ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.05.07 р.                                                                               Справа № 6/261

Господарський суд Донецької області у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

за позовом: Дочірнього підприємства Західно-Українського монтажного управління Відкритого акціонерного товариства „Південтеплоенергомонтаж” м. Кузнецовськ

до відповідача: Спільного Українсько-Швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Метален” м. Єнакієве

про стягнення 41951,33грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2007р. рішення господарського суду Донецької області від 31.10.06р. у справі № 6/261 за позовом Дочірнього підприємства Західно-Українського монтажного управління Відкритого акціонерного товариства „Південтеплоенергомонтаж” м. Кузнецовськ до Спільного Українсько-Швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Метален” м. Єнакієве про стягнення 41951,33грн. в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на відрядження на суму 7996,2грн., пені в сумі 3554,25грн., 3% річних в сумі 654,9грн. було скасоване та справа направлена на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

У згаданій постанові касаційна інстанція зауважувала на тому, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні витрат на відрядження без витребування та дослідження документів первинного обліку, які підтверджують фактично понесені витрати по відрядженню, визначені в Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998р № 59,  (із змінами та доповненнями). Так, зокрема, такими документами мають бути розрахункові документи відповідно до Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та "Про оподаткування прибутку підприємств".

23.05.07р. позивачем у справі була надана заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача витрати на відрядження в сумі 7996,20грн., пеню в сумі 3573,89грн., 3% річних в сумі 654,90грн. в цій заяві позивач також уточнив, що пеня та 3% річних нараховані за заборгованістю, яка зазначена в акті за листопад 2005р., а не на підставі акту за грудень 2005р. А також, визначив інший період (збільшив) щодо нарахування 3% річних, внаслідок чого збільшена сума позовних вимог в цій частині.

Відповідач проти стягнення заперечував, наполягаючи на недоведеність позивачем належними доказами витрат на відрядження, та відповідно вважав неправомірним нарахування пені.

На виконання вказівок Вищого господарського суду суд, при новому розгляді справи, ухвалами від 21.03.07р., від 23.04.07р., від 15.05.07р. витребував від  позивача документи первинного бухгалтерського обліку (окрім наказів про відрядження №№ 490/к від 12.10.05р., 590/к від 21.11.05р., 560/к від 11.11.05р.), які підтверджують фактично понесені витрати по відрядженню, визначені в Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998р. № 59, зареєстрованої Міністерством юстиції України 31.03.1998р. за № 218/2658 (із змінами та доповненнями). На необхідність надання відповідних доказів суд зауважував до представника позивача під час судового засідання від 23.04.07р.

Проте, позивачем на виконання ухвал господарського суду було надано лише певна частина доказів, які підтверджували понесення спірних витрат на відрядження (арк. справи 84-87, 101-109, 111-112). Інша частина документів, надісланих позивачем до суду (арк. справи 100, 110, 113-149),  не може бути прийнята як належні та допустимі докази, оскільки в порушення ст. 36 ГПК України, вони не засвідчені належним чином, оригінали не надавались для дослідження судом під час судових засідань, та взагалі є представленими у вигляді ксерокопій.

З метою забезпечення принципу змагальності, щодо створення судом сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також, враховуючи той факт, що позивачем має бути надана до суду достатньо великий обсяг документів (які мають бути вивчені судом), ухвалою заступника голови господарського суду Донецької області від 23.04.07р. строк розгляду справи був продовжений на один місяць.

Але, і у додатковий строк розгляду справи, витребувані судом документи не були надані позивачем.

За таких обставин, суд вважає за доцільне залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення витрат на відрядження в сумі  7996,20 грн. Така позиція суду ґрунтується на тому, що без надання відповідних доказів, які підтверджують витрати позивача на відрядження, суд позбавлений можливості прийняти рішення, яке має бути прийняте за результатами  всебічного, повного та об’єктивного дослідження  усіх обставин справи. Крім того, суд вважає, що саме залишення позову без розгляду є найбільш адекватним в цьому випадку, оскільки, позивач не позбавляється права знову звернутися з такими вимогами до господарського суду, після усунення обставин, що зумовили залишення позову в цій частині без розгляду.

Що стосується іншої частини позовних вимог, а саме стягнення пені в сумі 3573,89грн. та 3% річних в сумі 654,90грн., суд виходить з наступного.

За рішенням господарського суду Донецької області від 31.10.06р. з відповідача стягнута заборгованість в сумі 28167,60грн. В цій частині рішення господарського суду залишено в силі та відповідно набрало законної чинності. Підстави виникнення заборгованості, строки її сплати та інше було досліджено судом при первісному розгляді справи.

Тому, суд вважає преюдиційно доведеним порушення відповідачем зобов’язань за договором  в сумі  28167,60грн.

Відповідно до п.10.2. договору підряду на виконання монтажних робіт № 7/159 від 15.07.05р., передбачено, що при порушенні строків оплати виконаних та прийнятих робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України  від суми боргу за кожний день прострочки.

Як слід, нарахування пені на суму боргу в розмірі 28167,80грн. є правомірним.

Аналогічно є правомірним нарахування 3% річних, в порядку ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 2586,01та 3% річних в сумі 486,18грн.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені та 3% річних, суд залишає  без розгляду,  оскільки, як вказано вище, позивач не надав доказів суду, які є необхідними для вирішення спору щодо стягнення витрат на відрядження, та відповідно нарахування пені та 3% річних на ці зобов’язання.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст. ст. 610, 611, 625 ЦК України, керуючись п. 5 ст. 81, ст. ст. 22, 33, 35, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Дочірнього підприємства Західно-Українського монтажного управління Відкритого акціонерного товариства „Південтеплоенергомонтаж” м. Кузнецовськ до Спільного Українсько-Швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Метален” м. Єнакієве про стягнення витрат на відрядження в сумі 7996,20грн., пені в сумі 3573,89грн., 3% річних в сумі 654,90грн.

Залишити без розгляду позовні вимоги Дочірнього підприємства Західно-Українського монтажного управління Відкритого акціонерного товариства „Південтеплоенергомонтаж” м. Кузнецовськ до Спільного Українсько-Швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Метален” м. Єнакієве про стягнення витрат на відрядження в сумі 7996,20грн., та пені в сумі 987,88грн.

Стягнути з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Метален” м. Єнакієве (86429, Донецька область,  м. Єнакієве, пр. Металургів, 12, ) на користь Дочірнього підприємства Західно-Українського монтажного управління Відкритого акціонерного товариства “Південтеплоенергомонтаж” (34400, Рівненська область, м. Кузнецовськ, будмайданчик,   )  пеню в сумі  2586,01грн., 3% річних в сумі 486,18грн., витрати з державного мита  в сумі 30,72грн.

Рішення набирає законної сили 04.06.2007р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд  згідно розділу XII ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя