СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31.05.07
Справа №  20/151/07

Суддя   Гандюкова
Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом ОСОБА_1,
Запорізька область, Мелітопольський район, АДРЕСА_1

до Товариства
з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Степове”,   Запорізька область, Мелітопольський район,
АДРЕСА_1

про зобов'язання
надати інформацію

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   -ОСОБА_2. (довіреність №НОМЕР_1.);

Від відповідача  -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про зобов'язання
ТОВ «Агрофірма  Степове»надати  інформацію (згідно з переліком).

Ухвалою господарського суду від
19.03.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі №
20/151/07,  судове засідання  призначено на 23.04.2007р. У судовому
засіданні 23.04.2007р. на підставі ст.77 ГПК України оголошено перерву до
14.05.2007р. Ухвалою суду від 14.05.2007р. в порядку ст.69 ГПК України за
клопотання сторін строк вирішення спору у справі продовжений, цією ж ухвалою розгляд
справи відкладено на  31.05.2007р.

31.05.2007р. справу розглянуто, за згодою представника позивача  оголошена вступна та резолютивна частини
рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві, які мотивовані, зокрема, наступним. На загальних
зборах учасників ТОВ “Агрофірма Степове”, які відбулися 27.12.2006р., було
прийнято рішення про вивід позивача зі складу учасників товариства та виплату
частки у статутному фонді у грошовому виразі. З метою визначення розміру
частки, належної при виході зі складу товариства, позивач 16.01.2007р.
звернувся до відповідача з інформаційним запитом з проханням надати інформацію
про вартість активів та пасивів підприємства, розміру частини прибутку,
одержаного товариством на момент виходу позивача зі складу, баланс
підприємства.  Відповідач у відповіді на
запит, яку надав із порушенням встановленого ст.ст.15,21 Закону України “Про
звернення громадян” місячного терміну, відмовив у його задоволенні, чим порушив
право позивача на реалізацію своїх соціально-економічних прав, які були
спрямовані на отримання інформації про реальний розмір грошових сум, які
повинен отримати позивач відповідно до Закону України “Про господарські
товариства” при виході зі складу учасників товариства. На підставі ст.ст. 1, 15
Закону України “Про звернення громадян”, ст.10 Закону України “Про господарські
товариства”, ст.16 ЦК України просить позов задовольнити, зобов'язати ТОВ
“Агрофірма Степове” надати відповідачеві наступну інформацію: 1).Який розмір
становить компенсація частки позивача в статутному капіталі й частини прибутку
на момент виходу позивача зі складу учасників товариства ?  2). Яка справедлива вартість активів ТОВ
“Агрофірма Степове” /основних коштів, запасів і нематеріальних активів /з
урахуванням вимог7-9, 19 стандартів бухгалтерського обліку на момент виходу
позивача.?  3) Яка на момент виходу
позивача вартість в грошовому виразі частини майна товариства, пропорційна
частині в статутному капіталі, а також частина прибутку, отриманого товариством
на момент виходу позивача зі складу товариства ? 4).Баланс ТОВ “Агрофірма
Степове” на момент виходу позивача зі складу учасників товариства. 5). Період
часу проведення з позивачем остаточного розрахунку з позивачем у зв'язку з
виходом зі складу учасників товариства.

Відповідач проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що  провадження у справі підлягає припиненню на
підставі ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки ОСОБА_1. звернулася до суду як фізична
особа, а господарські суди не розглядають спори між фізичними та юридичними
особами. ОСОБА_1. (фізична особа) як позивач
згідно з ст.1 ГПК України  не  мала права звертатися до господарського суду.
Що стосується надання інформації на підставі ст.ст. 1, 9, 15, 21 Закону України
“Про інформацію”, позивач вказує, що у задоволенні її запиту відмовлено
необґрунтовано, а у позові посилається
на зазначені норми, ніби то він має право на звернення з заявою,
скаргою, пропозицією до підприємства позивача і відповідно отримання
інформації, але  Закон України  “Про інформацію”  не передбачає звернення фізичних осіб з
запитами, цей факт необґрунтований та не підтверджений доказами. Просить
провадження у справі №20/151/07 припинити.

