ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.

№ 03/11-2007

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  -головуючого,

Є. Чернов В. Цвігун

розглянув касаційну скаргу

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу

господарського суду Луганської
області від 20 березня 2007 року

у справі

№ 03/11-2007 господарського суду
Луганської  області

за заявою

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про

видачу виконавчого документа для
виконання рішення третейського суду

у справі

№ 03/11-2007 Третейського суду
при Асоціації "Арбітраж"

за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до

ТОВ "Спарта"

про

визнання угоди дійсною, визнання
права власності на нерухоме майно

В
С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 20.03.2007 (суддя В.Корнієнко) в задоволені заяви про
видачу виконавчого документа (заяви) відмовлено за неправомірністю,
необґрунтованістю та безпідставністю вимог.

Ухвала мотивована приписами ст. 19
Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та
їх обмежень" відповідно до якої підставою для державної реєстрації прав,
що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно,
обмежень цих прав, є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме
майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Крім того для виконання
відповідного рішення третейського суду наказ не може бути виданий, оскільки це
рішення не може бути примусово виконане, а відповідний наказ не був би
підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в
касаційні скарзі просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати
з підстав неправильного застосування господарським судом норм матеріального
права.

Скаржник стверджує про порушення
судом ст. 56 Закону України "Про третейські суди", яка містить
вичерпний перелік підстав для відмови про видачу виконавчого документа
(наказу), а тому суд безпідставно відмовив у видачі виконавчого документу.

Сторони не скористалися правом
взяти участь в судовому засіданні особисто або через повноважного представника,
що однак не перешкоджає перегляду судового рішення в касаційному порядку.

Вищий господарський суд України у
відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної
скарги та вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
скаржник звернувся до місцевого господарського суду з заявою про видачу
виконавчого документа (наказу) для виконання рішення третейського суду.

Рішенням третейського суду при
асоціації "Арбітраж" від 27.02.2007 позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволені, визнано дійсним договір купівлі-продажу
нерухомого майна та визнано право власності на об'єкт нерухомого майна.

Позов в частині вимог про визнання
договору дійсним та про визнання права власності є позовом про визнання
наявності права.

Отже, здійснюючи захист права
позивача обраними ним способами, суд не спонукає відповідача чи будь-яких інших
осіб до активних дій, а лише встановлює наявність виникнення певних прав та
обов'язків, зокрема, у зв'язку з діями сторін договору, наявності чи
відсутності правовідношення.

Таким чином, у разі задоволення
позову за такими вимогами наказ суду не видається.

Місцевий господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що зазначене рішення третейського суду не
зобов'язує до вчинення певних дій, не потребує вчинення певних дій.

Касаційна інстанція погоджується із
висновком суду першої інстанції, що відповідно до ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують
виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих
прав, є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно,
обмежень цих прав, що набрали законної сили.

За таких обставин Вищий
господарський суд України вважає юридичну оцінку обставинам справи, надану
господарським судом першої інстанції
такою, що ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і
підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118,
1119, 11111  ГПК
України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду
Луганської області від 20.03.2007 у справі № 03/11-2007 господарського суду
Луганської  області залишити без змін, а
касаційну скаргу -без задоволення.

Головуючий
В. Овечкін

судді
Є.
Чернов

В. Цвігун