ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.04.07 р.                                                                                     Справа № 42/324

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за скаргою стягувача (позивача) державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка

до боржника (відповідача) державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк.

на дії Державної виконавчої служби у Ворошиловському районі м. Донецька.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з’явився

від відповідача (боржника): Климова О.В. за довіреністю № 2-72 від 20.01.07 р.

від ДВС у Ворошиловському районі м. Донецька: не з’явився

Господарським судом Донецької області ухвалою від 27.08.2003 р. була порушена справа № 42/324 за позовом державного підприємства „Укрвуглереструктуризація” м. Донецьк до державного підприємства „Добропіллявугілля” в особі відокремленого підрозділу шахта „Новодонецька” м. Білозерське про стягнення 1286 грн.

Рішенням від 13.10.2003 р. по справі № 42/324 були стягнуті з державного підприємства „Добропіллявугілля” в особі відокремленого підрозділу шахта „Новодонецька” м. Білозерське на користь державного підприємства „Укрвуглереструктуризація” м. Донецьк сума 1286 грн., витрати по сплаті держмита у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

24.10.2003 р. господарським судом виданий наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області № 42/324 від 13.10.2003 р.

Ухвалою від 04.03.2005 р. господарський суд замінив позивача - державне підприємство „Укрвуглереструктуризація” м. Донецьк на його правонаступника - державне підприємство „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка та відповідача - державне підприємство „Добропіллявугілля” в особі відокремленого підрозділу шахта „Новодонецька” м. Білозерське на його правонаступника – державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк.

До суду від державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка   надійшла скарга в порядку ст.121-2 ГПК України на дії державної виконавчої служби у Ворошиловському районі м. Донецька.

Ухвалою від 22.03.2007 р. дана скарга призначена до розгляду в судовому засіданні на 12.04.2007 р. В судовому засіданні оголошувалася перерва з 12.04.2007 року до 27.04.2007 р.

Розглянувши скаргу на дії державного виконавця, господарський суд встановив наступне:

Позивач у даній справі після отримання ухвали господарського суду від 04.03.2005 року про заміну позивача та відповідача у справі № 42/324 їх правонаступниками направив вказану ухвалу суду як виконавчий документ для подальшого виконання до державної виконавчої служби у Ворошиловському районі м. Донецька та вимагав від держвиконавця відкрити виконавче провадження. Відповідні докази щодо отримання ДВС у Ворошиловському районі м. Донецька листів позивача з вимогою відкрити виконавче провадження та направити копію постанови про відкриття виконавчого провадження на його адресу додані до скарги. Скаржник просить суд зобов’язати державного виконавця виконати ухвалу господарського суду Донецької області від 04.03.2005 р.

Від державного виконавця до суду надійшло повідомлення, що станом на 12.04.2007 року наказ господарського суду Донецької області про стягнення з ДП “Донецька вугільна енергетична компанія” на користь ДП “Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка на виконання до вказаного органу ДВС не надходив.

Як вбачається із Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу. Виконавчими документами є накази господарських судів, а також ухвали, постанови господарських судів у випадках, передбачених законом.

Ст. 19 вказаного закону передбачені вимоги до виконавчого документа.

У справі № 42/324 виконавчим документом є наказ господарського суду, який виданий судом на виконання рішення, яке набуло законної сили. Ухвала господарського суду від 04.03.2005 р. про заміну сторін їх правонаступниками по своєї суті та за своїм змістом не може бути виконавчим документом, тому як не відповідає вимогам до виконавчого документа, які передбачені ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження”. Позивач помилково вважав вказану ухвалу виконавчим документом та безпідставно направляв її для виконання до ДВС у Ворошиловському районі м. Донецька. В матеріалах справи № 42/324 відсутні будь-які докази щодо відкриття виконавчого провадження на виконання наказу господарського суду від 24.10.2003 р. Не були надані такі докази і під час судового розгляду скарги на дії державного виконавця.

Нормами Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що виконання рішення суду згідно виконавчого документа якщо боржником є юридична особа провадиться за місцем знаходження його постійно діючого органу або майна. Боржником у даній справі згідно наказу господарського суду було ДП “Добропіллявугілля”, тому стягувач повинен був направити виконавчий документ тому органу ДВС, який обслуговує територію місцезнаходження боржника та його майна. Після заміни судом боржника його правонаступником, який має інше місцезнаходження, стягувач повинен був направити ухвалу суду про проведену заміну сторони органу ДВС за місцезнаходженням первісного боржника.

Відповідно до ст. 20 вищевказаного закону якщо у процесі виконавчого провадження змінилося місцезнаходження боржника державний виконавець негайно складає про це акт і не пізніше наступного дня надсилає виконавчий документ разом з копією цього акту до відділу державної виконавчої служби за новим місцезнаходженням боржника про що одночасно повідомляє стягувача та орган, який видав виконавчий документ. При цьому згідно ст. 37 того ж закону первісний держвиконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у зв’язку з направленням виконавчого документу до іншого відділу ДВС за належністю.

Таким чином суд дійшов висновку, що стягувач направляв ухвалу суду від 04.03.2005 р. не до того органу ДВС, який проводив виконавчі дії стосовно первісного боржника, а до іншого органу ДВС, який ще не отримував виконавчого документу та не відкривав виконавче провадження.

За вказаних обставин суд вважає, що самим стягувачем у даній справі недодержані вимоги Закону України “Про виконавче провадження”, що привело до виникнення безпідставної скарги на дії державної виконавчої служби Ворошиловського району м. Донецька.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-1; 86; 121-2 ГПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка на дії державного виконавця.

Суддя