ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"16" травня 2007 р.
Справа №  2/79

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ДеревінськоїЛ.В. розглянувши справу № 2/79

за позовом: відкритого акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", м.Кіровоград

до відповідача: державної холдингової компанії “Олександріявугілля” м. Олександрія  Кіровоградської області

про зобов’язання визнати грошові вимоги в розмірі 97 982 160 грн. та включити грошові вимоги в розмірі 97 982 160 грн. 35 коп. до проміжного ліквідаційного балансу.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –Григоренко В.В. дов. від 23.01.2007р. N 163/07.

Від відповідача - участі не  брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

Відкрите акціонерне товариство “Кіровоградобленерго” 28.01.2005р. звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом про  зобов’язання відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги в розмірі 97 982 160 грн. та включити грошові вимоги в розмірі 97 982 160 грн. 35 коп. до проміжного ліквідаційного балансу.

Позовні вимоги мотивовано укладеним 29.01.2001р. з відповідачем договором N 42 на користування електроенергією, який відповідачем з 2001р., в частині  своєчасної оплати спожитої електроенергії, виконувався неналежним чином. В зв’язку з  цим господарським судом Кіровоградської області  з 2001р. по 2005р. винесені рішення про стягнення боргу, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, збитків від інфляції, 3 % річних з простроченої суми, п’ятикратної вартості різниці фактично сплаченої  електроенергії та  договірної величини її споживання, судових витрат. Всього на загальну суму 78 894 249 грн. 24 коп. За виконавчими документами по вказаних рішеннях порушені виконавчі провадження, які закінчені направленням виконавчих документів до ліквідаційної комісії відповідача для подальшого виконання.

Крім того, за невиконання умов договору від 2001р. за період з 1.05.2003р. по 31.08.2006р.  позивач  нарахував відповідачеві заборгованість по оплаті активної електроенергії на суму 5 807964 грн. 99 коп, 896072 грн. 69 коп. боргу по сплаті вартості реактивної електроенергії, 1 267 388 грн. 10 коп. пені за несвоєчасну сплату боргу, нараховану за період з 1.08.2005р. по 1.09.2006р., 220173 грн. 22 коп. збитків від інфляції, нарахованих за період з 1.052003р. по 1.09.2006р.,  511029 грн. 53 коп. 3 % річних з простроченої суми, нарахованих за аналогічний період, 10 385 282 грн. 58 коп. п’ятикратної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини електроспоживання за травень, жовтень, листопад 2003р., січень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2004р., січень, лютий, березень, квітень, червень  липень та грудень 2005р., січень, лютий 2006р.

6.10.2006р. позивач звернувся до ліквідаційної комісії відповідача з вимогою визнати грошові вимоги на суму  97 982 160 грн. 35 коп., які просив внести до проміжного ліквідаційного балансу. Відмова ліквідаційної комісії задовольнити такі вимоги стала підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідач позовні вимоги визнав лише на суму  46 163 665 грн. 74 коп., без зазначення  підстав виникнення та визнання такої заборгованості. Звертає увагу суду на те, що згідно наказу від 28.07.2004р. Міністерства палива та енергетики України та ЗУ ”Про оренду державного та комунального майна”  структурні підрозділи ДХК “ Олександріявугілля” передані в оренду ЗАТ “ Енерговугілля” та ТОВ  ІВОК “Експлерент”, які з жовтня 2004р. одержували електроенергії та надавали позивачеві звіти про її використання. Про вказані обставини повідомлено позивача 7.10.2004р. та запропоновано розірвати договір в зв’язку з припиненням відносин згідно договору N 42 на постачання електроенергії.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

В С Т А Н О В И В :

Між ВАТ “Кіровоградобленерго” та ДХК “ Олександрявугілля”  укладено договір № 42 від 29.12.2001р. на користування електричною енергією, який сторонами пролонговано на 2003 –2004р.р.

Відповідно до умов договору постачальник зобов’язується поставляти електричну енергію, як різновид товарної продукції, доводити споживачу договірні величини споживання електроенергії та величину граничного споживання потужності, а споживач зобов’язується своєчасно оплачувати спожиту електроенергію, нарахування за перевищення договірних величин споживання  та потужності, а також інші платежі в строки та в обсяги, обумовлені договором.

Згідно пункту 3.7 договору, у випадку споживання електроенергії понад договірної величини, обумовленої цим договором за відповідний розрахунковий період, споживач сплачує постачальнику п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини споживання.

Із матеріалів справи вбачається, що на протязі дії договору відповідачем несвоєчасно сплачувалась вартість  використаної електроенергії.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішення інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.05.2001р. по справі N 02-01/863/12-68 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованості за використану електроенергію станом по травень 2001р., збитків від інфляції та інших фінансових санкцій, з врахуванням судових витрат на загальну суму 14 874 759 грн. / а.с. 9-12 т. 1/.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2002р. по справі N 02-5/13-4/6 з відповідача на користь позивача стягнуто  заборгованості за використану електроенергію станом по листопад 2001р., збитків від інфляції та інших фінансових санкцій, з врахуванням судових витрат на загальну суму  17 368 379 грн.10 коп. / а.с. 13-16 т. 1/.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області N 11/230 від 19.05.2005р. відповідача на користь позивача стягнуто  заборгованості за використану електроенергію станом по квітень 2003р., збитків від інфляції та інших фінансових санкцій, з врахуванням судових витрат на загальну суму 46 651 111грн. 14 коп. / а.с. 17-19 т. 1/.

Виконавчі документи, видані на підставі вказаних судових рішень, позивачем  пред’явлені до виконання до ДВС в установленому законом порядку.

Органами ДВС відкриті виконавчі провадження та закінчені шляхом направлення для подальшого виконання до ліквідаційної комісії відповідача згідно ст.ст. 37, 65 ЗУ “Про виконавче провадження”.

З врахуванням  часткового виконання наказу суду N 11/ 230 від 3.08.2005р. на суму 502 грн. 71 коп., загальна сума невиконаних виконавчих документів, направлених до ліквідаційної комісії для виконання, становить 78 893 746 грн. 53 коп. / а.с. 45-57 т. 2/

Крім того, позивачем нараховано  до стягнення з відповідача боргу за використану активну електроенергію за період з 1.05.2003р. по 31.08.2006р. на суму 5 807 964 грн. 99 коп. та боргу за несплачену реактивну електроенергію за це й же період на суму 896 072 грн. 69 коп. / а.с. 25 т. 2/

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Із матеріалів справи / а.с. 38-128 т. 1, 1- 24 т. 2/ вбачається, що до позивача надходили звіти про використану електроенергію за період з травня 2003р. по вересень 2006р. включно. Разом з тим, за період з травня 2003р. по вересень 2004р. включно вказані звіти надавались відповідачем / а.с. 58-74 т. 2/. За період з жовтня 2004р. по серпень 2006р. зазначені звіти надавались товариством з обмеженою відповідальністю ІВОК “Експлерент” / а.с. 75-99 т. 2/. Вказане товариство та ЗАТ “ Енерговугілля” є орендарями  структурних  підрозділів відповідача згідно договорів оренди  цілісних майнових комплексів, укладених регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Кіровоградській області в зв’язку з реорганізацією відповідача згідно наказу Міністерства палива та енергетики N 421 від 28.07.2004р.

Із матеріалів справи /а.с.  128-130 т. 2 / вбачається, що відповідач 7.10.2004р. повідомив позивача про припинення дії договору N 42  на постачання електроенергії в зв’язку з наявністю правонаступників прав і обов’язків структурних підрозділів відповідача  ЗАТ “ Енерговугілля” та ТОВ ІВОК “Експлерент”.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач не надав доказів надання електроенергії відповідачеві за період з  жовтня 2004р. по серпень 2006р. включно.

На підставі звіту споживача – відповідача по справі про електроспоживання енергопостачальною організацією було виставлено до оплати рахунки-фактури на оплату електроенергії за період з 1.05.2003р. по 1.09.2006р. на загальну суму 5 807 964 грн. 64 коп. вартості активної електроенергії та на суму 896 072 грн. 69 коп. вартості реактивної електроенергії.

Суд вважає нарахування таких сум обгрунтованими частково, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у  три роки.

Позивач пред’явив вимоги до ліквідаційної комісії 6.10.2006р. З врахуванням умов договору N 42 в частині оплати рахунків – через 5 днів після одержання рахунку,  зазначеного строку їх оплати / а.с. 71-75 т. 1/ - до 5 числа  місяця наступного за розрахунковим, вимог закону, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності на суму 81 160 грн. 51 коп. вартості реактивної електроенергії за період з травня по вересень 2003р.

Суд вважає обгрунтованими вимоги про  стягнення вартості активної електроенергії, одержаної відповідачем з жовтня 2003р. по вересень 2004р. включно на суму 1 242 662 грн. 51 коп. та 237095 грн. 72 коп. вартості реактивної електроенергії за цей же період.

Вимоги про стягнення 4 565 302 грн. 48 коп. вартості активної електроенергії  та 577 816 грн. 46 коп. реактивної енергії за період з жовтня 2004р. по вересень 2006р. є необгрунтованими, т.я. позивач не надав докази використання електроенергії за цей період відповідачем.

Також судом встановлено, що відповідачеві відповідно до пункту 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам та  ст. 26 ЗУ “Про електроенергетику” позивачем направлено повідомлення про коригування граничного рівня споживання електричної енергії, згідно якого підприємству на травень, жовтень, листопад 2003р., січень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2004р., січень, лютий, березень, квітень, червень  липень та грудень 2005р., січень, лютий 2006р. коригується гранична (договірна) величина споживання електричної енергії до рівня фактично сплаченої за ці місяці величини її споживання, а за електроенергію, спожиту понад скориговану граничну величину, буде нарахована  п’ятикратна вартість.

Згідно Порядоку постачання електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999р. в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2002р. № 475, та  пункту 6.7 договору, в силу якого постачальник вправі вносити зміни (доповнення) відповідно до законодавчих актів, які набирають чинності після підписання договору, без погодження другої сторони, господарський суд приходить до висновку, що  позивачем додержано належний порядок коригування відповідачеві граничної (договірної) величини споживання електричної енергії  за травень, жовтень, листопад 2003р., січень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2004р.

Позивачем обґрунтовано нарахована  п’ятикратна вартість різниці фактично спожитої і договірної величини електроенергії за травень 2003р. на суму  1 877 134 грн. 57 коп,, за жовтень 2003р. – на суму 1004316 грн. 06 коп.  за листопад 2003р. – на суму 2814386 грн. 99 коп, за січень 2004р. – на суму 824525 грн. 09 коп., за травень 2004р. – на суму 6532 грн. 96 коп., за червень 2004р. – на суму 8486 грн. 89 коп., за липень 2007р. – на суму 949833 грн. 60 коп., за серпень 2004р. – на суму 64613 грн. 23 коп., за вересень 2004р. – на суму 01849 грн. 69 коп. Всього на суму  7 651 679 грн. 08 коп.

Разом з тим, за обставин, викладених вище, позивачем пропущено строк позовної давності на стягнення 1 877 134 грн. 57 коп. п’ятикратної вартості за травень 2003р., строк оплати якої згідно рахунку від 30.06.2003р. / а.с. 72 т. 1/ наступив 5.07.2003р.

Вимоги в цій частині підлягають задовоелнню на суму 5 774 544 грн. 51 коп.

Вимоги стосовно 2 733 603 грн. 50 коп. п’ятикратної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини електроенергії за січень, лютий, березень, квітень, червень  липень та грудень 2005р., січень, лютий 2006р  є необґрунтованими з підстав  відсутності доказів використання відповідачем електроенергії за цей період.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочку сплати боргу, що виник за період з 1.05.2003р. по 1.09.2006р., нараховану за період з  1.08.2005р. по 1.09.2006р. в сумі 1 267 388 грн. 10 коп.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно статті 549 ЦК України, є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 258  Цивільного кодексу України п озовна давність в один рік  застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В частині 1 статті 230  Господарського кодексу України зазначено, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми ( неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання  мало бути виконано.

Враховуючи викладене, строку остаточної оплати боргу, визнаного судом обгрунтованим за період з  вересня 2003р. по вересень 2004р. включно, до 11.10.2004р / а.с. 71-87 т. 1/ та дати звернення з вимогами до ліквідаційної комісії – 6.10.2006р. позовні вимоги стосовно пені на суму 1 267 388 грн. 10 коп. не можуть бути визнані обґрунтованими в зв’язку з пропуском строку позовної давності.

Доказів оплати позивачеві 1 242 662 грн. 51 коп. вартості активної електроенергії, використаної в період з жовтня 2003р. по вересень 2004р. включно, 237095 грн. 72 коп. вартості реактивної електроенергії, використаної за цей же період відповідачем суду не подано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України  передбачений обов’язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання, відшкодувати кредиторові борг з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення  а також 3 % річних з простроченої суми.

Враховуючи невиконане зобов’язання по оплаті зазначеної суми, відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача, наданого в судовому засіданні 16.05.2007р., / а.с. 17 т. 3/ збитки від інфляції за період з листопада 2003р. по  вересень 2006р. включно становлять 1 008 599 грн. 45 коп., 3 % річних з  зазначеної простроченої суми за цей же період становлять 321 774 грн. 95 коп.

Отже позовні вимоги в частині 1 288 772 грн. 67 коп. збитків від інфляції та в частині 189 254 грн. 58 коп. 3 % річних з простроченої суми є необґрунтованими.

За викладених обставин суд вважає, що вимога від 6.10.2006р.  позивача до ліквідаційної комісії відповідача в процесі його ліквідації на загальну суму  87 478 423 грн. 67 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи / а.с.31-38 т. 2/ вбачається, що  наказом Міністерства вугільної промисловості N 381 від 10.07.2006р. припинено діяльність ДХК “Олександріявугілля”  шляхом ліквідації. Створено ліквідаційну комісію, яка 27.07.2006р. направила кредитору – ВАТ “Кіровоградобленерго “ - позивачеві по справі повідомлення про ліквідацію підприємства та направлення до 7.10.2006р. можливих вимог.

6.10.2006р. відповідач одержав вимогу від позивача про визнання грошових вимог на суму 97 982 160 грн. 35 коп., за обставин і доказів, викладених в позовній заяві.

Із відповіді ліквідаційної комісії відповідача вбачається, що  заявлені грошові вимоги задоволено лише на суму 46 163 665 грн. 74 коп., які внесені до ліквідаційного / проміжного/ балансу ДХК “ Олександріявугілля”

Підстави задоволення вимог на зазначену суму, розрахунок вказаної суми відсутній. / а.с. 31-38 т. 2/

Після  одержання позивачем 1.02.2007р. відповіді на вимогу про не визнання  грошових вимог на спірну суму, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 111 ЦК України  у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора...кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися із позовом до суду.

Статтями 60, 61 ГК України  передбачений обов’язок ліквідаційної комісії суб’єкта господарювання, який ліквідується, розраховуватися з кредиторами, складати ліквідаційний баланс та подавати його власнику, або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинна бути перевірена  у встановленому законом порядку. Претензії кредиторів до суб’єкта господарювання, що ліквідується, задовольняються з майна цього суб’єкта, черговість та порядок задоволення яких визначено законом.

За викладених обставин, позовні вимоги про зобов’язання визнати грошові вимоги в розмірі 97 982 160 грн. 35 коп. та включити грошові вимоги в розмірі 97 982 160 грн. 35 коп. до проміжного ліквідаційного балансу є обґрунтованими частково.

Задоволенню підлягають вимоги про зобов’язання ліквідаційну комісію ДХК “ Олександріявугілля ” визнати грошові вимоги на суму 87 478 423 грн. 69 коп. та про зобов’язання  ліквідаційну комісію включити грошові вимоги в розмірі 87 478 423 грн. 69 коп. коп. до проміжного ліквідаційного балансу.

В решті позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає за обставин, викладених вище.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст.ст.  111, 257, 258, 549, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 61, 230, 232 ГК України, ст.ст. 49, 82, 84, 85,  116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати грошові вимоги відкритого акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", м. Кіровоград  до ліквідаційної комісії  державної холдингової компанії “Олександріявугілля” м. Олександрія  Кіровоградської області    на суму 87 478 423 грн. 69 коп.

Зобов’язати державну холдингову компанію “Олександріявугілля” м. Олександрія  Кіровоградської області   в особі ліквідаційної комісії включити грошові вимоги в розмірі 87 478 423 грн. 69 коп. до проміжного ліквідаційного балансу.

Стягнути з державної холдингової компанії “Олександріявугілля” м. Олександрія проспект Леніна, 77  Кіровоградської області  (п/р 3001  в Олександрійській філії ВАТ КБ “Надра”  МФО 323602 код 05402737) на користь відкритого акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" м. Кіровоград пр. Комуністичний, 15 (п/р 1850 в ЦВ ПІБ м. Кіровограда МФО 323301 код 23226362)  85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя