ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.                                                           Справа № 14/169-06

м. Житомир

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Опанасюк П.П., довіреність №5469/10/10 від 26.03.2007 року,                  Федорчук С.В., довіреність №5888/10/10 від 02.04.2007 року,

від відповідачів:

- ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України:

Гонько А.Г., довіреність  від 02.04.2007 року,

Якимчук В.І., довіреність від 02.04.2007 року,

Пилипчак С.В., довіреність від 02.04.2007 року,

- підприємства "Укрінвопромінвест": не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Вінниця, м. Вінниця

на постанову господарського суду Вінницької області

від "28" вересня 2006 р. у справі № 14/169-06 (суддя Балтак О.О.)

за позовом Державної податкової інспекції у м. Вінниця, м. Вінниця

до Дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна  акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", м. Вінниця

та Підприємства "Укрінвопромінвест", м. Київ

про визнання недійсними угод,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Вінницької області від 28.09.2006 року у справі №14/169-06 відмовлено в позові Державної податкової інспекції у м. Вінниці про визнання недійсними угод №46/08 від 12.08.2004 року та №19/08 від 12.08.2004 року укладених між Дочірнім підприємством "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" та підприємством "Укрінвопромінвест" (а.с.151-156, т.2).

Не погоджуючись з прийнятою постановою ДПІ у м. Вінниці звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевикладену постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити з підстав, викладених у скарзі (а.с.11-16, т.3).

Посилається на те, що судом не взято до уваги абзац 3 п.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002 року №1056, яким встановлено, що під час розгляду цієї категорії справ судам, необхідно оцінювати докази в сукупності та визначити достатність підстав для висновку щодо спрямованості діяльності суб'єкта господарювання, в тому числі при укладення спірної угоди, на ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів). Суди повинні повно з'ясувати наявність тих обставин справи, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання у зв'язку з цим юридичних наслідків.

Вказує, що управлінням надзвичайних ситуацій у Вінницькій області проведена експертиза матеріалів по оцінці системи протипожежного стану філій ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України”, якою зазначено, що відповідно до статті 7 Закону України "Про пожежну безпеку” державний пожежний нагляд за станом пожежної безпеки в населених пунктах і на об’єктах незалежно від форм власності здійснюється відповідно до чинного законодавства державною пожежною охороною, а матеріали оцінки протипожежного стану філій ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” не відповідають вимогам п.1.4, 1.5 договору підряду №46/08 від 12.08.2004 року.

Вважає, що згідно ч.3 ст.843 ЦК України ціна роботи у договорі підряду включає в себе відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу; непроведення самим підприємством "Укрінвопромінвест" ніякої реальної роботи по оспорюваних договорах підряду та витрачання ним за договорами підряду з ТОВ "Вінсет" та ДП "Київський експертно-технічним центром Держнаглядохоронпраці України" всього 160000 грн., а також наявність факту анулювання свідоцтва платника ПДВ підприємства "Укрінвопромінвест", дає підстави вважати, що оспорювані правочини (договори) підряду були укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, а саме з метою приховання коштів від оподаткування. Реальна (ринкова) вартість виконання робіт по опоюваним договорам підряду складає                 160000 грн., але відповідач 1, укладаючи ці договори з відповідачем 2 перераховує йому у якості "договірної ціни" 2250000 грн. за двома договорами.

В судовому засіданні представники позивача доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

Відповідач 1 - Дочірнє підприємство "Вінницький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" та його представники в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги.

Вважає, що позивачем не доведено та не надано будь-яких доказів щодо невідповідності укладених угод вимогам чинного законодавства, а твердження, викладенні в апеляційній скарзі є лише припущенням контролюючого органу.

Просить постанову господарського суду Вінницького області залишити без змін, а апеляційну скаргу ДПІ у м. Вінниці  - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.40 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження). У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою. Відповідач 2 - підприємство "Укрінвопромінвест" не скористався своїм процесуальним правом, в судове засідання повноважних представників не направив, про зміну адреси суд не повідомив, пояснень по суті апеляційної скарги не надав.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України справа вирішується на підставі наявних доказів в справі.