Під час розгляду справи сторони
намагалися врегулювати спір мирним шляхом, однак згоди не досягли.

У судове засідання 31.05.2007р.
представник відповідача не з'явився, про місце, дату та час судового засідання
повідомлений належним чином. Суд визнав наявні матеріали достатніми для
розгляду справі  в порядку ст.75 ГПК України
у відсутність відповідача.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

27.12.2006р. відбулися загальні збори
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Степове”
(відповідач у справі), на яких, згідно з п.1 порядку денного протоколу №4,
зокрема, розглядалося питання про зміну у складі учасників товариства. По
першому питанню порядку денного слухали:
Заяву учасника ОСОБА_1 (позивач у справі) про її вихід із складу
учасників товариства; Вирішили: Вивести учасника ОСОБА_1 із складу учасників
товариства. Виплатити належну учаснику ОСОБА_1. частку у статутному капіталі
товариства у грошовому виразі і відповідно до її заяви. Після закінчення
фінансового року і при наявності прибутку товариства виплатити учаснику, який вийшов
із складу товариства, частку у прибутку відповідно до діючого законодавства.

ОСОБА_1. звернулася до ТОВ
“Агрофірма Степове”  з інформаційним
запитом від 15.01.2007р., який згідно з вхідною відміткою, отриманий
відповідачем 16.01.2007р. вх.№1.  У запиті
позивач з посиланням на ст.1 Закону України “Про звернення громадян”, ст.ст. 9,
32 Закону України “Про інформацію” просив надати відомості: 1).Який розмір
становить компенсація частки позивача в статутному капіталі й частини прибутку
на момент виходу позивача зі складу учасників товариства ? 2). Яка справедлива
вартість активів ТОВ “Агрофірма Степове” /основних коштів, запасів і
нематеріальних активів /з урахуванням вимог 7-9, 19 стандартів бухгалтерського
обліку на момент виходу позивача ?. 3). Яка на момент виходу позивача вартість
в грошовому виразі частини майна товариства, пропорційної частині в статутному
капіталі, а також частина прибутку, отриманого товариством? 4).Баланс
підприємства на момент виходу позивача зі складу учасників товариства. 5). Період
часу проведення з позивачем остаточного розрахунку у зв'язку з виходом із
складу учасників товариства.

Листом від 26.02.2007р. ТОВ “Агрофірма
Степове” повідомило позивачу, що згідно з довідкою НОМЕР_3. розмір компенсації
частки в статутному фонді ТОВ “Агрофірма Степове” на момент виходу позивача
складає суму 5475,00 грн. У листі також зазначено, що грошові кошти
(компенсація) були виплачені позивачу згідно з видатковим касовим
ордером№НОМЕР_2. на суму 5475 грн. В іншій частині запиту відмовлено, з
посиланням на те, що ці відомості мають характер комерційної таємниці.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню частково на наступних підставах.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14
Цивільного кодексу України цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного
законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором
або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій,
вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб  та порядок, встановлений договором або  законом. Одним із способів захисту є
примусове виконання обов'язку в натурі.

Згідно з ст.9 Закону України “Про
інформацію” всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право
на інформацію, що передбачає можливість вільного  одержання, використання, поширення та
зберігання  відомостей,  необхідних
їм для реалізації ними  своїх  прав,
свобод  і  законних
інтересів, здійснення завдань і функцій. Реалізація  права
на  інформацію  громадянами,    юридичними особами і державою не
повинна  порушувати  громадські,
політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші
права,  свободи і законні інтереси інших
громадян,  права  та
інтереси  юридичних осіб.
Кожному  громадянину  забезпечується  вільний
доступ    до інформації,  яка
стосується  його  особисто,
крім    випадків, передбачених
законами України.

