ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.07р.

Справа № 34/139-07(41/256)

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Гуляйпільське міжрайонне підприємство матеріально-технічного постачання АПК", с. Залізничне, Гуляйпільський район, Запорізька область

до  Відповідача-1: Державного підприємства "Придніпровська залізниця",

м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м. Ровеньки, Луганська область

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант", м. Васильків, Київська область

про стягнення 5478,65 грн.

Суддя  Примак С.А.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача-1:не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

Від відповідача-3: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлено про стягнення з належного відповідача 5478 грн. 65 коп. –суми  недостачі,   у  виконанні  умов  договору № 31/3  від 31.03.2006р.

Відповідач - 1 у відзиві на позов  просить  суд  відмовити  у  задоволенні  позовних  вимог.

Відповідач-2 у   відзиві  на  позов  зазначив  , що  відповідальність  за  недостачу  повинен  нести  перевізник  а  саме   відповідач-1 , а  у  відношенні  відповідача-2  просив  суд  відмовити  у  позовних  вимогах.

Відповідач - 3 відзив  на  позов  до суду  не  надав.

У  відповідності  до  ухвали  В.о. голови  Господарського  суду  Дніпропетровської  області  від  22.02.2007р. справа  була  передана  для  розгляду  судді  Примака С.А.

Господарський суд згідно  зі ст.75 ГПК  України  розглядає справу за наявними в ній   матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши попередні пояснення представників сторін, господарський суд ,-

В С Т А Н О В И В:

31.03.2006р. між  позивачем  та відповідачем-3  було укладено договір  купівлі-продажу № 31/3 товару, відповідно до якого приймання продукції по кількості та якості здійснюється згідно з інструкціями  П-6, П-7.( п.2.8, п.2.9 договору)

Відправником вантажу передбаченого даним договором, був відповідач-2 , що підтверджується залізничною накладною №  48342151.

На виконання умов даного договору відповідачем-3 було передано товар загальною вагою  69 000 кг відправникові, тобто відповідачу - 2.

30.06.2006р.  в  адресу  позивача  у  вагоні  № 67610816  надійшло  вугілля  марки АМ-антрацит що  підтверджується   залізничною  накладною № 48342151  вказано, що маса  вугілля  у  вагоні № 67610816  становить  69000 кг., вантажовідправник  відповідач-2.

Під  час  приймання  вказаної  партії  вугілля  по  кількості  було  встановлено  , що фактична  вага  отриманого  вугілля   у  вагоні № 67610816  становить 53300 кг, тобто виявлена  недостача 15700кг.

Згідно  з п.27  Правил  видачі  вантажів  затверджених  наказом  Міністерства  транспорту  України  від 21.11.2000р.№644  з  врахуванням  норми  недостачі  1%  маси, зазначеної  в  перевізних  документах, недостача  складає: 15700 кг. (виявлена  недостача),  а  з  урахуванням  норм -  недостача  складає –15010.Дана недостача   продукції  документальна  підтверджена  комерційним  актом БН   749372/79  від 29.06.2006р.   Вартість  вугілля,  якого  не достає , згідно  з  розрахунком  складає  5478 грн. 65 коп.

Згідно з п.5 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів  по  кількості (П-6)   та  ст.129  Статуту   залізниць  України   у  разі    невідповідності  найменування ,  маси  і  кількості  місць  вантажу, багажу  чи  вантажобагажу  натурою  з даними , зазначеними    у  транспортних  документах    складається    комерційний  акт  які  складають  станції  залізниць  на  вимогу  та    для  засвідчення   обставин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 „Про затвердження Статуту залізниць України” накладна –основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

В даному випадку накладна № 48342151, які були представлені позивачем господарському суду підтверджують укладення угоди на перевезення вантажу між відповідачем -2  та  Д П „Придніпровська залізниця” та  ДП „Донецька  залізниця”.

Враховуючи те, що завантаження продукції здійснювалася відправником, то господарський суд вважає ,що відповідальність за недостачу продукції несе саме він, у зв’язку з чим  5478 грн. 65 коп. слід стягувати саме з відповідача - 2.

Даний  висновок  суду підтверджується тим, що відповідальність за збереження вантажу, своєчасність його поставки відправник несе відповідно до чинного законодавства України (постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 „Про затвердження Статуту залізниць України”, Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по кількості (№П-6) та ін..) Так, згідно з п.24 постанова Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 „Про затвердження Статуту залізниць України” вантажовідправники   несуть   відповідальність   за   всі наслідки  неправильності,  неточності  або  неповноти  відомостей, зазначених ним у накладній. Крім  того  слід  зазначити  , що   в  комерційному  акті  від 29.06.2006р.  відображено  що   вагон   № 67610816  знаходився  у  справному   стані   на  момент  перевірки  і  складання  комерційного  акту.

При цьому слід зазначити, що згідно з п.52 постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 „Про затвердження Статуту залізниць України” на станціях призначення залізниця зобов'язана  перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у  вагоні  (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі  або у  критих  вагонах  без  пломб,  якщо таке перевезення передбачене Правилами; та ін.. Оскільки, продукція прибула на станцію призначення у вагонах без пошкоджень пломб відправника та попутних станцій, псування її та ін., то суд вважає, що це доказує непричетність ДП „Придніпровська залізниця” до недостачі продукції.

Таким чином, факт нестачі продукції   у  вагоні № 67610816  у кількості 15,010  тонн загальною вартістю  5478 грн. 65 коп. з вини відповідача-2 повністю підтверджується матеріалами справи в  наслідку  чого  суд  вважає  що  відповідач-2  є  належним  відповідачем.

На підставі викладеного вимоги позивача до відповідача –2 обґрунтовані та  підлягають задоволенню.

Що стосується  відповідачів-1  та  3  то  суд  вважає  відмовити  у  відношенні  їх   у  задоволенні  позовних  вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача -2.

Керуючись ст. 526 ЦК України, п. 5 Інструкції П-6, постанова Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 „Про затвердження Статуту залізниць України”, ст.ст. 49, 82-85, 87, 116 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з  Державного  підприємства „Ровенькиантрацит”, м.Ровеньки, Луганської  області (94700, м.Ровеньки, вул.Комуністична,6; р/р 0607 у відділенні  ПСБ м.Ровеньки,   МФО 304502, )  на користь Відкритого акціонерного товариства „Гуляйпільське  міжрайонне підприємство  матеріально-технічного  постачання АПК”,с.Залізничне, Гуляіпільский  район, Запорізької  області (70231, с.Залізничне, вул.. Ватутіна,4, Гуляіпільский  район, Запорізької  області р/р 7001 в  ВФЗДАТ „Індекс банк” м.Гуляйполе, МФО 313861, ) 5478 грн. 65 коп.- недостачі,  держмито  у  сумі 102 грн.00 коп. і 118 грн.00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Суддя

С.А. Примак