донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

30.07.2007 р.                                                                                справа №22/256

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Величко  Н.Л.

суддів
Алєєвої  І.В. , Шевкової  Т.А.

при секретареві судового засідання
Щетініна І.О.

за участю представників сторін:

від позивача:
Лісневський С.О. - за дов. № 10226/10/10 від 02.04.2007р.,

від відповідача:
від третьої особи:
не з"явились,
Бренець Д.О. - за дов. № 7/6с від 10.07.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції  Ленінському районі м.Донецьк

на постанову господарського суду

Донецької області

від
31.07.2007 року

по справі
№22/256 (Волошинова Л.В.)

за позовом
Державної  податкової  інспекції у Ленінському районі м.Донецьк

до відповідача

третя особа
Відкритого акціонерного товариства "Донецький комбінат хлібопродуктів№2" м.Донецьк
Управління державного казначейства у м. Донецьку Головного управління Державного казначейства у Донецькій області

про
стягнення заборгованості в сумі 7 316 400 грн.

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад суті постанови місцевого господарського суду

07.08.2006р. Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Донецька звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства “Донецький комбінат хлібопродуктів № 2” м. Донецьк про стягнення заборгованості по бюджетному кредиту в сумі 7316400 грн., отриманого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про стан підготовки до збиральних робіт і формування державного контракту на закупівлю зерна у 1995 році” від 31.05.1995 р. № 370.

Ухвалою від 08.08.2006р. відкрите провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 08.08.2006 р. господарський суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Відділення Державного казначейства у м. Донецьку.

Розгляд справи зупинявся з 31.08.2006р. по 11.10.2006р.

Постановою господарського суду Донецької області від 02.11.2006р. (виготовлена в повному обсязі 06.11.2006р.) у справі № 22/256 (суддя Волошинова Л.В.) у задоволені позовної заяви відмовлено.

Приймаючи постанову господарський суд виходив з того, що позивачем та третьою особою не доведений факт укладення договорів про надання відповідачеві бюджетних позичок, не надане підтвердження фактичного надання цих позичок, наявні в матеріалах справи документи не дають змоги встановити, чи існує заборгованість в сумі 7316400 грн. на час розгляду спору в судовому порядку та хто є зобов’язаною особою перед Державним бюджетом України

Загальний строк розгляду справи 2 місяці 24 дня.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд постанови

Позивач з прийнятою постановою господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову від 02.11.2006р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовну заяву Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Донецька.

Апеляційну скаргу позивач мотивує тим, що постанова суду прийнята при неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а саме.

Відповідно до п. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу України у разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

З викладеного податкова інспекція дійшла висновку, що вказана норма передбачає застосування Закону “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” до правовідносин, які розглядались у спорі, в частині поширення механізму стягнення заборгованості, а не застосування строків давності.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що обов’язок представлення документів в підтвердження факту надання позичок, а саме договорів про надання бюджетних позичок, а також докази їх фактичного надання ВАТ “Донецький комбінат хлібопродуктів № 2”, був покладений господарським судом на третю особу –Відділення державного казначейства у м. Донецьку. Третя особа ці документи не представила, так як вважала, що в матеріалах справи достатньо документів для встановлення всіх фактів.

Посилається на те, що питання з надання позичок врегульовано Порядками надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням у 1995 –1997 роках. Бюджетна позичка на закупівлю продовольчого зерна надавалась заготівельним організаціям Мінсільгоспродукту (в особі Головхлібпродукту) в межах коштів,  передбачених для цієї мети, на умовах забезпечення повернення та встановлення відповідальності за цільове і ефективне використання коштів.

Підставою для укладення заготівельними підприємствами (замовниками) договорів на закупівлю зерна із сільськогосподарськими товаровиробниками визначені КМУ. Копії договорів реєструвались в інспекціях заготівель і якості сільськогосподарської продукції та погоджувались з відділеннями Державного казначейства України за місцем знаходження товаровиробника з передачею копій договорів.

Після укладення договорів на закупівлю зерна відділення Державного казначейства України в районах укладали договори із заготівельними підприємствами та сільськогосподарськими товаровиробниками про надання бюджетної позички для авансування закупівлі зерна за державним замовленням на всю суму належного господарству грошового авансу з подальшим уточненням фактичного розміру.

На підставі актів передачі-прийому заборгованості по бюджетній позиці відділення Державного казначейства України передавали заборгованість заготівельним підприємствам у десятиденний термін після завершення авансів. Після цього сільськогосподарськими товаровиробниками поставлялось зерно за державним замовленням в рахунок наданих авансів з подальшими остаточними розрахунками.

При внутріобласному і міжобласному переміщенні зерна з одного підприємства на інше одночасно передавалась заборгованість по бюджетній позичці шляхом оформлення акту передачі-прийому між заготівельними підприємствами, 2-а примірники якого повертались відповідним заготівельним підприємствам і управлінням Державного казначейства України області постачальника, а один примірник надсилався до Мінфіну.

Порядками передбачено надання інформації щодо виконання державного замовлення і використання бюджетної позички шляхом заповнення довідки про надання та повернення бюджетної позички, наданої на закупівлю зерна за державним замовленням.

Передбачалось, також, що бюджетна позичка повинна повертатись по мірі реалізації продукції заготівельним підприємством вирученими коштами, які зараховуються на відповідний рахунок.