Відповідно до ч.1 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що відсутність представника відповідача 2 - підприємство "Укрінвопромінвест" не перешкоджає  розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Працівниками Державної податкової інспекції у м. Вінниці проведено позапланову виїзну документальну перевірку Дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України” за період з 01.07.2004 року по 01.10.2005 року, за наслідками якої складено акт №253/2350/32054743 від 17.02.2006 року (а.с.10-19, т.1).

Між Дочірнім підприємством "Вінницький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України” (далі - ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та підприємством "Укрінвопромінвест”, м. Київ укладено договір підряду на проведення оцінки протипожежного стану №46/08 від 12.08.2004 року та договір підряду на обстеження системи управління охороною праці №19/08 від 12.08.2004 року (а.с.61-67,70-76, т.1).

Умовами даних договорів передбачено, що згідно з договором №46/08 від 12.08.2004 року виконавець зобов’язується провести моніторинг технічного стану всіх комплексів, територій та об’єктів виробничого призначення (протипожежну оцінку) підприємства Замовника та всіх його філій, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з договором №19/08 від 12.08.2004 року виконавець зобов’язується провести обстеження системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних та лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров’я і працездатності працівників (обстеження ) ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” та всіх його філій у процесі трудової діяльності та надати консультаційну допомогу із підвищення ефективності системи управління охороною праці, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В акті перевірки зазначається, що за результатами позапланової перевірки ТОВ "Вінсет" з питань взаємовідносин з підприємством "Укрінвопромінвест” ДПІ у Голосіївському районі м. Києва складено довідку №57/25638123/23-902 від 09.05.2005 року. З довідки вбачається, що між підприємством "Укрінвопромінвест” та ТОВ "Вінсет" укладено договір підряду №7/1 від 12.08.2004 року на проведення аналізу протипожежного стану на підприємствах ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" по 27 об'єктах в тому числі і по ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України”.

У додатку №1 до договорів сторонами підписано протокол погодження договірної ціни відповідно до договору №46/08 від 12.08.2004 року, вартість робіт складає 900000,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 150000,00 грн. та до договору №19/08 від 12.08.2004 року вартість робіт складає 1350000,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 225000,00 грн. (а.с.68,78, т.1).

Умовами договорів передбачалася попередня оплата робіт. ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” перерахував обумовлені договорами кошти на рахунок підприємства "Укрінвопромінвест” (виконавця): по договору №46/08 платіжним дорученням №980 від 13.08.2004 року в сумі                                                        1350000,00 грн., в т.ч. ПДВ –225000,00 грн.; по договору №19/08 платіжним дорученням №981 від 13.08.2004 року в  сумі 900000,00 грн., в т.ч. ПДВ -150000,00 грн. (а.с.80-81, т.1).

Підприємство "Укрінвопромінвест” надало ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” податкові накладні від 13.08.2004 року №303 на загальну суму 1350000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 225000,00 грн. та від 13.08.2004 року №283 на загальну суму 900000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 150000,00 грн. (а.с.79,81, т.1).

Про завершення етапу робіт сторони склали та підписали акти:

- від 30.09.2004 року №52 за договором №46/08 про те, що виконавець передав, а замовник прийняв результати виконаної роботи. Замовником сплачена їх вартість в сумі 1350000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 225000,00 грн. Згідно з актом роботи виконані повністю і сторони претензій одна до одної не мають (а.с.77, т.1);

- від 30.09.2004 року №25 за договором №19/08 про те, що виконавець передав, а замовник прийняв результати виконаної роботи. Замовником сплачена їх вартість в сумі 900000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 150000,00 грн. Згідно з актом роботи виконані повністю і сторони претензій одна до одної не мають (а.с.69, т.1).

Згідно статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У частині 1 статті 179 ГК України передбачено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ч.1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З вищенаведеного вбачається, що сторони за угодами №46/08 від 12.08.2004 року та №19/08 від 12.08.2004 року повністю виконали свої господарські зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину - є  недодержання в момент вчинення провочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п’ятою  та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. № 3 зі змінами та доповненнями дія статті 49 Цивільного кодексу України поширюється на угоди, укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, тобто які порушують основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів.

При цьому необхідними умовами для визнання угоди недійсною є мета укладання угоди суб'єктами господарювання, яка, зокрема, має бути спрямована на приховування від оподаткування доходів для завдання шкоди інтересам держави та суспільства, а також вина сторін у формі умислу щодо настання відповідних наслідків.

