ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"13" червня 2007 р.
Справа № 05/41-40А.

за позовом Контрольно-ревізійного управління в Волинській області, м.Луцьк

до відповідача Турійської районної лікарні ветеринарної медицини, смт.Турійськ

про зобов’язання вчинення дій

Суддя                                  Бондарєв С. В.

при секретарі                      Кулай А.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від  позивача : н/з

від відповідача: Наумчик В.В. – начальник.

Представнику відповідача в судовому засіданні були роз’яснені права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАСУ. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання

Заяви про відвід складу суду не поступало.

Суть спору: Позивач - КРУ у Волинській області звернувся з адміністративним позовом в якому просить зобов’язати Турійську районну лікарню ветеринарної медицини виконати вимоги від 01.03.2006р. №420-13/81 в частині вирішення питання щодо вжиття заходів по відшкодуванню, недоотриманих сум за надані послуги.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу позивач зазначає, що перевірка відповідача проводилась відповідно до плану роботи контрольно-ревізійного відділу на І квартал 2006р., перевіркою охоплено період за І півріччя 2002р., 2003-2005р.р.; в ході ревізії виявлено фінансових порушень, що призвели до втрат фінансових і матеріальних ресурсів на суму 54,85тис.грн., з них недотримано фінансових ресурсів на загальну суму 47,76тис.грн. (установою - 46,38грн. , фізичними особами на суму 1,38тис.грн.), операції з ресурсами, проведені з порушенням чинного законодавства (незаконні витрати) на суму 7,09тис.грн. та фінансових порушень, що не призвели до втрат фінансових і матеріальних ресурсів (залишена вартість активів) на суму 5,90тис.грн.; вжитими заходами під час ревізії забезпечено надходження фінансових ресурсів на загальну суму 4,36тис.грн. відшкодовано незаконних витрат на суму 7,09тис.грн., в т.ч. за рахунок винних осіб 0,85тис.грн. та збільшено в обліку вартість активів на суму 5,90тис.грн.; невідшкодована сума складає 43406грн.; проведеною перевіркою правильності  оформлення тарифів за платні послуги, які надаються районною ветеринарною лікарнею встановлено, що в порушення п.п.3,5 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.2 Наказу Міністерства сільського господарства і продовольства України від 19.02.1996р. №51 керівником установи при підвищенні заробітної плати працівникам, не забезпечено збільшення вартості послуг на відповідний індекс її підвищення і під час проведення ревізії зроблено перерахунок за 2003-2005 роки, щодо вартості послуг по видачі ветеринарних свідоцтв форми -2 вет (за межі області та в  її межах) з урахуванням індексу підвищення заробітної плати та за мінусом 30 відсотків прибутку, включеного в калькуляцію; сума недоотриманого доходу установлена (із врахуванням кількості виданих свідоцтв за 2003-2005 роки) склала 43406грн.

Відповідач в запереченнях на адміністративний позов від 13.03.2007р. №20, в судовому засіданні позов заперечив, оскільки Турійська районна державна лікарня ветеринарної медицини надавала платні послуги відповідно до наказу від 1999р. "Про затвердження і введення в дію тарифів на платні послуги", прийнятого на виконання ст.35 Закону України "Про ветеринарну медицину", постанов КМУ від 15.07.1992р. №478 та від 21.10.1994р. №733, а також наказу Мінсільгосппроду України від 19.02.1996р. №51, наказу Головного управління ветеринарної медицини з держветінспекцією від 25.05.1996р. №15-3-4/225, а також листа Головного інспектора медицини України від 26.06.1999р. №15-3-1-1-3/23а; дані накази на день ревізії були чинними; при прийнятті зазначеного наказу відповідач керувався наказом МСГ та продовольства України №51 від 19.02.1996р.; в цьому наказі про поновлення тарифів за ветеринарні послуги не вказано, а пропонується формування тарифів на зазначеній основі; тобто наказ не носить обов’язковий  характер, а лише пропонує механізм формування тарифів; головним державним інспектором ветеринарної медицини України направлялись листи, щоб зменшити існуючі тарифи на платні послуги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в :

В акті ревізії від 28.02.2006р. №420-140/03 про наслідки ревізії фінансово-господарської діяльності, цільового та законного використання бюджетних коштів в Турійській районній лікарні ветеринарної медицини вказано, що проведеною перевіркою правильності формування тарифів на платні послуги, які надаються районною ветеринарною лікарнею встановлення, що в порушення п.3 ст.8 та п.5 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від  16.07.1999р. №996 та п.2 Наказу Міністерства сільського господарства і продовольства України від 19.02.1996р. №51 керівником установи  при підвищенні заробітної плати працівникам, не забезпечено збільшення вартості послуг на відповідний індекс її підвищення.

Під час проведення ревізії зроблено перерахунок за 2003-2005 роки, щодо вартості послуг по видачі ветеринарних свідоцтв Форми-2 вет (за межі області та в її межах.) з урахуванням індексу підвищення заробітної плати та за мінусом 30 відсотків прибутку, включеного в калькуляцію. Сума недоотриманого доходу установою (із врахуваннями кількості виданих свідоцтв за 2003-2005 роки) склала 43406грн.

На підставі акту перевірки відповідачу направлені обов’язкові вимоги про усунення порушень, виявлених ревізією в Турійській районній лікарні ветеринарної медицини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Як встановлено судом Турійська районна державна лікарня ветеринарної медицини надавала платні послуги згідно наказу від 03.06.1999р. "Про затвердження і введення  в дію тарифів на платні послуги" . Даний наказ прийнятий відповідачем на виконання ст.53 Закону України "Про ветеринарну медицину", постанов Кабінету міністрів України від 15.08.1992р. №471 "Про перелік протиепізоотичних лікувальних лабораторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної ветеринарної медицини за рахунок відповідних бюджетних та інших коштів” та від 21.10.1994р. №733 "Про ціноутворення в умовах реформування економіки".

Наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України від 19.02.1996р. №51 (на який посилається позивач) затверджено Механізм формування тарифів та ветеринарні роботи і послуги.

В Механізмі вказано, що у відповідності із Законом України "Про ветеринарну медицину", постанови КМУ від 15.08.1992р.  та від 21.10.1994р. №733 та з метою своєчасного і правильного встановлення тарифів на місцях за ветеринарні роботи і послуги пропонується формування цих тарифів проводити на такій основі :

1. Затрати часу на підготовку та виконання ветеринарних робіт і послуг відповідно до типових форм.

2. Вартість одиниці часу /лікаря, фельдшера ветеринарної медицини, лаборанта, ветеринарного санітара, інших), виходячи з середньомісячного рівня оплати праці. При індексації заробітної плати вартість збільшується на відповідний індекс.

3. Нарахувань на заробітну плату у встановлених розмірах для підприємств.

4. Вартості матеріалів і обладнання, які необхідні для проведення ветеринарних робіт та виконання послуг, за цінами придбання.

5. Накладних витрат на поточний рік.

6. Прибутку в розмірі 30 відсотків собівартості ветеринарних послуг (без урахування вартості матеріалів).

7. Податку на добавлену вартість.

Затрати часу на підготовку та використання робіт і послуг визначаються до норм часу на їх виконання, схвалених Головним управлінням ветеринарії Міністерства сільського господарства і продовольства України 16.12.1991 року, реєстраційний номер 13-2-298.

Як вбачається із наказу – саме,  пропонується формування цих тарифів, а не зобов’язується. Тобто наказ не носить зобов’язувального характеру.

Навпаки, відповідачу направлялись листи, вказівки Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від квітня 2005р., управління ветеринарної медицини в Волинській області від 20.04.2005р. щодо зменшення існуючих тарифів на платні послуги.

Відповідно до листа Міністерства сільського господарства і продовольства України від 17.03.1997р. №37-21-2-9/2025 передбачено, що платні послуги організацій державної ветеринарної медицини повинні подаватись за вільними тарифами, що затверджується їх керівниками.

Відповідно до п.1 ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи те, що позивачем  належним чином не доведена вина відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись Законом "Про ветеринарну медицину", ст.ст.69,71,79,86,158-160 КАСУ, господарський суд,-

п о с т а н о в и в :

В позові відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя                                                                                                С.В.Бондарєв

Дата виготовлення

повного тексту постанови

22.06.2007р.

Суддя