією на кожну партію відвантаженої готової продукції, або паспорта якості дизельного палива на кожну партію відвантаженої готової продукції. Відомості, що містяться у паспорті якості, підтверджуються сертифікатом відповідності, виданим в установленому порядку уповноваженим органом із сертифікації, визначеним відповідно до законодавства». Виходячи з вищенаведеного, Сертифікат якості № 94 від 29.03.2007р. містив необхідну інформацію про вид дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки.

Відповідно до ч.І ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також; у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводиться до нього за допомогою засобів дистанційного зв’язку. Вся необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація безпосередньо на вітрині біля місця відпуску та приймання готівки за нафтопродукти, як от: сертифікат відповідності та сертифікат якості була в наявності на АЗС.

Враховуючи викладене, право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору порушено не було, оскільки вищевказані документи містили передбачену законом інформацію, причому в доступному та видному місці-безпосередньо в місці проведення покупцем (споживачем) оплати за товар, який останній бажає придбати.

Законодавець в п.7 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачив відповідальність за відсутність взагалі по місцю торгівлі необхідної , доступної , достовірної та своєчасної інформації для споживачів щодо товару (в нашому випадку дизельного палива) . Як вбачається з вищевказаного така інформація, щодо дизельного палива була на АЗС , на якій проводилась перевірка, що визначає застосування штрафних санкцій до ПП «Торговий дім «Укр-Петроль», відповідно до Постанови №239 від 21.05.2007р. безпідставними і незаконними а дії Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів по винесенню даної постанови протиправними.

З вищевказаного випливає, що оскаржувана постанова винесена необгрунтовано, без врахування всіх обставин справи , що мають значення для її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ, яка встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень (рішення , дії якого оскаржуються) , саме на відповідача по даній справі покладено обов 'язок доводити правомірність своїх дій , причому доводити слід належними і допустимими доказами.

Згідно ст.19 Конституції України , органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.Відповідно до п.5 ст.19 Господарського кодексу України «незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади ,їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняється». Держава , відповідно до п.1 ст.20 Господарського кодексу України, забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання . В відповідності до п.2 ст.20 Господарського кодексу України, кожен суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, які може захищати шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування , актів інших суб'єктів господарювання , що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання. В ст.9 визначено принцип законності судочинства, відповідно до якого органи державної влади , органи місцевого самоврядування , їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України. Однак вищевказаний принцип грубо порушено відповідачем при винесенні Постанови №239 від 21.05.2007р., що є безумовною підставою для її скасування, як незаконної.

Відповідач – у поясненні на позовну заяву від 16.07.2007 р. проти заявлених товариством вимог заперечив, посилаючись на таке.

25 квітня 2007 року завідуючим сектору Горішним В.І. проведено перевірку ПП «Торговий дім «Укр-Петроль». Під час перевірки встановлено порушення п. 20 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1442. Також встановлено порушення п. З Правил ведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2007 р. N 545.

Перевірка проводилась за участю представника Позивача - старшого оператора Сасовського Сергія Ананійовича. Відповідно до п. 3.9 Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.10.07 № 311 «Про затвердження Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг» (далі - Наказ) представником суб'єкта господарювання є також особа, яка реалізує продукцію. І представником суб'єкта господарювання під час проведення перевірки не було заявлено ніяких заперечень щодо вимог та зауважень перевіряючого.

Під час перевірки встановлено, що Відповідачем не надається споживачам необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про продукцію. Так, на в'їзді та біля оператора повинні бути відомості на інформаційних табло про роздрібні ціни, марки та види (залежно від вмісту масової частки сірки) дизельного палива, що реалізується споживачам через мережу автозаправних станцій. Під час перевірки біля оператора були розміщені сертифікати відповідності і паспорти якості. Але відповідно до ст. 15 Закону України «Про захисту прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірною та своєчасної інформації. Та вищевказані документи не містили зазначеної інформації. Адже, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.96 № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). А із сертифікату відповідності неможливо дізнатися характеристики товару без володіння спеціальними знаннями. Отже, дана інформація є недоступною.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачена наявність інформації для споживачів незалежно від того, чи даний вид товару реалізується суб'єктом господарювання на момент перевірки, для свідомого та компетентного вибору. Доказом здійснення торгівлі дизельним пальним є інформація на табло, яке належить суб'єкту господарювання. Отже, на час перевірки споживачам була надана недостовірна, яка не є необхідною та несвоєчасна інформація про наявність того чи іншого виду пального на АЗС, що належить Відповідачу, та характеристики пального відповідно.. Адже споживач не має змогу своєчасно зорієнтуватися на компетентному виборі нафтопродуктів саме на цій АЗС, саме таких які йому необхідні на даний момент.

Відповідачем надана споживачам інформація про сертифікацію нафтопродуктів. Та це є дотримання норм законодавства про захист прав споживачів, зокрема п. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а не власне волевиявлення Відповідача.

У разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного обслуговування несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію виноситься постанова про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». У вказаній статті відсутнє слово «взагалі», на яке акцентує увагу Відповідач. Отже, Відповідач довільно трактує статті Закону, вживаючи слова, які нібито закладені у статті.

Слід зазначити, що спеціалісти управління діяли у межах та у спосіб, передбачені законодавчими актами та Конституцією України. Так, відповідно до п. З Правил ведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2007 р. N 545, територіальні органи Держспоживстандарту щомісяця після проведення перевірки нафтопереробних підприємств та автозаправних станцій на відповідність дизельного палива показникам, зазначеним у паспорті якості, подають до 10 числа наступного місяця узагальнену інформацію про результати перевірки органам державної податкової служби за місцем знаходження цих підприємств та автозаправних станцій.

Також згідно із Положенням про головні управління (управління) у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджених Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.11.2006 № 332 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27 січня 2007 р. за № 69/13336 управління мають право перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі, виконання робіт та надання послуг.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін суд

встановив:

Згідно акту № 003744 від 25.04.2007 р. Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів при перевірці АЗС (с. Городище Луцького р-ну) ПП «Торговий Дім «Укр-Петроль» (м. Луцьк, вул. Лазо, 5) було встановлено, що АЗС не укомплектована зразковими мірниками місткістю 10 та 50 літрів, чим порушено п. 20 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами. На в’їзді та біля оператора автозаправочної станції відсутні відомості про марку та вид (залежно від вмісту масової частки сірки) дизельного палива, що реалізується споживачам, чим порушено п. 3 Правил ведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки (а. с. 10, 11).

За наслідками перевірки за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про дизельне паливо керівником управління у справах захисту прав споживачів було прийнято постанову № 239 від 21.05.2007 року про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 % - 7418, 88 грн.

Відповідно до п. 7 ст. 23 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про захист прав споживачів" від 1 грудня 2005 року N 3161-IV (надалі – Закон N 3161-IV) У разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2007 р. від 21.03.2007 р. № 545 «Деякі питання проведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки» затверджено Правила проведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки. Ці правила визначають порядок ведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки (понад 0,2 відсотка, не більше ніж 0,2 відсотка, не більше ніж 0,035 відсотка, не більше ніж 0,005 відсотка). Дія Правил поширюється на всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, зареєстрованих у встановленому порядку, крім споживачів, які використовують дизельне паливо для власних потреб.

Згідно абз. 10 п. 3 зазначених Правил Відомості про роздрібні ціни, марки та види (залежно від вмісту масової частки сірки) дизельного палива, що реалізується споживачам через мережу автозаправних станцій, повинні бути зазначені на інформаційних табло, що встановлюються на в'їзді та біля оператора автозаправної станції.

Відповідно до приписів ст. 15 Закону № 3161-ІV споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Згідно акту перевірки біля оператора були розміщені сертифікати відповідності і паспорти якості. Однак, ці документи не містили необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про дизельне паливо, як цього вимагає Постанова Кабінету Міністрів України від 21.03.2007 р. від 21.03.2007 р. № 545, якою затверджені Правила. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). А із сертифікату відповідності неможливо дізнатися характеристики товару без володіння спеціальними знаннями. Таким чином, дана інформація є недоступною.

Відомості про роздрібні ціни, марки та види (залежно від вмісту масової частки сірки) дизельного палива, що реалізується споживачам через мережу автозаправних станцій, повинні бути зазначені на інформаційних табло, що встановлюються на в’їзді та біля оператора автозаправної станції. На день перевірки зазначених відомостей на інформаційних табло на в’їзді та біля оператора про марку та вид (залежно від вмісту масової частки сірки) дизельного палива, що реалізується споживачам – не було.

Перевіркою встановлено, що підприємством було одержано для реалізації 7168 л дизельного палива по ціні 3,48 грн. (а. с. 11).  Виходячи з цього 30 % вартості одержаної для реалізації партії товару складає 7418,88 грн.

Відповідно до Положення про головні управління (управління) у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі від 28 листопада 2006 року N 332 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 січня 2007 р. за N 69/13336) управління наділені правом перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі, виконання робіт та надання послуг.

Таким чином, наведені докази у справі свідчать про правомірність постанови № 239 від 21.05.2007 р., яка відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України „Про ціни і ціноутворення", Законом України „Про засади державної регуляторної політики в сфері господарської діяльності", Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України  "Про ціни та ціноутворення" господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові ПП “Торговий дім “Укр-Петроль” про визнання неправомірними дій Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів щодо винесення постанови від 21.05.2007 р. № 239 та скасування постанови від 21.05.2007 р. № 239 про накладення штрафу в розмірі 30 % - 7418,88 грн.          - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання  заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                       Л. О. Черняк

Дата виготовлення повного тексту постанови 06.08.2007 р.

Суддя