Відповідно до ст. 45.цього Закону
право на інформацію охороняється
законом.  Держава  гарантує всім учасникам інформаційних
відносин  рівні  права
і  можливості

доступу до інформації. Ніхто не
може обмежувати права особи у виборі форм
і  джерел

одержання інформації, за винятком
випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.10 Закону України
“Про господарські товариства” учасники товариства, зокрема, мають право  вийти в установленому порядку з товариства;
одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу  учасника товариство зобов'язане  надавати
йому  для  ознайомлення річні баланси, звіти
товариства  про  його  діяльність,  протоколи
зборів. Аналогічні приписи має ст.88 Господарського кодексу України.

Пунктом 5 частини 1 статті 116
Цивільного кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства
мають право одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку,
встановленому установчим документом.

Відповідно до п.7.1 Статуту ТОВ
“Агрофірма Степове” кожний з Учасників
Товариства має право одержувати інформацію про діяльність товариства: на
його вимогу Товариство зобов'язане надати Учаснику  для ознайомлення річні баланси, звіти про
фінансово-господарську діяльність, протоколи ревізійної комісії, протоколи
загальних зборів тощо, вийти із складу Учасників у встановленому порядку.

Відповідно до п.8.4, 8.5, 8.10
статуту ТОВ “Агрофірма Степове” Учасник, який виходить із Товариства, має право
одержати вартість майна, пропорційну вартості його частці у статутному капіталі
товариства. Визначення вартості майна здійснюється за балансовою вартістю
майна, а в разі, коли балансова вартість занижена або учасники не дійшли згоди,
за експертною оцінкою. Виплата вартості частки провадиться після затвердження
звіту за рік, у  якому Учасник вийшов
з  Товариства,  та в строк до 12 місяців з дня виходу. Днем
виходу з Товариства вважається  день
подання заяви про вихід або дата рішення загальних зборів про включення
учасника з Товариства.

Статтею 54 Закону України “Про
господарські товариства” встановлено, що при виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини  майна
товариства, пропорційна його
частці  у статутному   (складеному)   капіталі.
Виплата провадиться  після
затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства,  і
в  строк  до
12  місяців  з дня виходу. На вимогу учасника  та
за  згодою  товариства
вклад  може  бути
повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику,  який
вибув, виплачується  належна  йому частка прибутку, одержаного товариством
в даному  році  до
моменту  його  виходу.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що
відповідно до ст. 46 Закону України “Про інформацію”, яка встановлює  неприпустимість зловживання правом на
інформацію, передбачено, зокрема,  що не
підлягають розголошенню відомості, що становлять  державну або іншу передбачену законодавством
таємницю.  Не  підлягають
розголошенню   відомості,    що
стосуються лікарської
таємниці,    грошових    вкладів,
прибутків    від підприємницької
діяльності, усиновлення (удочеріння),
листування, телефонних
розмов  і  телеграфних
повідомлень,  крім   випадків, передбачених законом.

Згідно з ст.505 Цивільного кодексу
України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому
розумінні,  що  вона
в  цілому чи в певній формі та
сукупності її складових є  невідомою  та
не  є  легкодоступною  для
осіб,  які звичайно мають справу з
видом інформації,  до якого вона
належить, у  зв'язку  з
цим  має  комерційну
цінність  та  була
предметом адекватних   існуючим   обставинам
заходів  щодо  збереження
її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію.
Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного,
комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно
до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Проаналізувавши перелічені норми
чинного законодавства,  суд прийшов до
висновку, що відповідач зобов'язаний надати позивачу наступну інформацію: І)
Яка на момент виходу позивача вартість в грошовому виразі частини майна
товариства, пропорційна частині в статутному капіталі, а також частина
прибутку, отриманого товариством на момент виходу позивача зі складу
товариства. П).Баланс ТОВ “Агрофірма Степове” на момент виходу позивача зі
складу учасників товариства.

