ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 серпня 2007 р.
№ 12/276

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий  суддя                      Муравйов О.В.,

судді                                               Полянський А.Г., Фролова Г.М.

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний", Приватного підприємства "Авангардхліб", Приватного підприємства торгівельна фірма "Марія" та Приватного підприємства "М’ясо-молочний комплекс"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2007 року

по справі № 12/276 Господарського суду Чернігівської області

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний"

2) Приватного підприємства "Авангардхліб"

3) Приватного підприємства торгівельна фірма "Марія"

4) Приватного підприємства "М’ясо-молочний комплекс"

про стягнення 143069,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, спільно подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний", Приватним підприємством "Авангардхліб", Приватним підприємством торгівельна фірма "Марія" та Приватним підприємством "М’ясо-молочний комплекс" не відповідає вимогам ст.111 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Так, касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2007 року по справі № 12/276 підписана Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний", Приватним підприємством "Авангардхліб", Приватним підприємством торгівельна фірма "Марія" та Приватним підприємством "М’ясо-молочний комплекс".

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що хоча керівником юридичних осіб заявників спільно поданої касаційної скарги є одна фізична особа –Боровик О.Г., вказані суб’єкти господарювання є самостійними особами, а отже, на кожного з них окремо Господарський процесуальний кодекс України покладає відповідні обов’язки як заявника касаційної скарги, в тому числі і щодо сплати державного мита.

Згідно ч.1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Відповідно до пп. “а” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв, що подаються до господарських судів, зокрема, із заяв майнового характеру один відсоток ціни позову, але не менше шести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп.“г” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, в редакції на час подачі касаційної скарги, із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів ставка державного мита встановлюється в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції.

З поданих Вищому господарському суду України касаційних матеріалів вбачається, що обов’язок сплати державного мита у відповідних порядку та розмірі виконаний лише Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний", який є платником згідно платіжного доручення №2682 від 27.06.2007 року.

Приватним підприємством "Авангардхліб", Приватним підприємством торгівельна фірма "Марія" та Приватним підприємством "М’ясо-молочний комплекс" обов’язок щодо сплати державного мита не виконаний, у зв’язку з чим наявні підстави для повернення спільно поданої касаційної скарги без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зауважити на тому, що згідно ч.4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, до скарги, зокрема, додаються докази надіслання копії скарги іншій стороні у справі.

Спільно подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний", Приватного підприємства "Авангардхліб", Приватного підприємства торгівельна фірма "Марія" та Приватного підприємства "М’ясо-молочний комплекс" серед додатків не містить доказів її надсилання позивачу Відкритому акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз", що, відповідно до п.3 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, також є підставою для повернення солідарно поданої касаційної скарги без розгляду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що після усунення вказаних недоліків зацікавлені особи не позбавлені можливості подати належно оформлені касаційні скарги у порядку, встановленому розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п.3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Спільно подану касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний", Приватного підприємства "Авангардхліб", Приватного підприємства торгівельна фірма "Марія" та Приватного підприємства "М’ясо-молочний комплекс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2007 року по справі №12/276 повернути заявникам без розгляду.

Головуючий - суддя                                                                                Муравйов О.В.

судді                                                                                                    Полянський А.Г.

Фролова Г.М.