ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ухвала

Іменем України

"18" квітня 2007 р.                                                             Справа  № 2/87

СУДДЯ Господарського суду Закарпатської області О.Ф. Ремецькі

розглянувши заяву комунального підприємства Центральна районна аптека №1 Закарпатського обласного виробничого об’єднання „Фармація”, м. Ужгород

про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення заборони органам виконавчої служби проводити дії по виселенню з орендованого приміщення позивача до розгляду справи по суті,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду області від 18.04.2007р. порушено провадження у справі за позовом комунального підприємства Центральна районна аптека №1 Закарпатського обласного виробничого об’єднання „Фармація”, м. Ужгород до Управління майнової політики Ужгородської міської ради, м. Ужгород про визнання договору №764/0 від 30.11.2005 року оренди нежитлового приміщення в м. Ужгород, вул. Корзо, 6 та пл. Театральна, 3 загальною площею 336,8кв.м. чинним.

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою та просить її задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Вказує на те, що згідно договору оренди №764/0 від 30.11.2005 року між сторонами було узгоджено правомірність подальшого користування орендарем цих приміщень та складено відповідний договір оренди. Вважає, що на сьогоднішній день відсутні у відповідача підстави вимагати звільнення орендарем орендованого майна, оскільки в провадженні господарського суду області знаходиться справа, що стосується встановлення правомірності перебування в приміщеннях в м. Ужгород, вул. Корзо, 6 та пл. Театральна, 3 загальною площею 336,8кв.м.

Оскільки на сьогоднішній день відповідачем вчиняються дії по примусовому звільненню позивачем орендованого майна, вважає, що можливі дії органу ДВС спричинять певну небезпеку та заподіють шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в справі.

Статтями 66 та 67 ГПК України передбачено, що особа яка має підстави вважати,  що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення (можливе утруднення виконання рішення суду), а невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову в будь-якій стадії провадження у справі.

У   першому   із  зазначених  випадків  заявник  повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення  позову. З  цією  метою  та  з  урахуванням  загальних вимог,  передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності  фактичних  обставин,  з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має   здійснити   оцінку  обґрунтованості  доводів  заявника  щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості  і  адекватності  вимог  заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін,  а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку  між  конкретним  заходом  до  забезпечення позову і предметом позовної вимоги,  зокрема,  чи спроможний такий захід забезпечити  фактичне  виконання  судового  рішення  в  разі задоволення позову; імовірності утруднення   виконання  або  невиконання  рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб,  що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність   заходу   до   забезпечення    позову,    що застосовується     господарським    судом,    визначається    його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом,  зокрема,  з урахуванням  співвідношення  права  (інтересу),  про  захист  яких просить заявник,  з вартістю майна,  на яке вимагається накладення арешту,  або майнових  наслідків  заборони  відповідачеві  вчиняти певні дії.

Аналізуючи доводи заявника стосовно вжиття заходів до забезпечення позову, суд констатує наступне.

Заявником вказано на необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, зокрема, накладення заборони органам виконавчої служби проводити дії по виселенню з орендованого приміщення позивача до розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням майнової політики Ужгородської міської ради вживаються заходи по примусовому звільненню позивачем орендованих ним приміщень в м. Ужгород, вул. Корзо, 6 та пл. Театральна, 3 загальною площею 336,8кв.м., що підтверджується поданими заявником відповідними доказами.

В даному випадку доводи  заявника  щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням їх розумності, обґрунтованості і адекватності  щодо забезпечення позову належним чином обґрунтовано, а заявлені вимоги не порушуватимуть збалансованості інтересів сторін,  а також інших учасників судового процесу, оскільки вжиті заходи забезпечать неможливість виселення позивача до встановлення в судовому порядку факту правомірності використання ним орендованого комунального майна.

Вищевикладене доводить адекватності заявлених вимог відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Клопотання комунального підприємства Центральна районна аптека №1 Закарпатського обласного виробничого об’єднання „Фармація”, м. Ужгород про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення заборони органам виконавчої служби проводити дії по виселенню з орендованого приміщення позивача до розгляду справи по суті задоволити.

2. Заборонити Ужгородському міському відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції вчиняти дії по примусовому звільненню (виселенню) комунальним підприємством Центральна районна аптека №1 Закарпатського обласного виробничого об’єднання „Фармація”, м. Ужгород орендованих приміщень в м. Ужгород, вул. Корзо, 6 та пл. Театральна, 3 загальною площею 336,8кв.м.

Суддя                                                             О.Ф. Ремецькі