ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.03.07 р.
Справа № 39/43

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Морщагіной Н.С

при секретарі судового засідання
Волобуєва А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю “Агросервіс” м. Донецьк

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності  - фізичної
особи ОСОБА_1 м. Донецьк

про: стягнення 1 420 грн. 00 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Костиско О.М. -
юрисконсульт за довіреністю б/н від 15.11.2006 р.

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю “Агросервіс” м. Донецьк, звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до відповідача, Суб'єкта підприємницької
діяльності  - фізичної особи ОСОБА_1 м.
Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 1 420 грн. 00 коп., яка
складається з основного боргу в сумі 1 199 грн. 13коп., пені в сумі 189 грн. 00
коп., 3% річних в сумі 32 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки НОМЕР_1 від 01.10.2005 р., та додатки до нього,
товарно-транспортні накладні, претензію НОМЕР_2 від 08.01.2006 р.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, заявлені вимоги не оспорив, витребуваних документів та
доказів не надав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце
судового засідання, що підтверджується
реєстром рекомендованої кореспонденції, відправленої господарським судом
від 12.02.2007 р., 07.03.2007 р. та від 16.03.2007 р.

Проте суд, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу України,
вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами,
оскільки ненадані суду документи не можуть істотно вплинути на юридичну
кваліфікацію спірних правовідносин, крім того, надання відзиву є правом, а не
обов'язком відповідача.

В ході розгляду справи позивач,
відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, надав заяву
про уточнення позовних вимог, якою зменшив розмір позовних вимог та просить суд
стягнути з відповідача основний борг в сумі 1 199 грн. 13 коп., пеню в сумі 105
грн. 35 коп., 3% річних в сумі 32 грн. 00 коп.

Суд розглядає позовні вимоги з
урахуванням уточнень.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський
суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

01.10.2005 р. між позивачем,
Товариство з обмеженою відповідальністю “Агросервіс” м. Донецьк, та
відповідачем, Суб'єкта підприємницької діяльності  - фізичної особи ОСОБА_1 м. Донецьк, укладено
договір поставки НОМЕР_1, який підпадає під правове регулювання норм статей 712
ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору,
до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють
правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

За умовами даного Договору позивач
зобов'язався передати у власність, а відповідач прийняти та оплатити товар
згідно Специфікації , яка є невід'ємною частиною Договору.

На виконання умов за цим Договором
позивач передав товар згідно товарно-транспортної-накладної НОМЕР_3 від
04.1.2006 р. на суму 149 грн. 40 коп., товарно-транспортної накладної НОМЕР_4
від 06.12.2005 р. на суму 411 грн. 28 коп., товарної транспортної-накладної
НОМЕР_5 від 04.01.2006 р. на суму 874 грн. 12 коп., товарно-транспортної
накладної НОМЕР_6 від 04.01.2006 р. на суму 265 грн. 86 коп., всього на
загальну суму 1 508 грн. 82 коп.

Відповідачем прийнято товар
прийнято, що підтверджується підписами сторін на означених товарно-транспортних
накладних.

На підставі вищезазначеного,
господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі
відповідачу товару за вказаними товарно-транспортними накладними  на суму 1 508 грн. 82 коп., тобто обов'язок
позивача вважається виконаним у відповідності до норм статті 664 ЦК України та
п.п. 1.1 Договору.

Відповідно до умов Договору оплата
поставленого товару здійснюється по факту поставки або по передоплаті.

Згідно п. 4.3.2 Договору, в разі
відвантаження товару без передоплати, оплата товару здійснюється відповідачем
протягом 5 банківських днів з моменту отримання товару.

Взяті на себе зобов'язання
відповідач виконував неналежним чином, сплатив вартість поставленого товару
частково на суму 309 грн. 69 коп.

Таким чином, на момент прийняття
рішення заборгованість відповідача складає 1 199 грн. 13 коп.

Позивачем на адресу відповідача
направлено претензію НОМЕР_2 від 08.01.2006 р. з вимогою оплатити у повному
обсязі вартість поставленої продукції, яка залишена відповідачем без відповіді
та задоволення.

Вартість поставленого товару на
суму 1 199 грн. 13 коп. відповідачем не оплачено, що є порушенням норм статей
525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому
одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до  ст. 33 Господарського процесуального кодексу
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечень щодо позовних вимог або
доказів сплати заборгованості відповідачем суду не представлено.

За таких обставин, враховуючи те,
що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу в сумі 1 199 грн. 13 коп. суд вважає
обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі пункту 6.2 Договору та
Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань”, ст. 232 ГК України позивачем нарахована пеня за період січня 2006
р. по червень 2006 р. в сумі 105 грн. 35 коп.

Розглянувши представлений
розрахунок суми пені, з огляду на наявність заборгованості по Договору, суд
вважає вимоги позивача в частині стягнення пені обґрунтованими, доведеними
належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, прострочення
відповідачем грошового зобов'язання
тягне за собою обов'язок сплати суми боргу та трьох відсотків річних з
простроченої суми, на підставі ст. 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок,  відповідно до якого 3%
річних за період січня 2006 р. по листопад 2006 р. складають 32 грн. 00 коп., з
огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині
обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на
відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 625 та
655-697, 712 ЦК України, ст. ст. 173,193, 264-271 ГК України, керуючись
ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю “Агросервіс” м. Донецьк до Суб'єкта підприємницької
діяльності  - фізичної особи ОСОБА_1 м.
Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 1 336 грн. 48 коп., яка
складається з основного боргу в сумі 1 199 грн. 13 коп., 3 % річних в сумі 32
грн. 00 коп., пені в сумі 105 грн. 35 грн. - задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності  - ОСОБА_1 м. Донецьк на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросервіс” м. Донецьк:
основний борг в сумі в сумі 1 199 грн. 13 коп., 3 % річних в сумі 32 грн. 00 коп.,
пені в сумі 105 грн. 35 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн.
00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
розмірі 118 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене
через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом
десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного
місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя