ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"17" липня 2007 р.
Справа № 18/224

За позовом Державної
податкової інспекції у Менському районі

15600, м. Мена, вул. Леніна, 57

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
Державний реєстратор Менської районної державної адміністрації 15600, м.
Мена, вул. Червона площа, 6

До Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про припинення
підприємницької діяльності

Суддя А.С.Сидоренко

Секретар судового засідання
І.В.Морська

Представники сторін та третьої
особи не з'явились

СУТЬ СПОРУ :

Державною податковою інспекцією у
Менському районі (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача: Державний реєстратор Менської районної
державної адміністрації) заявлено адміністративний позов до суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(надалі -відповідач) про припинення
підприємницької діяльності, у зв'язку з неподанням протягом року органам
державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону.

До початку судового засідання
17.07.2007р. від сторін та третьої особи надійшли клопотання про розгляд справи
без участі їх представників.

Одночасно Відповідачем подано заяву
про визнання адміністративного позову в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 51, 136 Кодексу
адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач -визнати адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від
адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове
рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами,
встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

У разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає
визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи,
якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї -небудь
права, свободи або інтереси (ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства
України).

Розглянувши вищевказану заяву, суд
вважає за можливе прийняти визнання адміністративного позову відповідачем,
оскільки такі дії не суперечать закону та не порушують нічиї права, свободи або
інтереси.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрована в якості
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи розпорядженням Менської
районної державної адміністрації НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, про що в журналі
обліку реєстраційних справ зроблений запис за НОМЕР_2.

ОСОБА_1 взято на облік ДПІ у
Менському районі, як платника податків, 05.09.1997р. за НОМЕР_3.

У відповідності з вимогами чинного
законодавства, зокрема ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” від
25.06.1991р. № 1251-ХІІ, платник податків зобов'язаний вести бухгалтерський
облік, подавати до державних податкових органів та інших державних органів
відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості,
пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не подає до органів державної податкової служби декларацій та інших
документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, з моменту
реєстрації в податковому органі, тобто більше 9 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
від 15.05.2003р. № 755-ІV (надалі -Закон № 755-ІV), неподання фізичною особою
-підприємцем протягом року органам державної податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, є підставою
для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності
такої особи.

У разі постановлення відповідного
судового рішення проводиться державна реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця (ч. 1 ст. 46 Закону № 755-ІV).

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону № 755-ІV,
суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи -
підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день
набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному
реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Керуючись ст. 9 Закону України “Про
систему оподаткування”, ст. ст. 46, 47, 49 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, ст. ст. 94, 158 -163,
167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код
НОМЕР_4).

В день набрання судовим рішенням
законної сили направити його копію державному реєстратору Менської районної
державної адміністрації.

Дана постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів  оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу -з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя                                       (підпис)                             А.С.Сидоренко