Вимоги позивача надати інформацію:
1)“.Який розмір становить компенсація частки позивача в статутному капіталі й
частини прибутку на момент виходу позивача зі складу учасників товариства
?“  в частині розміру компенсації частки
позивача в статутному капіталі задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем
надана, про що свідчить лист від 26.02.2007р., а щодо частини прибутку на момент
виходу, то вона тотожна вимозі під №3, яка задовольняється судом. Вимога під №5
надати інформацію: “Період часу проведення з позивачем остаточного розрахунку з
позивачем у зв'язку з виходом зі складу учасників товариства” задоволенню не
підлягає, оскільки в цій частині період часу встановлений законодавством, а
саме: виплата провадиться  після
затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства,  і
в  строк  до
12  місяців  з дня виходу. Учаснику,  який
вибув, виплачується  належна  йому частка прибутку, одержаного товариством
в даному  році  до
моменту  його  виходу (ст.54 Закону України “Про
господарські товариства”).

Позовна вимога в частині “Яка
справедлива вартість активів ТОВ “Агрофірма Степове” /основних коштів, запасів
і нематеріальних активів /з урахуванням вимог7-9, 19 стандартів бухгалтерського
обліку на момент виходу позивача ?” задоволенню не підлягає на підставі ст.33
ГПК України  за недоведеністю.

Посилання позивача на порушення
відповідачем терміну розгляду звернення
до уваги не приймається, оскільки не може бути підставою для задоволення
позову. Відповідальність  посадових  осіб
за  порушення законодавства про
звернення громадян встановлена ст.24 Закону України “Про звернення громадян” і
позивач не позбавлений права звернутися з відповідною заявою в установленому
законом порядку.

Заперечення відповідача щодо  комерційної тайни в частині надання позивачу
витребуваної інформації  до уваги не
беруться на підставі ст.ст.33,34 ГПК України як недоведені, не підтвердженні
належними доказами.

Клопотання відповідача про припинення
провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України у зв'язку з тим,
що  спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України, оскільки фізична особа не може бути позивачем в
господарському процесі  відповідно до
ст.1 ГПК України, судом  відхилено.
Відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів
України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів” N 483-V від 15.12.2006р. до Господарського процесуального
кодексу України внесено зміни до ст.ст.1, 12
ГПК України, відповідно до яких у випадках,  передбачених законодавчими  актами
України,  до господарського  суду мають право також звертатися державні та
інші органи,   фізичні   особи,
що  не  є
суб'єктами  підприємницької
діяльності. Господарським судам підвідомчі справи,  що
виникають  з корпоративних
відносин у спорах між господарським  товариством  та
його  учасником  (засновником, акціонером),  у
тому  числі  учасником,
який вибув,  а також між
учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані  із створенням,  діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових
спорів.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати суд вважає за необхідне покласти незалежно від результатів вирішення
спору на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75,82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Зобов'язати    Товариство з обмеженою відповідальністю
“Агрофірма Степове” (72351, Запорізька область, Мелітопольський район,
АДРЕСА_1, вул..Леніна,19,  ) надати ОСОБА_1 (72351, Запорізька область, Мелітопольський район,
АДРЕСА_1) наступну інформацію:

“ І) Яка на момент виходу ОСОБА_1
вартість в грошовому виразі частини майна товариства, пропорційна частині в
статутному капіталі, а також частина прибутку, отриманого товариством на момент
виходу ОСОБА_1 зі складу товариства ?;

П).Баланс ТОВ “Агрофірма Степове” на момент
виходу ОСОБА_1 зі складу учасників товариства.”

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю “Агрофірма Степове” (72351, Запорізька область, Мелітопольський
район, АДРЕСА_1, вул..Леніна,19, р/р 1001 АБ “ТАС -Бізнесбанк”,
м.Запоріжжя, МФО 313537, ) на користь ОСОБА_1 (72351,
Запорізька область, Мелітопольський район, АДРЕСА_1) суму 85 грн. витрат на
державне мито, суму 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  23.07. 2007 р.