ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

31.05.07 р.                                                                               Справа № 20/203пд

Суддя О.Є.Донець

розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Одежда-мода”, м.Донецьк

до відповідачів: 1. Управління комунальних ресурсів, м.Донецьк

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “АРТ ЦЕНТР”, м.Донецьк

про визнання договору оренди недійсним

До господарського суду Донецької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю “Одежда-мода”, м.Донецьк, із позовом до Управління комунальних ресурсів, м.Донецьк та до Товариства з обмеженою відповідальністю “АРТ ЦЕНТР”, м.Донецьк про визнання недійсним укладеного відповідачами договору оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Донецьк, пр-т Ленінський, 4.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що укладенням спірного договору позивач був незаконно позбавлений переважного права на продовження договору оренди стосовно того ж об’єкту, укладеного з Представництвом Фонду державного майна України в м.Донецьку. 19.12.1996р., що при укладенні спірного договору відповідачами були порушенні приписи Закону України “Про оренду державного та комунального майна, норм Господарського та Цивільного кодексів України.

Разом із позовною заявою позивачем надано суду заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд заборонити відповідачам чинити перешкоди в користуванні майном позивача, розташованим за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4; заборонити Управлінню комунальних ресурсів (відповідач 1) та ТОВ “АРТ ЦЕНТР” (відповідач 2), які є сторонами за договором оренди приміщення, розташованого за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4, вчиняти дії спрямовані на реалізацію прав та обов”язків за цим договором; заборонити відповідачу – 2 проводити в даному приміщенні будь-які ремонтні роботи до винесення рішення по справі; заборонити відповідачу – 1 вчиняти будь-які дії щодо укладення будь-яких договорів або вчинення будь-яких право чинів щодо відчуження приміщення, розташованого за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 4, в тому числі відчуження приміщення шляхом приватизації.

У даній заяві позивач зазначає, що відповідачем – 2 здійснено заміну замків на дверях спірного приміщення, розпочаті ремонтні роботи, наслідком чого може стати знищення суттєвих поліпшень, зроблених позивачем під час користування спірним приміщенням, що позбавить його в наступному претендування на приватизацію даного об’єкту шляхом викупу. Крім того, стверджує позивач, відповідач – 2 перешкоджає у користуванні позивачеві належному йому майном, що знаходиться у спірному приміщенні.

Згідно із ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, одним з правових наслідків визнання недійсним договору оренди є повернення орендатором спірного майна орендодавцеві.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ст. 67 зазначеного кодексу, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги, що позивачем не надано суду документів в обґрунтування викладених в заяві про забезпечення позову обставин в частині перешкоджання відповідачем – 2 позивачеві у користуванні його майном, що знаходиться у спірному приміщенні, фактичного знаходження цього майна у зазначеному приміщенні, здійснення відповідачем – 2 ремонтних робіт у ньому, враховуючи, що заборона сторонам договору оренди здійснювати дії спрямовані на його виконання, у даному випадку фактично є визнанням договору недійсним до вирішення спору по суті, а невжиття заходів із забезпечення позову в частині заборони відповідачу – 1 вчиняти будь-які дії щодо укладення будь-яких договорів або будь-яких правочинів щодо відчуження спірного приміщення може утруднити чи зробити неможливим застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву           Товариства з обмеженою відповідальністю “Одежда-мода”, м.Донецьк

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Одежда-мода”, м.Донецьк про забезпечення позову – задовольнити частково.

Забезпечити позов.

Заборонити Управлінню комунальних ресурсів, м.Донецьк, вчиняти будь-які дії щодо укладення будь-яких договорів або вчинення будь-яких правочинів щодо відчуження приміщення, розташованого за адресою: м.Донецьк, пр. Ленінський, 4, в тому числі відчуження приміщення шляхом приватизації.

Суддя

Надруковано 4 прим.

1. позивачу

2-3. відповідачам

4. у справуВик. Марченко Ю.О.