ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.07 р.                                                                                 Справа № 4/202а

За клопотанням представників сторін, попереднє засідання закінчено тапризначено судове засідання 06.06.2007року.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів.

06.06..2007р. оголошувалися перерви на 11 годин 07.06.2007р. та на 10год.15хв. 12.06.2007р. у відповідності з ст.150 КАС України для надання УПФ додаткових документів в підтвердження заперечень, на які посилається представник в судовому засіданні

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді  Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної  заяви:

за позовом –              Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк в особі Іловайської дистанції

сигналізації та зв’язку м. Іловайськ

до відповідача -        Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку

про визнання недійсними та скасування Рішень №№75,76 від 26.01.2007року та вимоги про сплату боргу №Ю-6У від 26.01.2007року

за участю представників сторін:

від позивача – Рачкова Н.В. – довіреність № 71-01/3340 від 28.12.2006року,

від Іловайської дистанції – не явився,

від відповідача – Степанова І.Б. – довіреність від 01.06.2007року,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство “Донецька залізниця” в особі Іловайської дистанції сигналізації та зв’язку звернулось з адміністративним позовом до господарського суду про визнання недійсними та скасування Рішень №№75,76 від 26.01.2007року та вимоги про сплату боргу №Ю-6У від 26.01.2007року Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку.

В підтвердження позовних вимог надані акт перевірки, заперечення до акту, Рішення та вимога, які оскаржуються, скарги до Пенсійного фонду України. Обґрунтовуючи вимоги, позивач вважає, що покладення фінансових санкцій за Рішеннями УПФ не законні, так як надання послуг за безкоштовний проїзд працівникам залізничного транспорту не входить до складової фактичних витрат на оплату праці, а є благом відповідно до Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, тому на них не можуть бути нараховані страхові внески.

Відповідач, УПФ України в м.Харцизьку, заперечує проти вимог позову на тій підставі, що для роботодавців страхові внески до солідарної системи нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України “Про оплату праці” виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладанню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п’яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасові непрацездатності.

Після своїх заперечень, представник УПФ в м.Харцизьку повідомив, що на цей час Рішення УПФ, які оскаржують ся позивачем скасовані самим УПФ, а Акт та вимога залишилися без скасування.

Дослідивши надані документи та, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного:

Спір стосується законності вимог позивача стосовно недійсності винесених відповідачем як рішень УПФ так і вимоги про сплату боргу.

Вирішуючи ці питання, суд виходить з норми статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАСУ), за якою адміністративний суд розглядає спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності тощо.

2

Проте, актом державного чи іншого органу владних повноважень є юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і індивідуальні. Індивідуальні акти (ненормативні) породжують права і обов’язки тільки у тих суб’єктів, кому вони адресовані.

Для господарського суду, у відповідності з пунктом другим статті 76 КАСУ, визнання стороною в суді обставин справи, якими УПФ вважає свої Рішення скасованими, тобто не прийнятими до обліку за тим, що прийняті ці рішення помилково без узгодження акту перевірки, не є обов’язковим, а за тим вирішується на загальних підставах.

Що стосується спору відносно недійсності вимоги УПФУ у м.Харцизьку про сплату боргу Іловайською дистанцією сигналізації та зв’язку на підставі винесених рішень УПФУ №№ 75,76 від 26.01.2007року, господарський суд враховує, що спірна вимога не є актом ненормативного характеру, оскільки не має обов’язкового характеру, тому не може бути оскаржена, а за тим суд відмовляє у позові в частині визнання недійсною вимоги № Ю-6У від 26 січня 2007року УПФУ у м.Харцизьку про сплату боргу Іловайською дистанцією сигналізації та зв’язку.

Предметом спору в частині недійсності вимоги  став розрахунковий документ – фактично лише вимога кредитора до боржника про виконання грошового зобов’язання. Ухвалою Верховного Суду України від 21.11.2005року у справі № 23/38в, висновки і мотиви якої відповідно до п.5ст.227 КАСУ є обов’язковими для виконання судом 1-ї інстанції, зроблено висновок, що  цей документ не є актом ненормативного характеру.

Крім цього, у відповідності з пунктом  3 статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, на яку посилається УПФ при винесені вимоги № Ю-6 у від 26.01.2007р., територіальні органи ПФУ за формою і у строки, визначені правлінням УПФ, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу, яка являється виконавчим документом, про її сплату. Але ця недоїмка повинна бути узгоджена з страхувальником і по її сумі не повинно бути ніяких зауважень із сторони страхувальника.

Вимога, яка пред’явлена страхувальнику для сплати являється для останнього не обов’язковою, так як вона не відповідає пункту 8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, а саме відсутні посилання на рішення, за якими винесена ця вимога.

Вирішуючи питання стосовно законності винесення Рішень УПФУ у м.Харцизьку №№ 75,76 від 26.01.2007року, суд враховуючи той факт, що тільки суду надано право визнавати недійсними винесені суб’єктами владних повноважень рішення, тому пояснення УПФ у м.Харцизьку про визнання ними своїх рішень незаконними і не взятими до обліку не приймається до уваги і вирішується на загальних підставах.

При аналізі наданих сторонами документів, суд зробив висновок про недійсність винесених рішень УПФ України у м.Харцизьку №№ 75,76 від 26.01.2007року, про застосування фінансових санкцій до Іловайської дистанції сигналізації та зв’язку, виходячи з наступного:

Пенсійним Фондом України у м.Харцизьку проведена планова перевірка додержання вимог законодавства щодо розрахунків з бюджетом ПФУ по страхових внесках та формування індивідуальних відомостей застрахованих осіб страхувальником Іловайської дистанції сигналізації та зв’язку.

За результатами перевірки складено Акт № 12 від 26.01.2007року.

Але за межами цього Акту, УПФ винесло два рішення:

-   № 75 від 26.01.2007р. на підставі матеріалів документальної перевірки (без вказівки номера акту) за виявлення приховування (заниження) сум заробітної плати (виплат, доходу) в сумі 15689,40грн. та повторне приховування (заниження) сум заробітної плати (виплат, доходу) в сумі 171063,37грн. застосовано фінансові санкції відповідно до пункту 3 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в сумі 528879,51грн. ;

-      № 76 від 26.01.2007року  за матеріалами документальної перевірки від 22.01.2007року (але акт складений 26.01.2007р.) без вказівки виявлених порушень за донарахування 63313,16грн. до УПФ застосовані фінансові санкції на підставі пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в сумі 24690,08грн.

За викладеним, суд вважає, що УПФ України в м.Харцизьку незаконно виніс Рішення про застосування фінансових санкцій до Іловайської дистанції сигналізації та зв’язку №№ 75, 76 від 26.01.2007року, тому в цій частині позову задовольняються вимоги.

3

Що стосується вимоги про скасування недійсних рішень, суд вважає, що поняття визнання недійсним та скасування Рішення охоплюються одними наслідками і не потребує додаткових правил викладення в рішенні суду.

Акт № 12 від 26.01.2007року не являється актом ненормативного характеру чи актом індивідуальної дії, оскільки не має обов’язкового характеру, тому не може бути ні оскаржений ні прийнятий судом до розгляду, оскільки спірні позивачем Рішення УПФ України в м.Харцизьку №№75,76 від 26.01.2007р. не мають посилання на цей Акт. Крім цього, сам відповідач повідомив, що рішення про фінансові санкції застосовані помилково, без узгодження акту перевірки, у зв’язку з чим не взяті до обліку.

На підставі Законів  України “ Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та, керуючись п. 3 Розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення”, статтями 94-98, 162-164, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

п о с т а н о в и в :

Задовольнити позов в частині визнання недійсними Рішень №№75,76 від 26.01.2007року.

Визнати Рішення № 75 від 26 січня 2007року заступника начальника ПФУ в м.Харцизьку Акіншиної Л.Ф. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються внески в розмірі 528879Я,51грн. до Іловайської дистанції сигналізації та зв”язку недійсним.

Визнати Рішення № 76 від 26 січня 2007року заступника начальника ПФУ в м.Харцизьку Акіншиної Л.Ф. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків в розмірі 24690,08грн. до Іловайської дистанції сигналізації та зв’язку недійсним.

Відмовити у позові в частині визнання недійсним вимоги УПФ України в м.Харцизьку № Ю-6У від 26.01.2007року про сплату боргу так як не являється актом ненормативного чи індивідуального характеру.

Суддя

Постанова господарського суду може бути оскаржена до Донецького адміністративного господарського суду через місцевий господарський суд.  Повний текст постанови оголошений 12.06.2007р.

Надрук. 3 екз.:

1-до справи

2-позивачу

1-відповідачу