Докладний рахунок суми, яка стягувалась, викладений у довідках, які є додатками до Порядків надання та повернення бюджетної позички на кожний рік та виступає офіційним звітним документом. Ця інформація щомісячно надається до Мінфіну та обліковується в органах державного казначейства.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Відповідача вважає постанову суду законною та обґрунтованою і просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення, з тих підстав, що постанова суду прийнята з урахуванням усіх обставин справи і відповідає нормам діючого законодавства.

Відповідач своїх представників у судове засідання не направив, про день та час був повідомлений належним чином про що свідчіть приєднане до матеріалів справи повідомлення про вручення  поштове рекомендованого відправлення.

Третя особа підтримує доводи апеляційної скарги позивача та вважає, що бюджетна позичка в сумі 7316400 грн. повинна бути стягнута з Відкритого акціонерного товариства “Донецький комбінат хлібопродуктів № 2” м. Донецьк.

4.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті ухвали

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу України у разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

На день звернення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Донецька до суду першої інстанції та до апеляційного господарського суду з відповідними заявами таким законом є Закон України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Як свідчать матеріали справи, доводи позовної заяви податкова інспекція обгрунтовувала актом звірки суми заборгованості за бюджетними позичками, наданими на закупівлю продовольчого зерна та сортового насіння за державними замовленнями 1995 –1997 років, станом на 01.11.2002р. (т. І - а.с. 9).

Відповідно до п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно ч. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу України встановлений ст. 15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” 1095 –денний строк поширюється і на стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками.

Тобто на день звернення позивача з позовом минув термін давності встановлений ст.15 Закону України від 21.12.2000р. " 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Надання позичок на закупівлю зерна за державними замовленнями 1996 та 1997 років регулювалося Порядком надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року, затвердженим наказом Міністерства фінансів України, Міністерства сільського господарства і продовольства України від 11.04.1996р. № 72/113, та Порядком надання бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року, затвердженим наказом Міністерства сільського господарства і продовольства, Міністерства фінансів та Державної акціонерної компанії “Хліб України” від 04.03.1997 р. № 70/54/18.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.4 Порядку від 11.04.1996 р. № 72/113 безвідсоткова бюджетна позичка на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння надається заготівельним організаціям Мінсільгосппроду, а на закупівлю елітного насіння елітно-насінницьким господарствам у межах коштів, передбачених на цю мету, на умовах забезпечення повернення та встановлення відповідальності за цільове ефективне використання коштів.

Відділення Державного казначейства України в районах укладають договори із заготівельними підприємствами та товаровиробниками про надання бюджетної позички для авансування закупівлі зерна за державним замовленням 1996 року згідно з додатком N 2 на всю суму належного господарству авансу з подальшим уточненням фактичного його розміру.

Договори про надання бюджетної позички для остаточних розрахунків за зерно, закуплене за державним замовленням 1996 року, укладаються між відділеннями Державного казначейства в районах і заготівельними підприємствами згідно з додатком N 3.

У цих договорах передбачаються мета надання бюджетної позички, її сума, терміни повернення та санкції за порушення умов договору.

Крім того, із товаровиробниками можуть укладатися договори застави на суму одержаного авансу.

Майже аналогічні за змістом положення містяться в п. 2.1 та п. 2.2  Порядку  від  04.03.1997 р. № 70/54/18.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на акт звірки суми заборгованості за бюджетними позичками, наданими на закупівлю продовольчого зерна та сортового насіння за державними замовленнями 1995 –1997 років, станом на 01.11.2002р.

Разом із тим, цей акт, а також наявні в матеріалах справи документи не дають змоги встановити, на підтвердження якої заборгованості складений цей акт, чи існує ця заборгованість на час розгляду спору в судовому порядку та хто є зобов’язаною особою перед Державним бюджетом України.

Як свідчать матеріали справи, з метою встановлення цих обставин господарський суд неодноразово покладав на третю особу обов’язок представити для дослідження договори про надання бюджетних позичок, а також докази фактичного їх надання Відкритому акціонерному товариству “Донецький комбінат хлібопродуктів № 2” м. Донецьк (ухвала від 08.08.2006р. –т. І а.с. 2, ухвала від 11.10.2006р. –т. ІІ а.с. 2).

Зазначені документи суду першої інстанції та апеляційному суду представлені не були.

Ухвалою від 08.02.2007р. Донецькій апеляційний господарський суд призначив судово-економічну експертизу по справі № 22/256.

23.07.2007р. від експерта Кузнецової Г.О. надійшло повідомлення № 714/24 про неможливість дати висновок по справі, оскільки сторонами по справі не були надані додаткові матеріали, які були зазначені у клопотаннях № 714/24/162 від 05.04.2007р., № 714/24/170 від 12.04.2007р.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 6 цієї норми якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Позивачем та третьою особою не надані докази на підставі яких встановлюються юридичні факти, а саме факт укладення договорів про надання відповідачеві бюджетних позичок, фактичного надання цих позичок, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,184,195,198,205,212, п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія , -

У Х В А Л И Л А :

Постанову господарського суду Донецької області по справі  № 22/256 від 02.11.2006 р. (підписана 06.11.2006р.) залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ленінському районі м. Донецька залишити без задоволення.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена в повному обсязі  01.08.2007р.

Головуючий:          Н.Л.  Величко

Судді:           І.В.  Алєєва

Т.А.  Шевкова

Надруковано:  4 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

1 –ДАГС