НИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

06.02.07

Справа № 4/2187-11/305
ний господарський суд у скла
головуючого-судді
Р. Марко
суддів
Т. Бонк

При секретарі
Скочко Ю. І.
ійну скаргу ПП»СМІО»від 22.11.06 №
на рішення господарськ
ого суду Львівської області
у справі № 4/2187-11/305
за позовом ТзОВ»ТД»
до відповідача - ПП»СМІ
про стягнення 165 000,00 г
Представники сторін:
Від позивача_ - не з»явивс
Від відповідача- Мельник Ю
. дор. у справі
Рішенням господа
рського суду Львівської обла
сті від 07.11.06 частково задоволе
но позов ТзОВ»ТД»ОСТОВ- БАРД
С». Провадження в частині стя
гнення з відповідача на кори
сть позивача суми заборгован
ості за поставлений товар в р
озмірі 55 000,00 грв. припинено. Стяг
нуто з ПП»СМІО»на користь Тз
ОВ»ТД» ОСТОВ- БАРДС»неустойк
у у вигляді штрафу в розмірі 11
0 000,00 грв., 1100 грв. державного мита
, 78,67 грв. витрат на інформаційн
о- технічне забезпечення суд
ового процесу. В решті позову
Не погоджуючись із пр
ийнятим рішенням, відповіда
ч подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду пе
ршої інстанції скасувати та
прийняти нове, яким стягнути
з ПП»Сміо» на користь позива
ча неустойку в розмірі 668,35 грв.
, в іншій частині позову, відмо
вити. В обґрунтування своїх в
имог, апелянт зазначає, що між
відповідачем та позивачем б
уло укладено договір поставк
и обладнання, згідно якого по
зивач (постачальник) зобов»я
зувався поставити відповіда
чу (покупцю) вживане обладнан
ня, яке використовується при
виробництві ковбасних вироб
ів, а відповідач прийняти та в
часно оплатити за поставлен
Відповідно до п.3.1 Догово
ру загальна ціна товару скла
дає 220 000 грн., в т.ч. ПДВ 36 666, 68 гр
н. Згідно з п.4.1 Договору, відпов
ідач зобов'язувався сплатити
загальну ціну поставленого
позивачем товару частинами ш
ляхом переказу відповідних г
рошових коштів на банківськи
й рахунок продавця (даним пун
ктом Договору передбачено сп
лату коштів чотирма траншами
та визначено термін сплати к
Разом з тим, у п.8.3 Договору с
торони погодили, що у випадку
, якщо покупець порушить стро
ки оплати товару, які вказані
у п.4.1 даного Договору, покупец
ь сплачує продавцю неустойку
у вигляді штрафу у розмірі 50
% від суми договору.
Суд першої інстанції вс
тановивши факт прострочення
виконання грошового зобов'я
зання відповідачем, посилаюч
ись на положеннях ст.ст.230, 231, 232 ГК
України визнав обґрунтовани
ми позовні вимоги в частині с
тягнення з відповідача на ко
ристь позивача неустойки в р
озмірі 110 000 грн. Однак з таким ви
сновком суду, апелянт не пого
джується, так як: відповідно
до ч.З ст.6 ЦК України «Сторони
в договорі можуть відступит
и від положень актів цивільн
ого законодавства і врегулюв
ати свої відносини на власни
й розсуд.
Сторони в договорі не можу
ть відступити від положень а
ктів цивільного законодавст
ва, якщо в цих актах прямо вказ
ано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін по
ложень актів цивільного зако
нодавства випливає з їх зміс
ту або із суті відносин між ст
Суд першої інстанції, пр
и винесені рішення, послався
на положення ч.4 ст.231 ГК Україн
и «У разі якщо розмір шт
рафних санкцій законом не ви
значено, санкції застос
овуються в розмірі, передбач
еному договором. При цьому ро
змір санкцій може бути встан
овлено договором у відсотков
ому відношенні до суми невик
онаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грош
овій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'яза
ння незалежно від ступеня йо
го виконання, або у кратному р
озмірі до вартості товарів (р
Апелянт вважає, що суд перш
ої інстанції порушив норми м
атеріального права, зокрема
в порушення вимог ч.4 ст.231 ГК Ук
раїни, судом не було взято до
уваги, що законом чітко регла
ментовано розмір штрафних са
нкцій за прострочення викона
ння грошового зобов'язання, з
окрема згідно ч.2 ст.343 ГК У
країни «Платник грошових кош
тів сплачує на користь одерж
увача цих коштів за простроч
ку платежу пеню в розмірі, що в
становлюється за згодою
торін, але не може перевищува
ти подвійної облікової ставк
и НБУ, що діяла у період, за яки
й сплачується пеня ».
Відповідно до ст.З Зако
ну України «Про відповідальн
ість за несвоєчасне виконанн
я грошових зобов'язань»розмі
р пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не
може перевищувати подвій
ної облікової ставки НБУ, що д
іяла у період, за який сплачує
Отже, неправильно застосув
авши положення ч.4 ст.231 ГК Украї
ни, суд, разом з тим проігнорув
ав положення ч.1 цієї ж норми з
акону, а саме, «законом щодо ок
ремих видів зобов'язань може
бути визначений розмір штра
фних санкцій, зміна якого за п
огодженням сторін не допуска
Також апелянт зазначає,
що судом першої інстанції не
взято до уваги, що сторонами Д
оговору у п.8.2 передбачена спе
ціальна відповідальність по
купця у випадку невчасної оп
лати за поставлений товар - по
двійна облікова ставка НБУ з
а кожен прострочений день оп
лати від суми неоплаченого б
оргу. Оскільки, саме це положе
ння договору відповідає вимо
гам вищевказаних нормативни
х актів, суд першої інстанції
, встановивши факт несвоєчас
ного виконання грошового зоб
ов'язання, зобов'язаний був за
стосувати п.8.2 даного Договору
На думку апелянта, суд пе
ршої інстанції встановивши,
а поставлений товар із прост
роченням у 10 днів, повинен був
також у відповідності до вим
ог ч.2 ст.343 ГК України та Закону
«Про відповідальність за не
своєчасне виконання грошови
х зобов'язань»перевірити, чи
не перевищує сума пені, обчис
лена на основі граничного ро
зміру визначеного у даних но
рмативних актах, розміру неу
стойки встановленої договор
Апелянт зазначає, що оскі
льки, гранична сума пені є мен
шою, ніж неустойка визначена
договором, суд першої інстан
ції мав право стягнути лише т
у суму неустойки, яка не перев
ищує мінімальний розмір неус
тойки, визначений ч.2 ст.343 ГК Ук
раїни та Закону «Про відпові
дальність за несвоєчасне вик
онання грошових зобов'язань»
, а в іншій частині неустойки -
в задоволені вимог зобов'яза
У поданому відзиві на
апеляційну скаргу, позивач н
е погодився із доводами апел
янта, просив рішення суду зал
ишити без змін. Зокрема позив
ач не погоджується із довода
ми апелянта про те, що статтею
3 Закону України "Про відповід
альність за несвоєчасне вико
нання грошових зобов'язань" т
а ч. 2 ст. 343 ГК України, розмір штр
афних санкцій за несвоєчасне
виконання грошових зобов'яз
ань обмежено подвійною облік
овою ставкою Національного б
анку України, як це вказано у п
. 4. ст. 231 ГК України, а тому санкц
ії, в розмірі, передбаченому д
оговором, не застосовуються,
оскільки пунктом 6 статті 231 Г
осподарського кодексу Украї
ни визначено, що штрафні сан
кції за порушення грошових з
обов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визна
чається обліковою ставкою На
ціонального банку України, з
а увесь час користування чуж
ими коштами, якщо інший розмі
р відсотків не передбачено з
аконом або договором . Крім то
го, позивач зазначає, що ст. 551
ЦК України визначено, що розм
ір неустойки, встановлений з
аконом, може бути збільшений
у договорі. Таким чином, на ду
мку позивача, чинним законод
авством, зокрема, ГК України, я
кий є законом, що визначає осн
овні засади господарювання в
Україні регулює господарськ
і відносини, що виникають у пр
оцесі організації та здійсне
ння господарської діяльност
і між суб'єктами господарюва
ння, передбачено встановленн
я Сторонами у Договорі штраф
них санкцій у відсотках. При ц
ьому, як Господарським так і Ц
ивільним Кодексами дозволяє
ться Сторонам Договору збіль
шувати розмір неустойки, вст
Відповідно до п. 4 ст. 231 ГК
України, розмір санкцій може
бути встановлено договором
у відсотковому відношенні до
суми зобов'язання незалежно
від ступеня його виконання.
П. 8.1. Договору поставки обла
днання №1 від 14 серпня 2006 року, як
ий підписаний уповноваженим
и представниками та скріплен
ий печатками обох Сторін, виз
начено, що у випадку порушенн
я зобов'язання, що виникає з ць
ого Договору Сторона несе ві
дповідальність, визначену ци
м Договором та чинним законо
давством України. Порушенням
Договору є його невиконання
або неналежне виконання, тоб
то виконання з порушенням ум
ов, визначених змістом цього
Договором поставки облад
нання №1 від 14 серпня 2006 року (п.8.3.
Договору), за порушення строк
ів оплати Товару, які вказані
в п.4.1. Договору, для Покупця - ПП
"СМІО" встановлена відповіда
льність у вигляді штрафу у ро
змірі 50% від суми Договору.
Розглянувши доводи апе
ляційної скарги, відзив, засл
ухавши представників сторін
, дослідивши обставини справ
и, перевіривши правильність
застосування судом першої ін
станції норм чинного законод
авства, колегія суддів дійшл
а до висновку, що доводи апеля
нта є обґрунтованими, а відта
к вимоги підставними. При цьо
му колегія виходила з наступ
Як вбачається з мат
еріалів справи. між ТзОВ «Тор
говий дім «Остов-Бардс»(прод
авець) та ПП «СМІО»(покупець)
було укладено Договір постав
ки обладнання № 1 від 14.08.2006р. (нада
лі Договір) згідно якого прод
авець зобовязувався перед
ати у власність покупця вжив
ане обладнання, яке використ
овується при виробництві ков
басних виробів, а покупець зо
бовязувався прийняти та вч
асно і в повному обсязі оплат
ити поставлений товар.
Відповідно до п.3.1 Дого
вору загальна ціна товару ск
ладає 220 000,00 (двісті двадцять ти
сяч.) грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 36 666, 68 (три
дцять шість тисяч шістсот ші
стдесят шість) грн. 68 коп.
15.08.2006р. Позивач доставив
Відповідачу товар на загаль
ну суму 220 000, 00 грн., в т.ч. ПДВ 36 666, 68 гр
н., та передав товар уповноваж
еному представнику Відповід
ача. Факт передачі товару під
тверджується Актом прийманн
я передачі від 15.08.2006р.
Всупереч вимогам п.4.1 Д
оговору, в якому визначено по
рядок оплати за отриманий то
вар, Відповідачем прострочен
о виконання грошового зобов
- суму в розмірі 55 000 грн. (термі
н сплати згідно п.4.1.1 Договору -
15.08.2006р.) сплачено Відповідачем
- суму в розмірі 55 000 грн. (термі
н сплати згідно п.4.1.2 Договору -
30.08.2006р.) сплачено Відповідачем
- 25 000 грн. сплачено 05.09.2006р. (прост
- 20 000 грн. сплачено 08.09.2006р. (прост
- 10 000 грн. сплачено 11.09.2006р. (прост
- суму в розмірі 55 000 грн. (терм
ін сплати згідно п.4.1.3 Договору
15.09.2006р.) сплачено Відповідачем
18.09.2006р. (прострочено на 3 дні).
- суму в розмірі 55 000 грн. (термі
н сплати згідно п.4.1.4 Договору 3
0.09.2006р.) сплачено Відповідачем 10
.10.2006р. (прострочено на 10 днів).
Суд першої інстанції вста
новивши, що на день розгляду с
прави, Відповідачем з простр
оченням, але повністю сплаче
но Позивачу загальну ціну по
ставленого товару, проваджен
ня в частині стягнення з Відп
овідача заборгованості за по
ставлений товар в розмірі 55 000,
00 грн. припинив у звязку з ві
дсутністю предмету спору на
підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України
Позовні вимоги в частині ст
ягнення з Відповідача на кор
исть Позивача неустойки у ви
гляді штрафу в розмірі 110 000 (сто
десяти тисяч) грн. 00 коп. суд пе
ршої інстанції визнав обґрун
тованими та задоволив.
В обґрунтування власної по
зиції, суд першої інстанції п
осилається на положення ч.4 ст
.231 ГК України, яка встановлює, щ
о «У разі якщо розмір штрафни
х санкцій законом не визначе
но, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому дого
вором. При цьому розмір санкц
ій може бути встановлено дог
овором у відсотковому віднош
енні до суми невиконаної час
тини зобов'язання або у певні
й, визначеній грошовій сумі, а
бо у відсотковому відношенні
до суми зобов'язання незалеж
но від ступеня його виконанн
я, або у кратному розмірі до ва
ртості товарів (робіт, послуг
Оскільки сторони у п.8.3. Догов
ору погодили, що у випадку, якщ
о покупець порушить строки о
плати товару, які вказані у п.4
.1 Договору, останній сплачує п
родавцю неустойку у вигляді
штрафу у розмірі 50% від суми До
говору, суд першої інстанції
робить висновок, що позовні в
имоги в частині стягнення з В
ідповідача на користь Позива
ча неустойки у вигляді штраф
у в розмірі 110 000, 00 (сто десяти тис
яч) грн. 00 коп. підлягають задов
Однак колегія суддів не пог
оджується з висновками госпо
дарського суду першої інстан
ції, викладеними в оскаржено
му рішенні, виходячи з наступ
Відповідно до ч.1 ст.231
ГК України «законом щодо окр
емих видів зобов'язань може б
ути визначений розмір штрафн
их санкцій, зміна якого за пог
одженням сторін не допускаєт
Суд першої інстанції заст
осовуючи положення ч.4 ст.231 ЦК У
країни не врахував, що законо
м визначено інший розмір штр
афних санкцій за несвоєчасне
виконання грошових зобовя
- Ч.2 ст.343 ГК України «Платник г
рошових коштів сплачує на ко
ристь одержувача цих коштів
за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється з
а згодою сторін, але не може пе
ревищувати подвійної обліко
вої ставки Національного бан
ку України, що діяла у період,
за який сплачується пеня».
- Ст.3 Закону України «Про від
повідальність за несвоєчасн
е виконання грошових зобов
язань»розмір пені обчислюєт
ься від суми простроченого п
латежу та не може перевищува
ти подвійної облікової ставк
и Національного банку Україн
и, що діяла у період, за який сп
Виходячи зі змісту ч.4 ст.231 ЦК
України, встановлення закон
ом обмежень щодо застосуванн
я санкцій унеможливлює засто
сування санкції передбачени
х договором, в частині їх пере
вищення законодавчо визначе
Правильно встановивши фак
т несвоєчасного виконання Ві
дповідачем грошових зобов
язань, суд першої інстанції з
обовязаний був застосуват
и штрафну санкцію виходячи з
законодавчого обмеження її
розміру ( подвійної обліково
ї ставки НБУ, що діяла у період
за який сплачується пеня) і ви
значити її у розмірі 668,35 грн. В ч
астині вимог, що перевищують
встановлений законом розмір
штрафних санкцій, суд першої
інстанції зобовязаний був
Разом з тим, судом першої ін
станції не враховано положен
ня п.8.2 Договору, в якому сторон
и визначили наступне: «У випа
дку несвоєчасної оплати за п
оставлений товар Покупець сп
лачує пеню в розмірі подвійн
ої облікової ставки НБУ за ко
жний прострочений день оплат
и від суми неоплаченого борг
у…». Суд першої інстанції з
алишив поза увагою той факт, щ
о розмір штрафної санкції за
несвоєчасне виконання грошо
вого зобовязання, зазначен
ий у даному пункті Договору в
ідповідає вимогам чинного за
В запереченні на апеляцій
ну скаргу Позивач вказує, що ч
.2 ст.343 ГК України та ст.3 Закону У
країни «Про відповідальніст
ь за несвоєчасне виконання г
рошових зобовязань»місти
ть обмеження щодо застосуван
ня пені, тоді як сторони в п.8.3 Д
оговору визначили інший вид
Колегія судів не погоджуєт
ься із даними доводами, так як
по суті сторони визначили ві
дповідальність за несвоєчас
не виконання грошового зобов
язання, обмеження щодо яко
го встановлені вищевказаним
и нормами закону. Також, коле
гія суддів, не погоджується з
доводами Позивача про немож
ливість застосування до дани
х правовідносин положення ч.
2 ст.343 ГК України у звязку з т
им, що дана стаття міститься у
параграфі 1 «Фінанси та банкі
вська діяльність»глави 35 ГК У
країни «Особливості правово
го регулювання фінансової ді
яльності». Колегія суддів бе
ре до уваги той факт, що Позива
чем здійснювались безготівк
ові розрахунки з Відповідаче
м з використанням банківсько
ї системи України, а отже дані
правовідносини підпадають п
ід правове регулювання даної
глави Господарського Кодекс
З огляду на досліджені вище
обставини та керуючись ст.ст
. 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівськ
ий апеляційний господарськи
й суд
Апеляційну скаргу ПП»См
Рішення господарського с
уду Львівської області від
07.11.06 у справі № 4/2187-11/305 скасувати в
частині стягнення неустойки
і судових витрат та викласти
його в наступній редакції: Ст
ягнути з ПП»СМІО»на користь
ТзОВ»ТД»ОСТОВ- БАРДС»неусто
йку в розмірі 668,35 грв. та судові
витрати в розмірі 7,22 грв.. В реш
ті рішення господарського с
уду Львівської області від
07.11.06 у справі № 4/2187-11/305 залишити без
змін.
Господарському суду Львів
ської області видати накази.

Постанову може бути оскарж
ено у касаційному порядку.
Матеріали справи скеруват
и до господарського суду Льв
івської області.
Головуючий-суддя
Р. Марко
Суддя Т
. Бонк
Суддя
С. Бойко