Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2007 р.                                                           Справа № 47/70-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Строяковський Л.М., Біла С.І.

відповідача -   Стець М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «МЗ Трейдинг», м. Донецьк (вх. № 1982 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 15.05.06 р. по справі № 47/70-06

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "МЗ Трейдинг" м. Донецьк

до Державного підприємства "Завод ім. Малишева" м. Харків

про порушення прав та стягнення 1224001,00 грн.

встановила:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „МЗ Трейдинг”, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд заборонити відповідачу – Державному підприємству „Завод ім. В.О. Малишева” виробляти та вводити у господарський обіг бурошнековий комплекс БШК-2ДМ, в якому використані технічні рішення, на які позивачу видані патенти №№27988, 41935, 48110, 48118, 53701, 53702, 53722, стягнути на користь позивача з відповідача компенсацію за збитки, завдані внаслідок незаконного використання в бурошнековому комплексі БШК-2ДМ технічних рішень, що охороняються вищевказаними патентами в розмірі 1 224 000,00 грн., а також стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1,0 грн. з опублікуванням в місцевих засобах масової інформації м. Харкова та м. Донецька відомостей про порушення відповідачем прав інтелектуальної власності позивача та зміст судового рішення про таке порушення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.05.2006 (суддя Светлічний Ю.В.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду з посиланням на приписи статей 6, 27-29, 32 Закону України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі” мотивовано недоведеністю позивачем наявності у нього права власності на зазначені патенти, факту використання ДП “Завод ім. В.О. Малишева” винаходів, охоронюваних зазначеними патентами позивача та необґрунтованістю заявленого розміру завданих збитків.

Позивач з рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та неповне з’ясування обставин, які мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому зокрема, зазначає про передчасність висновків суду, оскільки вирішення питання  щодо використання технічних рішень, на які позивачу видані патенти,  можливе лише на підставі висновків експерта. На думку позивача доказом використання відповідачем патентів позивача в конструкції БШК-2 ДМ є лист головного конструктора КП «Комплекс» Швиченка О.В. Крім того, вважає, що не відповідає дійсності також висновки суду про те, що позивачем не доведено наявність та розмір збитків та причинний зв’язок між протиправними діями відповідача та розміром завданих збитків.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі позивача доводи такими, що не відповідають дійсності, посилаючись на те, що позивачем не надано належних  і допустимих доказів незаконного використання відповідачем винаходів, охоронюваних вказаними патентами, а також  не обґрунтовано заявленого розміру завданих збитків.   Просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2006 за клопотанням ТОВ “МЗ Трейдинг” призначено судову експертизу об’єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса; цією ж ухвалою провадження у справі зупинено до закінчення проведення названої експертизи.

У зв’язку з надходженням до апеляційної інстанції 31.07.2006р. касаційної скарги  ДП “Завод ім. В.О. Малишева” на вищевказану ухвалу про зупинення провадження у справі від 20.07.2006р. Харківським апеляційним господарським судом матеріали справи № 47/70-06 були витребувані у Харківського НДІ судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса та 18.08.2006р. разом з касаційною скаргою відповідача  направлені  до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2006р. по справі             № 47/70-06 ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2006 зі справи № 47/70-06 залишено без змін, а касаційну скаргу державного підприємства “Завод ім. В.О. Малишева” без задоволення.

Згідно ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2006р. справа № 47/70-06 надіслана до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса для проведення технічної експертизи.

У зв’язку з поданням касаційної скарги  ДП “Завод ім. В.О. Малишева” до Верховного Суду України на постанову Вищого господарського суду України від 03.10.2006р.,  Харківським апеляційним господарським судом матеріали справи      № 47/70-06 були витребувані у Харківського НДІ судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса та 16.02.2007р. направлені  до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Верховного Суду України від 15.03.2007р. по справі № 47/70-06 в порушенні провадження з перегляду в касаційному порядку постанови Вищого господарського суду України від 03.10.2006р.  -  відмовлено.

11.04.2007р. матеріали справи № 47/70-06 повернуті до Харківського апеляційного господарського суду для продовження апеляційного провадження.

Слід зазначити, що коли справа знаходилась в Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса  для проведення технічної експертизи у відповідності з ухвалою Харківського апеляційного господарського суду  від 20.07.2006р., до  суду  апеляційної інстанції  24.11.2006р. з експертної установи  надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи по даній справі, в зв’язку з чим апеляційний господарський суд своїм листом за № 11-52/17030 від 27.11.2006р. запропонував сторонам надати додаткові матеріали, зазначені в клопотанні експерта.

29.12.2006р. до Харківського апеляційного господарського суду від ДП “Завод ім..В.О.Малишева” надійшов лист-відповідь, в якому повідомлялось про неможливість надати необхідну технічну та технологічну документацію, оскільки вона містить в собі конфіденційну  інформацію, яку підприємство, у відповідності до Закону “Про інформацію”, не має права передавати.

Отже, оскільки оскаржена ухвала про зупинення провадження у справі від 20.07.2006р. залишена в силі, а також враховуючи наявність обставин, які унеможливлюють проведення експертизи та надання експертом відповідного  висновку по справі № 47/70-06, колегія суддів ухвалою від  16.04.2007р. поновила провадження та вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 22.05.2007р. представники ТОВ «МЗ Трейдинг» заявили усне клопотання про надання можливості експерту отримати інформацію, зазначену в його клопотанні про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи об’єктів інтелектуальної власності за № 9909 від 20.11.2006р.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання, та пояснив, що надати необхідну технічну та технологічну документацію, зазначену в клопотанні експерта, неможливо оскільки вона містить в собі конфіденційну  інформацію, яку підприємство, у відповідності до Закону “Про інформацію”, не має права передавати.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів зазначене клопотання позивача відхилила як безпідставне.

Також, в судовому засіданні 22.05.2007р. представники позивача заявили усне клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

Як було з’ясовано в судовому засіданні апеляційної інстанції, зазначені позивачем документи в обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, до суду першої інстанції не надавались.

Згідно ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному суді додаткові докази приймаються, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Надаючи нові документи, позивач не обґрунтував належним чином неможливість їх подання до суду першої інстанції, тому апеляційний суд додаткові докази не приймає, не досліджує їх, а клопотання позивача відхиляє як необґрунтоване.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноважених представників сторін, які підтвердили свої позиції, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 15.05.06р. по справі № 47/70-06  без змін, виходячи з наступних  обставин.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ „МЗ Трейдинг” звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило суд заборонити відповідачу – ДП „Завод ім. В.О. Малишева” виробляти та вводити у господарський обіг бурошнековий комплекс БШК-2ДМ, в якому використані технічні рішення, на які позивачу видані патенти №№27988, 41935, 48110, 48118, 53701, 53702, 53722,  стягнути на користь позивача з відповідача компенсацію за збитки, завдані внаслідок незаконного використання в бурошнековому комплексі БШК-2ДМ технічних рішень, що охороняються вищевказаними патентами в розмірі 1224000,00 грн. та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1,0 грн. з опублікуванням в місцевих засобах масової інформації м. Харкова та м. Донецька відомостей про порушення відповідачем прав інтелектуальної власності позивача та зміст судового рішення про таке порушення.

Позивачем до матеріалів справи надані копії патентів на винаходи: №41935 "Спосіб провітрювання тупикових порожнин при бурошнековому вийманні вугілля та пристрій для його здійснення”, №48118 „Бурошнекова машина”, №48110 „Спосіб контролю виконавчого органа гірничої машини відносно межі „вугілля-порода” і пристрій для його здійснення”, №53702 „Пристрій для бурошнекового виймання вугілля”, №53701 „Виконавчий орган бурошнекової машини”, №53722 „Замкове з’єднання секцій бурового поставу”, №27988 „Замок для з’єднання трубопроводів”.

Слід визнати, що предметом  позову по даній справі не є встановлення права власності на патенти, а предмет цього позову полягає в порушенні прав власника патентів.

Частиною 5 статті 28 Закону України „Про охорону прав на винаходи та корисні моделі” передбачено, що патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законно порушенням прав, що надаються патентом.

Як було встановлено під час судового розгляду, відповідач в період з 2002 р. по 2005 р. виготовив 16 бурошнекових комплексів БШК—2ДМ.

У позовній заяві ТОВ «МЗ Трейдинг» посилається на порушення відповідачем його прав шляхом використання технічних рішень, охоронюваних патентами №№ 27988, 41935, 48110, 48118, 53701, 53702, 53722 при виготовленні бурошнекового комплексу БШК-2ДМ.

Згідно частини 2 статті 28 Закону України „Про охорону прав на винаходи та корисні моделі” продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу, якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку еквівалентну їй.

Позивачем в якості доказу використання відповідачем винаходів до матеріалів справи надано лист гр. Швиченко О.В. від 16.12.2005 р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «МЗ Трейдинг» пояснив, що гр.. Швиченко О.В. є головним конструктором КП «Комплекс», тобто він  не є представником сторін або інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

Відповідно до ст.. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, встановлення факту використання зазначених запатентованих винаходів при виготовленні виробів (БШК- 2 ДМ) може бути здійснено тільки особою, яка має спеціальні знання згідно вимог ст. 41 ГПК України. Позивачем не надано доказів того, що гр. Швиченко має такі спеціальні знання,  тому відповідно до ст. 32 ГПК України його пояснення не можуть бути визнані належним доказом факту використання запатентованих винаходів при виготовленні відповідачем виробів (БШК-2ДМ). Крім того, у листі гр. Швиченко О.В. йдеться про використання лише трьох винаходів, захищених патентами №27988, №41935, №53722, а позивач стверджує про використання відповідачем виробів, охоронюваних патентами №№41935, №48118, №48110, №53702, №53701, №53722, №27988.

Слід зазначити, що під час вирішення справи в місцевому господарському суді та суді апеляційної інстанції, позивачем ніяких інших доказів, окрім наданого листа            гр. Швиченка О.В., на підтвердження факту використовування відповідачем винаходів, що охороняються патентами №№41935, №48118, №48110, №53702, №53701, №53722, №27988, надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, патент №41935 “Спосіб провітрювання тупикових порожнин при бурошнековому вийманні вугілля та пристрій для його здійснення”та патент №48110 “Спосіб контролю положення виконавчого органу гірничої машини відносно межі „вугілля-порода” та пристрій для його здійснення” містять по два винаходи, пов’язаних єдиним винахідницьким задумом.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі” обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу.

Оскільки процеси (способи) за патентами №№ 41 935, 48110 стосуються технології видобування вугілля, а не відносяться до технології виробництва                бурошнекових машин, припущення щодо використання винаходів, які охороняються патентами №41935 та №48110 може бути зроблено тільки щодо особи, господарська діяльність якої пов’язана з видобуванням вугілля. Такий висновок випливає навіть із самої назви винаходів, охоронюваних вказаними патентами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Колегія суддів визначає, що в процесі розгляду справи позивачем не надано жодного аргументованого правового доказу використання відповідачем вказаних винаходів.

Відтак  з  огляду  на встановлені судом першої інстанції фактичні дані слід погодитися  з  наданою  судом   правовою   оцінкою   обставин  справи  стосовно  не доведення відповідачем факту використання відповідачем  при виготовленні              бурошнекового комплексу БШК – 2 ДМ винаходів, що охороняються патентами №№41935, №48118, №48110, №53702, №53701, №53722, №27988, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги ТОВ «МЗ Трейдинг» щодо заборони відповідачеві виробляти та вводити у господарський обіг бурошнековий комплекс БШК-2 ДМ.

Колегія суддів також погоджується з висновками місцевого господарського суду про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача компенсації за збитки, завдані внаслідок незаконного використання в бурошнековому комплексі БШК-2ДМ технічних рішень, що охороняються патентами №№27988, 41935, 48110, 48118, 53701, 53702, 53722 в розмірі 1224000,00 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 1,0 грн. з опублікуванням в місцевих засобах масової інформації м. Харкова та м. Донецька відомостей про порушення відповідачем прав інтелектуальної власності позивача та змісту судового рішення про таке порушення, оскільки позивачем не доведено факту використання відповідачем винаходів, охоронюваних вказаними патентами, не доведено наявність та розмір збитків та причинний зв’язок між протиправними діями відповідача та розміром завданих збитків,  а наданий позивачем  розрахунок суми позову з посиланням на ст. 15 ГК України зроблений при довільному трактуванні норм діючого законодавства і дійсних обставин справи, не містить відповідно до ст..ст. 33, 36 ГПК України доказів з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в   їх сукупності, керуючись законом.

На думку колегії суддів, господарський суд Харківської області на підставі встановлених ним обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем факту порушення його прав відповідачем, внаслідок чого було прийняте рішення про відмову в позові.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга ТОВ «МЗ Трейдинг» позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської  області  від 15.05.2006 р. по справі № 47/70-06 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 28 Закону України „Про охорону прав на винаходи та корисні моделі”, статтями  43, 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2006 року у справі          № 47/70-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Судді                                                                    Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.