ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.07р.

Справа № 35/255-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛюККо",  м. Дніпропетровськ

до  Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства

"Металопласт", м. Дніпропетровськ

Третя особа 1: Товарна біржа "Катеринославська", м. Дніпропетровськ

Третя особа 2: Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському

районі м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

Третя особа 3: Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро

технічної інвентаризації", м. Дніпропетровськ

про                визнання права власності на об'єкти нерухомого майна

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача – Вересова О.В., представник, дов. від 05.06.07 р

від відповідача  - Рязанцев С.В., дов. від 08.12.06 р

від третьої особи - 1- представник не з`явився

від третьої особи - 2- представник не з`явився

від третьої особи-3 - представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛюККо»право власності на частину нежитлових приміщень АПК цеху меблевої фурнітури (Літ. И?-4) з №81 по №92 (на третьому поверсі загальною площею 440,2 кв.м) та з №114 по №134 (на четвертому поверсі загальною площею 426,9 кв.м), які розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Артільна,10.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що придбав спірне майно на аукціоні із продажу об’єктів нерухомості, який відбувся 08.06.2004р. в залі торгів Товарної біржі «Катеринославська», та повністю оплатив його вартість. В силу ряду обставин не зміг своєчасно звернутися до нотаріуса з метою засвідчення покупки придбаних об’єктів, в зв’язку з чим не може зареєструвати за собою право власності на придбане майно, а, отже, повністю здійснювати права власника щодо цього майна.

23.07.2007р. від позивача надійшла заява, в якій він просить додатково стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката в сумі 300,00 грн, посилаючись на договір №2 від 23.03.2007р.  та квитанцію від 04.04.2007р. та ст. 44 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач вважає, що за заявленими позовними вимогами відсутній предмет спору, відповідач ніяким чином не порушував права позивача відносно спірного майна та вказує, що позивач звернувся до суду за встановленням факту, що має юридичне значення, та вказана категорія справ не підвідомча господарським судам, в зв’язку з чим провадження у справі просить припинити.

Третя особа-1 в судове засідання не з’явилася,  пояснень по предмету спору не надала.

Третя особа-2 письмових пояснень щодо предмету спору не надала.

Третя особа-3 пояснила, що спірне майно до цього часу зареєстроване за відповідачем.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено  тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб,  оцінивши докази в сукупності,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Між позивачем та Товарною біржею «Катеринославська» було укладено договір від 03.06.2004р.  про участь в цільовому аукціоні з продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, належить ДК ВКП «Металопласт», та виставлено на торги Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі з метою погашення податкового боргу цього підприємства.

На вказаних торгах позивач придбав нежитлові приміщення:

- Лот-1 –частина нежитлових приміщень АПК цеху меблевої фурнітури (Літ.И?-4), 3-й поверх, приміщення з №81 по №92, загальною площею 440,2 кв.м;

- Лот-2 –частина нежитлових приміщень АПК цеху меблевої фурнітури (Літ.И?-4), 4-й поверх, приміщення з №114 по №134, загальною площею 426,9 кв.м,

які розташовані за адресою м. Дніпропетровськ,  вул. Артільна,10, що підтверджується Протоколом №1 проведення цільового аукціону від 08.06.2004р., Актом про проведення цільового аукціону з продажу активів Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного  підприємства «Металопласт», які знаходяться у податковій заставі від 09.06.2004р., Протоколом №2 проведення цільового аукціону від 08.06.2004р., Актом про проведення цільового аукціону з продажу активів Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного  підприємства «Металопласт», які знаходяться у податковій заставі від 09.06.2004р.

Як слідує  із зазначених Протоколів та Актів про проведення торгів Лот-1 був придбаний позивачем за 125 500,00 грн, Лот-2 –за 123 200,00 грн.

Вартість придбаного майна позивач оплатив в повному обсязі згідно платіжного доручення  №7 від 10.06.2004р. на суму 123 200,00 грн та №8 від 11.08.2004р. на суму 125 500,00 грн.

Вказане майно відповідач передав позивачу по акту приймання-передачі від 29.06.2004р.

На даний час спірне майно зареєстровано на праві власності за Дніпропетровським колективним виробничо-комерційним  підприємством «Металопласт»згідно Реєстраційного посвідчення від 09.06.1997р., іншим особам у власність не передавалося.

Третьою особою -3 складено технічний паспорт від 01.09.2004р. на спірне майно, та зазначено, що право власності на спірне майно за іншими особами не зареєстровано.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача за договором  виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Придбання позивачем спірного майна у власність та фактична передача йому цього майна доведена вище переліченими доказами та з часу їх передачі позивач набув право власності на ці приміщення відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України держава забезпечує захист цивільних прав та інтересів, зокрема, шляхом визнання права. Стаття 392 Цивільного кодексу України прямо встановлює, що власник може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позов про визнання права власності є способом захисту цивільного права, а не встановленням юридичного факту, про що вказує відповідач, вимоги підлягають розгляду в порядку позовного провадження та заперечення відповідача в цій частині безпідставні.

З огляду на викладене, з врахуванням всіх встановлених обставин справи, вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню в частині визнання права власності на спірне майно.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу судові  витрати по справі відносяться на позивача, оскільки відсутня вина відповідача у виникненні спору.

Вказане стосується і витрат на оплату послуг адвоката. Крім того, не надано доказів щодо захисту інтересів позивача саме адвокатом Мельничук В.Ю., з яким укладено договір №2 від 23.03.2007р. про надання адвокатських послуг, вказаний адвокат не приймав участі в судових засіданнях по розгляду цієї справи, не доведено, що вказана особа є адвокатом, та вимоги про стягнення 300 грн витрат на оплату послуг адвоката є безпідставними.

Керуючись  ст. ст. 44, 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 328,334 Цивільного кодексу України господарський суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛюККо»(49050,

м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, буд. 123, кв. 53, 5) право власності на частину нежитлових приміщень АПК цеху меблевої фурнітури (Літ. И?-4) з №81 по №92 (на третьому поверсі загальною площею 440,2 кв.м) та з №114 по №134 (на четвертому поверсі загальною площею 426,9 кв.м), які розташовані за адресою  м. Дніпропетровськ, вул. Артільна,10.

Витрати у справі покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано  25 липня 2007р.