ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" березня 2007 р.                                                              Справа № Б-31/48-07

вх. № 1809/2-31

Суддя господарського суду Пуль О.А.

при секретарі судового засідання Гаплевська О.В.

за участю учасників процесу:

Представник ініціюючого кредитора - ДПІ у Київському районі м. Харкова – Волошко Н.М.

Розглянувши справу

за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова

до Приватне підприємство "СІОН", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся кредитор – ДПІ у Київському районі м. Харкова до боржника - Приватного підприємства „ СІОН” із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі по тексту - Закон). В обґрунтування посилається на те, що боржник відсутній за юридичною адресою, з березня 2003 року не надає податкову  звітність, не здійснює підприємницьку діяльність та має заборгованість перед бюджетом в сумі 567667,07 грн.

Враховуючи, що боржник в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, витребуваних доказів суду не надав, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутності боржника за наявними  матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника кредитора, суд встановив таке.

Статтею 1 Закону зазначається, що боржник – це суб’єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов’язання перед кредиторами, у тому числі щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строк їх сплати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інакше не передбачено цим Законом.

Статтею 1 зазначається, що безспірні вимоги кредиторів – це вимоги кредитора, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 7 Закону заява про порушення справи про банкрутство повинна містити, зокрема, виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника, з зазначенням суми боргових вимог кредиторів, а також строку їх виконання, розміру неустойки (штрафів, пені), реквізитів розрахункового документа про списання коштів з банківського або кореспондентського рахунку боржника та дату його прийняття банківською установою боржника до виконання.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 7 Закону, заява кредитора повинна містити крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, такі відомості: розмір вимог кредитора до боржника з зазначенням розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті; виклад обставин, що підтверджують наявність зобов’язання боржника перед кредитором, з якого виникла вимоги, а також строк його виконання; докази обґрунтованості вимог кредитора.

Частиною 10 ст. 7 Закону передбачено, що до заяви кредитора – органу державної податкової служби чи інших державних органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), додаються докази вжиття заходів до отримання заборгованості по обов’язкових платежах у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону у разі, якщо громадянин-підприємець – боржник або керівні органи боржника – юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов’язань.

Тобто, Закон встановлює, що кредитор зобов’язаний викласти в заяві обставини, що підтверджують безспірність грошових вимог, неплатоспроможність боржника та обставини щодо його відсутності, за виключенням обов’язку доведення строку виникнення зобов’язання та його розміру.

Розглянувши грошові вимоги кредитора до боржника, суд встановив наступне.

Безспірними грошовими вимогами органу державної податкової служби можуть визнаватися лише ті зобов’язання, які є узгодженими у встановленому Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі по тексту – Закон № 2181) порядку і підтвердженими або декларацією, якщо податкове зобов’язання самостійно визначене, або податковим повідомленням, яке або надіслано або вручено боржнику.

Кредитор посилається на те, що боржник має заборгованість перед бюджетом в сумі 567667 грн. 07 коп. Обґрунтовуючи узгодженість цих вимог  кредитор посилається на надіслання на адресу боржника податкових повідомлень-рішень від 18 квітня 2006 року. В підтвердження надіслання цих податкових повідомлень-рішень кредитор надав супровідний лист, який надіслано боржнику  18.04.2006 р. або 22.04.2006 р.

Як свідчать матеріали справи, суду не надано доказів вручення або надіслання податкових повідомлень - рішень від 18.04.2006 р. р., тому ці вимоги не є узгодженими у відповідності до ст. 5.2.1 та 6.2.4  Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами”. З цих підстав суд дійшов висновку, що кредитором не доведено безспірності цієї суми вимог, оскільки

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 лютого 2007 року  кредитора зобов’язано надати суду докази безспірності грошових вимог до боржника. Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 лютого 2007 року відкладено розгляд справи, у зв’язку з ненаданням кредитором витребуваних судом доказів та зобов’язано повторно надати такі докази, зокрема, докази безспірності грошових вимог.

Враховуючи, що кредитором не надано витребуваних судом доказів, які необхідні для розгляду справи, суд дійшов висновку про залишення заяви ДПІ у Київському районі про визнання банкрутом ПП „СІОН” без розгляду.

Керуючись  ст. 1, ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ч. 7 ст. 7, ч. 10 ст. 7, ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Заяву ДПІ у Київському районі м. Харкова залишити без розгляду.

2.          Скасувати мораторій, введений ухвалою господарського суду від 12 лютого 2007 року.

3. Дану ухвалу направити: кредитору, боржнику, державному органу з питань банкрутства, ДВС Київського району м. Харкова, ДВС Харківської обл., державному реєстратору.

Суддя                                                                                            Пуль О.А.