ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.07 р.                                                                               Справа № 11/182

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Острополець В.С.

За участю представників:

від позивача: Бойко М.І. – за довіреністю

від відповідача: Мозговий А.М. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Промзовнішсервіс” м.Донецьк

про стягнення 11 389,97грн.

У судовому засіданні оголошено

перерву з 08.08.07р. по 14.08.07р.

згідно до ст.77 ГПК України

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Промзовнішсервіс” м.Донецьк, витрати, пов’язані з простоєм та переадресацією вагонів з товаром в розмірі 11 389,97грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розрахунки витрат, пов’язаних з використанням, обслуговуванням та переадресацією вагонів, копії листування, копії листів на переадресацію, копії відомостей плати за користування вагонами, копії звітів експедитора, копію накопичувальної картки № 01102407, копії наказів № 2181, № 2182, копії рахунків, копію планової калькуляції з перевезення вантажів та інше.

Відповідач надав відзив від 25.06.2007р. та визнав позовні вимоги частково у розмірі 9561,95грн.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що Відповідач листом від 10.08.2006р. № 829/08 звернувся до Позивача з пропозицією здійснити поставку вугілля марки АО (надалі – Товар).

Позивач листом від 11.08.2006р. № 719/009 погодився з поставкою Постачальником Товару та визначив його якісні показники (у тому числі розмір кусків (фракції) 25-50мм).

У вересні 2006р. Постачальником (Відповідачем) була здійснена поставка пробної партії Товару у кількості 1 вагону.

З листа № 719/009 від 11.08.2006р. вбачається, що відповідач узгодив з позивачем поставку  пробної партії вугілля у кількості, за характеристиками  якості, ціною, запропонованою позивачем. Крім того, у вказаному листі зазначено, що у разі відповідності пробної партії вугілля якісним вимогам, відповідач  буде мати бажання укласти договір з позивачем на постачання вугілля марки АО 25-50.

Також відповідно листа за № 719/009 від 11.08.06р. „В случае несоответствия качества поставляемого угля, „Поставщик” забирает  забракованый  уголь своими силами и оплачивает все расходы по простою и переадресовке вагонов.”

В листах № 20/09/08 від 20.09.06р. та №251/09/08 від 26.09.2006р.  зазначено, що ВАТ         „Промзовнішсервіс” має намір поставити  на адресу Макіївського металургійного заводу у вересні 2006 року до 500т вугілля марки АО 25-50мм, а також 2000 тонн у жовтні 2006р. за ціною 440,00грн. з урахуванням ПДВ за 1 тонну.

Відповідач здійснив поставку вугілля відповідних вагонів №№ 67920272, 65759680, 67897819.

Згідно листів № 251/09/08 від 26.09.06р. та № 318/10/08 від 06.10.06р. ВАТ „Промзовнішсервіс” просить здійснити  пере адресацію  вугільної  продукції, що відвантажена  в адресу ЗАТ „Макіївський металургійний завод”  в спірних вагонах, а саме: №№ 67920272, 65759680, 67897819.

Вищевказані факти були відображені в постанові Донецького апеляційного господарського  суду по справі №  2/71  від 09.07.07р.

Рішенням по справі № 2/71 від 27 квітня 2007р, яке вищевказаною постановою було залишено без змін,  встановлено, що  у даному  випадку   посилання у  листах  та претензіях  з  відшкодування витрат   за  простої  та пере адресацію  вагонів позивачем  по  справі   на договір,  були  зроблені  внаслідок помилкового   розуміння  особами,  невідповідальними  за  ведення  бухгалтерського та  податкового обліку  на  підприємстві.

Згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, відповідно до п.2 ст.638, ст.640, ст.641, п.2 ст.642 Цивільного кодексу України, а також відповідно до ст.ст.180, 181 Господарського кодексу України, між сторонами був укладений договір поставки вугілля марки АО розміром кусків (фракції) 25-50мм шляхом виставлення пропозиції, прийняття її Продавцем та здійснення фактичних дій відповідно до вказаних у пропозиції умов договору.

Крім того, листами від 26.09.2006р. № 251/09/08, від 26.09.2006р. № 255/09/08, від 26.09.2006р. № 257/09/08, від 06.10.2006р. № 318/10/08 Постачальник  прийняв на себе також зобов’язання відшкодувати витрати Покупця, пов’язані з простоєм та переадресацією вагонів з Товаром.

Волевиявлення Постачальника на здійснення правочину з Покупцем щодо пере адресації вантажу з подальшим відшкодуванням витрат Покупця, пов’язаних з простоєм та переадресацією вагонів з Товаром, висловлене у листах від 26.09.2006р. № 251/09/08, від 26.09.2006р.  № 255/09/08, від 26.09.2006р. № 257/09/08, від 06.10.2006р. № 318/10/08.

Подальша переадресація Позивачем Товару за реквізитами, вказаними Відповідачем, підтверджує фактичне укладення правочину, що тягне за собою виникнення зобов’язання Відповідача щодо відшкодування витрат Позивача, пов’язаних з виконанням доручення Відповідача.

Відповідно до ст.ст.173, 174 ГК України та ст.11 ЦК України господарські зобов’язання виникають з господарських договорів та інших угод, передбачених законом, а також з угод,                не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно вимог ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Однак, Постачальник (Відповідач) в порушення прийнятих своїх зобов’язань                              не відшкодував Позивачу витрати, пов’язані з простоєм на переадресацією вагонів з Товарів у вересні-жовтні 2006р. на загальну суму 11 389,97грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.09.2006р. на адресу Позивача прибув залізничний вагон № 67920272 з Товаром, вага якого склала 71 тону, згідно залізничної накладної № 48580817 від 23.09.2006р.

На підставі листів Відповідача від 26.09.2006р. № 251/09/08, від 26.09.2006р. № 255/09/08, від 26.09.2006р. № 257/09/08 залізничний вагон № 67920272 з Товаром був переадресований на станцію Сімферополь-Вантажний Придніпровської залізниці, що підтверджується квитанцією про приймання вантажу до перевезення від 01.10.2006р. № 48559776, складеною станцією Ясинувата Донецької залізниці.

Витрати Покупця, пов’язані з простоєм та переадресацією вагону № 67920272, складають 5656,31грн., у тому числі:

- витрати, пов’язані з використанням, обслуговуванням та переадресацією вагонів у розмірі 5218,61грн.

Зазначені витрати включені до вартості послуг, наданих Позивачем експедитором (ТОВ “Лемтранс”) на підставі договору від 20.12.2005р. № 2204/05 на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів.

Вказані витрати оплачені Позивачем у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи,  а  саме:

- витрати на транспортування вантажу по території Покупця у розмірі 422,58грн.                        з урахуванням ПДВ, виходячи із розрахунку:

4,96грн./т * 71т + (4,96грн./т * 71т * 20%) = 422,58грн., де

4,96грн./т – розмір планової собівартості транспортування 1т вантажу, відповідно до планової калькуляції собівартості з перевезення вантажів, чинної на ЗАТ “ММЗ” у жовтні 2006р. без урахування ПДВ;

71т – загальна вага Товару;

20% - ставка ПДВ.

- витрати по зважуванню вагону з вантажем на вагах Покупця у розмірі 15,12грн. з ПДВ, виходячи із розрахунку:

(12,60грн. * 1) + (12,60грн. * 1 * 20%) = 15,12грн. з ПДВ, де

12,60грн. – ціна зважування 1 вагону, визначена відповідно до розрахункової ціни (тарифу) на послуги залізничного транспорту (перевезення вантажів) по ЗАТ “ММЗ” без урахування ПДВ;

1 – кількість вагонів з Товаром;

20% - ставка ПДВ.

24.09.2006р. на адресу Позивача надійшов залізничний вагон № 65759680 з Товаром, вага якого склала 68,9т, згідно залізничної накладної від 22.09.2006р. № 48580813.

На підставі листів Відповідача від 26.09.2006р. № 251/09/08, від 26.09.2006р. № 255/09/08, від 26.09.2006р. № 257/09/08 залізничний вагон № 65759680 з Товаром, був переадресацією на станцію Торез Донецької залізниці, що підтверджується квитанцією про приймання вантажу до перевезення від 01.10.2006р. № 48559269, складеною станцією Ясинувата Донецької залізниці.

Витрати Покупця, пов’язані з простоєм та переадресацією вагону № 65759680, склали 4001,54грн., у тому числі:

- витрати, пов’язані з використанням, обслуговуванням та переадресацією вагонів у розмірі 3576,35грн.

Зазначені витрати включені до вартості послуг, наданих ВАТ “ММЗ” експедитором (ТОВ “Лемтранс”) на підставі договору від 20.12.2005р. № 2204/05 на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів.

Вказані витрати оплачені Позивачем у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи,  а  саме:

- витрати на транспортування вантажу по території Покупця у розмірі 410,07грн.                        з урахуванням ПДВ, виходячи із розрахунку:

4,96грн./т * 68,9т + (4,96грн./т * 68,9т * 20%) = 410,07грн., де

4,96грн./т – розмір планової собівартості транспортування 1т вантажу, відповідно до планової калькуляції собівартості з перевезення вантажів, чинної на ЗАТ “ММЗ” у жовтні 2006р. без урахування ПДВ;

68,9т – загальна вага Товару;

20% - ставка ПДВ.

- витрати по зважуванню вагону з вантажем на вагах Покупця у розмірі 15,12грн. з ПДВ, виходячи із розрахунку:

(12,60грн. * 1) + (12,60грн. * 1 * 20%) = 15,12грн. з ПДВ, де

12,60грн. – ціна зважування 1 вагону, визначена відповідно до розрахункової ціни (тарифу) на послуги залізничного транспорту (перевезення вантажів) по ЗАТ “ММЗ” без урахування ПДВ;

1 – кількість вагонів з Товаром;

20% - ставка ПДВ.

04.10.2006р. на адресу ЗАТ “ММК” прибув залізничний вагон № 67897819 з Товаром, вага якого склала 69 тон, згідно залізничної накладної від 02.10.2006р. № 48587622.

На підставі листа Відповідача від 06.10.2006р. № 318/10/08 залізничний вагон № 67897819 з Товаром був переадресований на станцію Харцизьк Донецької залізниці, що  підтверджується квитанцією про приймання вантажу до перевезення від 07.10.2006р. № 48559527, складеною станцією Ясинувата Донецької залізниці.

Витрати Покупця, пов’язані з простоєм та переадресацією вагону № 67897819, склали 1732,12грн., у тому числі:

- витрати, пов’язані з використанням, обслуговуванням та переадресацією вагонів у розмірі 130631грн.

Зазначені витрати включені до вартості послуг, наданих ВАТ “ММЗ” експедитором (ТОВ “Лемтранс”) на підставі договору від 20.12.2005р. № 2204/05 на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів.

Вказані витрати оплачені Позивачем у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

- витрати на транспортування вантажу по території Покупця у розмірі 410,69грн.                        з урахуванням ПДВ, виходячи із розрахунку:

4,96грн./т * 69т + (4,96грн./т * 69т * 20%) = 410,69грн., де

4,96грн./т – розмір планової собівартості транспортування 1т вантажу, відповідно до планової калькуляції собівартості з перевезення вантажів, чинної на ЗАТ “ММЗ” у жовтні 2006р. без урахування ПДВ;

69т – загальна вага Товару;

20% - ставка ПДВ.

- витрати по зважуванню вагону з вантажем на вагах Покупця у розмірі 15,12грн. з ПДВ, виходячи із розрахунку:

(12,60грн. * 1) + (12,60грн. * 1 * 20%) = 15,12грн. з ПДВ, де

12,60грн. – ціна зважування 1 вагону, визначена відповідно до розрахункової ціни (тарифу) на послуги залізничного транспорту (перевезення вантажів) по ЗАТ “ММЗ” без урахування ПДВ;

1 – кількість вагонів з Товаром;

20% - ставка ПДВ.

У зв’язку з понесеними витратами Позивач направив на адресу Відповідача відповідні вимоги про відшкодування витрат з рахунками на загальну суму 11389,97грн., у тому числі:

- від 13.11.2006р. № 920575 на суму 5656,31грн.,

- від 16.11.2006р. № 920581 на суму 4001,54грн.,

- від 13.11.2006р. № 920574 на суму 1732,12грн.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу Відповідача були направлені претензії  від 12.01.2007р. № 138/60,        від 12.01.2007р. № 157/60, від 12.01.2007р. № 139/60 про відшкодування витрат.

Листом від 17.01.2007р. за № 17/08 Відповідач визнав претензійні витрати у повному обсязі, однак до теперішнього часу не надав доказів сплати понесених Позивачем витрат.

Суд не приймає як доказ посилання Відповідача на той факт, що Позивач необґрунтовано затримав переадресацію вагонів, зважаючи, що діючим законодавством та внутрішніми документами Позивача не передбачені будь-які обмеження та норми гранично допустимих строків пере адресації вагонів з дати отримання повідомлень про переадресацію вагонів.

Пунктом 5 Правил переадресування вантажів передбачено дозвіл на переадресування вантажів у вигляді наказу, який передається начальнику станції, яка оформлює переадресування. Без отримання відповідного наказу переадресування заборонена.

Накази № 2181 та № 2182 були отримані ст.Ясинувата Донецької залізниці 30.09.2006р.

Відповідач не надав доказів саме із розрахунків простою.

У зв’язку з тим, що  відповідно до  листа № 719/009 від 11.08.06р.  відповідач  сплачує усі   витрати  з  простою та  переадресації  вагонів, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.5, 525, 526, 530, 599, 615 Цивільного кодексу України та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 69, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги  – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Промзовнішсервіс” м.Донецьк (вул.Шекспіра, 1-а, м.Донецьк, 83050; бул.Шевченка, 29, м.Донецьк, 83017, р/р 7051 в ДФ ВАТ “Кредитпромбанк” м.Донецьк, МФО 335593, ) на користь Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка (вул.Металургійна, 47, м.Макіївка, Донецька область, 86101, р/р 91 в АКБ “ЮНЕКС” м.Київ, МФО 322539, ) витрати, пов’язані з простоєм та переадресацією вагонів з товаром в розмірі 11 389,97грн.; витрати по сплаті державного мита в сумі 113,90грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00грн.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя