ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 02-2/7-317
УХВАЛА

Суддя Стадник М.С.

Суддя, ознайомившись з матеріалами за позовом Компанії „Біркенхед лімітед” („BIRKENHEAD LIMITED”) (Республіка Кіпр) до Приватного малого підприємства „ВІК” про стягнення 757000 грн. безпроцентної позики наданої згідно договору №1 від 28.10.2006р , встановив, що позовна заява не підлягає розгляду в господарському суді , оскільки сторонами договору , з якого виник спір є фізичні особи.

Так,  відповідно до ст.ст.1,21 Господарського процесуального кодексу України,  сторонами в судовому процесі можуть бути підприємства, установи, інші юридичні особи та фізичні особи, які в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності та мають право звернутися  до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів .

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” інтереси іноземного суб’єкта господарської діяльності в Україні представляє відкрите ним представництво –установа або особа, яка має на це належним чином оформлені відповідні повноваження.        Повноваження особи підтверджуються довіреністю на здійснення представницьких функцій, оформленої згідно з законом країни де офіційно зареєстровано контору іноземного суб’єкта господарської діяльності, яка повинна бути нотаріально засвідчена за місцем їх видачі і легалізована належним чином в консульських установах, які представляють Україну, якщо міжнародними договорами не передбачено інше. Угодою між   Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах (ратифікована Законом  № 9652/Г/17-3115 від 22.09.2005р.) легалізація довіреності не передбачена. Відповідно до ст.23 даної Угоди, обидві договірні сторони застосовують до процедури визнання та виконання рішень своє національне законодавство.

Так, відповідно до ст.237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов’язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Позовна заява підписана Нарольським Анатолієм Анатолійовичем, як представником позивача в даній справі, на підтвердження чого  до позовної заяви долучена  довіреність видана Компанією „Біркенхед лімітед” 22.09.2006р. Нарольському Анатолію Анатолійовичу , громадянину України,  на здійснення представництва  Компанії на Україні в інвестиційній, комерційній та іншій діяльності.

Комерційною діяльністю, згідно ст.42 Господарського кодексу України є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Як випливає з тексту договору безпроцентної позики №1 від 28.10.2006р.він укладений між фізичною особою Нарольським А.А.(Позикодавець), а не від імені та в інтересах Компанії та фізичною особою Козацьким В.В.(Позичальник), який є  директором і власником ПМП „ВІК”, що підтверджується наступним:

- в договорі відсутні відомості щодо підтвердження повноважень Нарольського А.А.  діяти в інтересах Компанії, а саме не має посилань на довіреність видану останньою ; підтвердженням того, що договір укладено не від імені Компанії,  а  від імені фізичної особи є дані  п.8 договору, в якому зазначено , що  Позичкодавцем договору є Нарольський А.А. та зазначено його реквізити і договір підписаний ним, а не Компанією в його особі; укладений договір не є комерційним за своєю правовою природою , оскільки не передбачає одержання прибутку, так як є безпроцентною позикою , а на такі дії Компанія не уповноважувала Нарольського А.А..

Доказів того, що укладений договір безпроцентної позики схвалений Компанією, а саме що нею вчинено дії які свідчать про прийняття його до виконання, не подано, а отже довірена особа не підтвердила належними та допустимими доказами, що Компанія є позивачем у даній справі і що укладена угода порушує її права та інтереси.

Що стосується Позичальника , то відповідно до ст.92 ЦК України, юридична особа набуває цивільної дієздатності через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

В договорі позики відсутні посилання на те, що Козацький В.В. діє відповідно до статуту підприємства ; із змісту договору випливає, що його може виконати тільки фізична особа, яка має право розпорядження корпоративними правами щодо частки підприємства.

Отже, укладений договір породжує права та обов’язки для фізичної особи - Козацького В.В., а не підприємства –ПМП „ВІК”.

Крім того ,  слід звернути увагу на те , що відповідно до ст. 1 Декрету КМ України „Про державне мито” від 21.01.1993р. платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення. Згідно п. 13 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита від 22.04.1993р. № 5, державне мито з позовних заяв, що надходять з інших держав та розглядаються відповідними органами України, зараховується до державного бюджету України на рахунок Міністерства фінансів України №1100657 в міській дирекції Укрсоцбанку, м. Київ, МФО 322012 по розділу 11 параграфу 1, символ звітності 57, іноземній валюті –зараховується до Державного валютного фонду України.

Долучена до позовної заяви квитанція № ПН-21 від 17.05.2007р. свідчить про сплату державного мита  фізичною особою Нарольським А.А., а не позивачем, сума 85грн. ( потрібно перерахувати 1% від суми майнового спору) зарахована на рахунок ГУДКУ у Тернопільській області.

Аналогічно проведена сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ст. 62, ст.86  ГПК України суддя господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті позовної заяви.

2.Повернути позовну заяву та додані до неї матеріали на 11 арк., в тому числі платіжні квитанції № ПН-21 від 17.05.2007р. про сплату державного мита та № ПН-22 від 17.05.2007р. про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  Нарольському А.А., м. Вінниця.вул.Збишко,9/77.

Суддя                                                                                М.С. Стадник