ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.

№ 01/43-88

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Плюшка
І.А., Стратієнко Л.В.,

за участю представників позивача
-Кондратюка В. В. дов. № 10/10 від 31.10.2006 року, Фещенка С. Д. дов. № 02/05
від 26.05.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу Виробничо-комерційної фірми
"Домінанта" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду
від 21 березня 2007 року у справі господарського суду Волинської області за
позовом Виробничо-комерційної фірми "Домінанта" до СПД -фізичної особи
ОСОБА_1 про зобов'язання укласти договори,

У С Т А Н О В
И В:

У серпні 2006 року
Виробничо-комерційна фірма "Домінанта" звернулась до господарського
суду з позовом до СПД -фізичної особи ОСОБА_1 про зобов'язання укласти договір
оренди земельної ділянки, на якій розташоване викуплене торгове приміщення, та
договір про надання послуг з утримання площ спільного користування та будівлі
торгового центру "Гостинець".

Позов мотивовано тим, що умовами
договору купівлі-продажу нежитлового приміщення у торговому центрі
"Гостинець" від 24 березня 2005 року, яке придбав відповідач,
передбачено обов'язкове укладення договору оренди земельної ділянки і участь
відповідача у витратах на утримання спільного майна.

Рішенням господарського суду Волинської
області від 18 грудня 2006 року позов задоволено частково. Суд вирішив вважати
укладеним договір між ВКФ "Домінанта" і підприємцем ОСОБА_1 про
участь в утриманні будівлі ТЦ "Гостинець", прибудинкової території та
сплаті комунальних послуг, обов'язкових платежів, поданий позивачем 15
листопада 2006 року. В позові про спонукання підприємця ОСОБА_1 укласти з ВКФ
"Домінанта" договір оренди земельної ділянки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, СПД
-фізична особа ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою на рішення
господарського суду Волинської області від 18 грудня 2006 року.

У судовому засіданні суду апеляційної
інстанції, до початку розгляду справи, представником відповідача було подано
клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 21 березня 2007 року клопотання СПД -фізичної особи
ОСОБА_1 задоволено, провадження у справі зупинено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалу Львівського апеляційного господарського  суду від 21 березня 2007 року, а справу
повернути до апеляційного суду для розгляду в апеляційному порядку.

ВКФ "Домінанта" стверджує,
що суд неправильно застосував положення ст. 79 ГПК України.

Заявник наголошує, що ГПК України не
передбачає можливості зупинення провадження в апеляційній інстанції, оскільки
перевіряється законність вже винесеного рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду касаційної скарги
повідомлений належним чином.

З огляду на це, суд вважає можливим
розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі обґрунтоване
тим, що СПД -фізичній особі ОСОБА_1 будівля торгового центру
"Гостинець" на праві спільної часткової власності не належить,
оскільки дана обставина була встановлена постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 13 грудня 2006 року у справі №1/67-77 за позовом СПД
-фізичної особи ОСОБА_1 до ВКФ "Домінанта" про виділ частки майна в
натурі, що є в спільній частковій власності.

Однак, постановою Вищого
господарського суду України від 27 лютого 2007 року рішення суду першої інстанції
та постанову суду апеляційної інстанції у справі №1/67-77 скасовано, а справу
передано до господарського суду Волинської області на новий розгляд.

На думку СПД -фізичної особи
ОСОБА_1, з якою погодився суд апеляційної інстанції, прийняття рішення у справі
№1/67-77 матиме значення для вирішення апеляційної скарги у справі №01/43-88.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна.

Згідно ч.1 ст.79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим
судом, про що виносить ухвалу.

За змістом зазначеної норми суддя
зобов'язаний зупинити провадження у справі за наявності одночасно наступних
обставин: розгляд іншої справи іншим судом, взаємозв'язок такої справи зі
справою, що розглядається та неможливість розгляду справи до вирішення
пов'язаної з нею справи іншим судом.

Вищий господарський суд України не
погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо необхідності
зупинення провадження у справі №01/43-88, оскільки суд непереконливо мотивував
неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №1/67-77.

Натомість, з матеріалів справи
вбачається, що предметом позову у даній справі №01/43-88 є, зокрема,
зобов'язання з виконання відповідачем умов договору купівлі - продажу
нежитлового приміщення у торгівельному центрі "Гостинець" від 24
березня 2005 року, зокрема, в частині укладення договору про надання послуг з
утримання площ спільного користування та будівлі торгового центру
"Гостинець", що аж ніяк не пов'язано з вирішенням спору у справі
№1/67-77 щодо того, чи перебувають приміщення торгового центру
"Гостинець" на праві спільної часткової власності у позивача та
відповідача.

Враховуючи викладене, Вищий
господарський суд України приходить до висновку, що вирішення спору у справі
№1/67-77 не перешкоджає вирішенню спору у даній справі.

Відтак, Вищий господарський суд
України не вбачає наявність обов'язкової, передбаченої ч. 1 ст. 79 ГПК України,
умови для зупинення провадження у справі, а саме - неможливості її розгляду до
вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається судом.

Оскільки провадження у даній справі
зупинено Львівським апеляційним господарським судом внаслідок неправильного
застосування норм процесуального права, суд прийшов до висновку про
безпідставність оскаржуваної ухвали, в зв'язку з чим остання підлягає
скасуванню, а справа - направленню до Львівського апеляційного господарського
суду для розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117 -11112 Господарського процесуального кодексу України
суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського
апеляційного господарського суду від 21 березня 2007 року.

Справу передати до Львівського апеляційного
господарського суду для розгляду апеляційної скарги по суті.

Головуючий
Т. Козир

Судді
І. Плюшко

Л.Стратієнко