Відповідно до п.7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002р. №1056 доказами спрямованості умислу суб'єкта спірних угод на приховування бід оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокрема, надані податковими органами відомості про відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресами, про визнання недійсними в установленому чинним законодавством порядку установчих (статутних) документів, про неподання податкової звітності до органів державної податкової служби, про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності та інше.

Судова колегія, враховуючи вищевикладене, вважає, що позивач не довів належними засобами доказування той факт, що підприємство "Укрівопромінвест" при укладанні та виконанні спірної угоди мало умисел на приховування від оподаткування прибутків та доходів, тобто, укладало господарський договір, який завідомо   суперечить інтересам держави і суспільства.

Укладені між сторонами договори, за своєю правовою природою є договорами підряду, порядок укладення та виконання яких передбачений нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.837 ЦК України для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов’язаний одержати спеціальний дозвіл.

В акті перевірки ДПІ у м. Вінниці стверджується, що роботи з оцінки протипожежного стану об’єктів ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” не виконані, оскільки у виконавця - підприємства "Укрінвопромінвест" відсутня ліцензія на надання вищевказаних послуг.

Відповідно до п.41 ст.9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності” від 01.06.2000р. №1775-ІІІ зі змінами і доповненнями, ліцензуванню серед іншого підлягає такий вид послуг, як оцінка протипожежного стану об’єктів. Тобто, дані послуги можуть надаватися лише особами, які у встановленому законом порядку отримали ліцензію.

Укладаючи договір №46/08 від 12.08.2004 року підприємство "Укрінвопромінвест" в  пп.2.3.3 п.2.3 передбачило, що виконавець має право залучати до виконання договірних робіт інших юридичних та фізичних осіб за умови наявності у них необхідних ліцензій, дозволів, що узгоджується з вимогами ст.837 ЦК України. Закон України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності” не містить застережень щодо залучення на умовах субпідряду до виконання ліцензованих робіт (послуг) власників ліцензій на той чи інший вид робіт (послуг). Як зазначено в акті перевірки, фактично роботи з оцінки протипожежного стану об’єктів ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та його філій були частково здійснені на замовлення підприємства "Укрінвопромінвест" ТОВ "Вінсет".

Актом перевірки та доданими до нього матеріалами не підтверджено, що залучені субпідрядники не мали ліцензії на здійснення господарської діяльності щодо надання оцінки протипожежного стану об’єктів, одержання якої відповідно до п.41 ст.9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності” є обов’язковим в Державному департаменті пожежної безпеки Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, висновок, що виконавець по договору не мав відповідних дозволів на здійснення діяльності передбаченої умовами договору, у зв’язку з чим такі договори повинні  бути визнані недійсними, безпідставний та такий, що не ґрунтується на законі, так як зміст укладених договорів не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Матеріалами справи, актом перевірки підтверджено належне виконання сторонами умов договору.

У висновку експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 13 лютого 2006 року (стор.9-10) зазначено, що тексти аналітичних звітів "Протипожежний стан службових та виробничих приміщень ...” філій ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” мають збіжність текстів із Правилами пожежної безпеки в Україні, затвердженими наказом МНС України від 19.10.2004р. №126 та таблицею "Пожежна безпека on-line. Документація підприємства”. Відтак, експерт робить висновок, що у текстах 32-х аналітичних  звітів "Протипожежний стан службових та виробничих приміщень ...” відтворено один і той же самий літературний твір науково-технічного характеру.

Однак, такий висновок суперечить ст.434 ЦК України, згідно з якою, серед іншого не є об’єктами авторського права акти органів державної влади та місцевого самоврядування (закони, укази, постанови, рішення, тощо).

Отже, брошури звітів за результатами проведених Відповідачем 2 протипожежної оцінки та аудиту системи управління охороною праці в ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” та його філіях, як матеріальні об’єкти або речі не відносяться до об’єктів права інтелектуальної власності. Договорами підряду №46/08 від 12.08.2004 року та №19/08 від 12.08.2004 року не передбачено набуття Відповідачем 1 прав на об’єкти права інтелектуальної власності, а акти №52 від 30.09.2004 року та №25 від 30.09.2004 року про завершення етапів робіт за договорами відповідно №46/08 та №19/08 не засвідчують факт виникнення або набуття Відповідачем 1 прав на об’єкти права інтелектуальної власності. Зазначене підтверджується також висновками патентного повіреного України Бондаренка Д.Г. від 14.04.2006 року №01/14-0406 та від 14.04.2006 року №02/14-0406 за результатами дослідження об’єктів інтелектуальної власності здійсненого за ініціативою ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (а.с.68-102, т.2).

Не може розглядатися як експертиза висновок управління МНС України у Вінницькій області від 09.01.2006 року №05/09 щодо визначення фактичної вартості виконаних робіт з оцінки протипожежного стану та невідповідності матеріалів оцінки протипожежного стану вимогам договору підряду №46/08 від 12.08.2004 року, оскільки відповідно до ст.10 Закону України "Про судову експертизу" та п.п.1, 2 ст.66 Кодексу адміністративного судочинства України, судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами держаних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. Наданий позивачем висновок управління МНС України у Вінницькій області від 09.01.2006 року №05/09 розглядався судом першої інстанції як доказ поряд з іншими.

Судом не приймаються до уваги аргументи ДПІ у м. Вінниці щодо невідповідності вартості виконаних робіт за спірними договорами. З підстав невідповідності чинному законодавству відхиляється визначена розрахунковим шляхом у висновку експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 13 лютого 2006 року вартість робіт з протипожежної оцінки та визначена у висновку управління МНС України у Вінницькій області від 09.01.2006 року №05/09 розрахунковим шляхом вартість аудиту системи управління охороною праці в ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та його філіях.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про ціни і ціноутворення", вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів. В акті перевірки та в позовній заяві відсутні посилання на будь-яку законодавчу норму щодо регулювання цін на вищевказані види робіт (послуг). Відповідно до гл.21 Господарського кодексу України визначення вартості робіт розрахунковим способом є незаконним. Не можна будь-яким чином визначити ціну, яка не є фіксованою чи регульованою державою, окрім визначення ціни за домовленістю сторін.

Посилання позивача на ст.7 Закону України "Про пожежну безпеку", що державний пожежний нагляд за станом пожежної безпеки здійснюється державною пожежною охороною в порядку встановленому Кабінетом Міністрів є необґрунтованим, оскільки в даному випадку не здійснювався нагляд за станом пожежної безпеки, а відповідно до умов договору №46/08 здійснювався моніторинг технічного стану всіх комплексів, територій та об’єктів виробничого призначення (протипожежну оцінку) підприємства замовника та всіх його філій.

Крім того, спірні договори були укладені та виконані ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” на виконання  вимог вищестоящого органу ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” (лист від 09.08.2004р. №1/15-10/476) відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №100-р від 01 березня 2004 року (а.с.6, т.2). Матеріалами справи підтверджується, що кошти витрачені ДП "Вінницький облавтодор” ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України” на оплату проведених робіт одержані ним, як безповоротна фінансова допомога від Фонду "Будівельник Київщини” в сумі 900000,00 грн. та від Львівської залізниці в сумі 1350000,00 грн. на виконання комплексу робіт по обстеження будівель і споруд виробничого призначення (а.с.3-5, т.2).

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів, що сторони (відповідачі) при укладанні та виконанні спірних угод мали на меті будь-який умисел, який за відомо суперечив би інтересам держави та суспільства. Державна податкова інспекція у м. Вінниці не надала доказів порушення прав чи охоронюваних законом інтересів держави укладенням спірного договору, яке б існувало на час розгляду спору. Також позивач не надав доказів того, що підприємство "Укрінвопромінвест” вступило в зобов’язальне правовідношення і при цьому вийшов за межі своїх цілей і завдань, встановлених установчими документами.

З урахуванням наведеного, господарський суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в позові Державної податкової інспекції у м. Вінниці про визнання недійсними угод №46/08 від 12.08.2004 року та №19/08 від 12.08.2004 року укладених між Дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна  акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" та підприємством "Укрінвопромінвест"

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає  апеляційну  скаргу  без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм  матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що постанова господарського суду Вінницької області від 28.09.2006 року у справі №14/169-06 є законною і обгрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198,200,205,206,212,254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд ,-

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Вінницької області від 28 вересня 2006 року у справі №14/169-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Вінниця, м. Вінниця - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу №14/169-06 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 5 прим.

1 - до справи

2 - позивач

3,4 - відповідачам

5 - в наряд