ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"28" серпня 2007 р.
Справа №  4/260

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу № 4/260

за позовом: закритого акціонерного товариства "КГК", м. Новомиргород Кіровоградської області

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Алтей", м. Кіровоград

про стягнення 2000 грн.

Представники сторін:

від позивача - Пасічник І.В. , довіреність № 14/07  від 27.08.07;

від позивача - Захарченко С.М. , довіреність № 07/2  від 02.08.07;

від відповідача:  участі не  брали. Про час  та місце розгляду справи   відповідач належним  чином повідомлений у  відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських  судах України.   Поштове відправлення  рекомендованим  листом № 1953947  вручене  відповідачу  17.08.2007 року.

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення  з товариства з обмеженою відповідальністю "Алтей", м. Кіровоград    2000 грн.  проведеної  передоплати   для  виконання робіт з розробкою науково - технічної продукції  на користь закритого акціонерного товариства "КГК", м. Новомиргород Кіровоградської області.

Відповідач  не   подав відзив на позов, вимоги  не  заперечив , але  відповідач  заявив  клопотання  про  відкладення  розгляду справи на строк до 10.09.2007 року через неможливість забезпечити явку  представника в  судове засідання. Господарським  судом  залишається  без задоволення клопотання відповідача про  відкладення  розгляду справи, оскільки  відповідач не подав  до суду  будь- яких доказів   про перебування  уповноваженої особи товариства у  відрядженні  та  неможливості забезпечити  явку  іншого  представника. Передбачені  ст. 77 ГПК України  підстави для відкладення розгляду  справи  відсутні, докази про їх наявність відповідачем  до суду  не подані. Представник  позивача  заперечує  проти  відкладення  розгляду  справи, наполягає на  розгляді справи  за  наявними у справі  матеріалами.

Справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній доказами та матеріалами.

Заслухавши представників  позивача , дослідивши  матеріали справи, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини  між учасниками спору виникли на підставі  договору №88 на  проведення  проектно- вишукувальних  робіт з  розробкою науково - технічної продукції від 20.12.2005 року (в  подальшому  договору).

Згідно п. 1.1. договору виконавець (відповідач по справі) взяв на себе зобов'язання виконати роботу з  виготовлення проекту та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельного ділянки для укладення договору оренди землі строком на 2 роки, розташованою за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Веселівська сільська рада у термін передбачений п. 9.1. цього договору.

Пунктом  2.1. договору визначено, що загальна вартість робіт та витрат за цим договором встановлюється  протоколом угоди про договірну ціну (додаток № 1), який є невід'ємною  частиною цього договору, і складає 2000,00грн.

Згідно пункту 2.2. договору  замовник зобов'язався протягом п'яти банківських днів з дати підписання цього   договору перерахувати на розрахунковий рахунок  виконавця суму у розмірі 100% від вартості робіт. Виконуючи умови  договору   та  згідно до  рахунку № 1/20/12 від 20.12.2005р. замовник перерахував на рахунок виконавця 2000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 36 від 21.12.2006р. та випискою банку з рахунку  замовника.

Однак, відповідач в односторонньому порядку  не виконав  умови  договору та  надав  передбачених  умовами  договору послуг, а  отриманими  від  позивача коштами в  розмірі 2000 грн. розпорядився на свій  розсуд.

Виконуючи вимоги ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи, що коли  сторонами  строк  (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його у будь - який час, позивач    17.07.2007 року заявив  претензію №44/2  про повернення коштів  у зв'язку з невиконанням  зобов'язання,  яка була  отримана  відповідачем   18.07.2007 року та  згідно до заявлених вимог   відповідач повинен  був виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає, із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, вимога позивача  залишена  відповідачем  без задоволення.

Крім того,  19.07.2006 року сторонами спору  укладено угоду  про розірвання договору  №88 від 20.12.2005 року, згідно до п.3 якої  виконавець  зобов'язався повернути замовнику сплачену суму в розмірі 2000 грн.(а.с.18). Вказаною угодою відповідач також визнав, що   роботи з виготовлення проекту та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки не виконувалися.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши  їм правову оцінку, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги  є обґрунтованими, до стягнення з  відповідача підлягає 2000 грн.

Такий  висновок господарський суд зробив на підставі наступного.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та  інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського  інтересу.

За   приписами  п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За приписом ст. 901 Цивільного  кодексу  України за  договором  про надання  послуг  одна  сторона (виконавець) зобов'язується  за  завданням  другої  сторони (замовника)  надати  послугу,  яка  споживається  в  процесі вчинення  певної  дії  або  здійснення  певної  діяльності,  а  замовник  зобов'язується  оплатити  виконавцеві  зазначену  послугу,  якщо  інше  не встановлено  договором.

Відповідачем не  виконано зобов'язання по договору, що  передбачено ст. 610 Цивільного  кодексу  України, і тим самим порушено право позивача на отримання  результатів  проведеної роботи, яку він вже оплатив.

Відповідач не надав  до суду  доказів  виконання ним роботи або повернення отриманих від  позивача  коштів в сумі 2000 грн.

Статтею 218 ГК України передбачається, що учасник господарських відносин відповідає  за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності. Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

На думку господарського  суду,  визначальним  для вирішення спору  є   те, що  відповідач   без  будь-яких   заперечень чи  зауважень  підписав   Акт звірки взаєморозрахунків  та  визнав  наявність і  розмір  заборгованості..

Таким  чином  судом    встановлено, що   на  час  звернення  позивача до суду  станом на 02.07.2007 року     мала місце  заборгованість в розмірі  2000 грн., яка не  була погашена   відповідачем  шляхом  перерахування грошових коштів на рахунок  позивача,  тому  позовні  вимоги в цій частині  є  обґрунтованими.

Наявність та  розмір  заборгованості повністю  підтверджується   договором №88 від 20.12.2005 року   та протоколом угоди до цього договору(а.с.15-17),   угодою від 19.07.2006 року (а.с.18), рахунком від  20.12.2005 року (а.с.19), платіжним дорученням №36 від 21.12.2005 року (а.с.20), актом звірки розрахунків (а.с.21), вимогою про  виконання зобов'язання та  доказами вручення  її відповідачу (а.с.22-24).

На підставі статті 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення покладаються на відповідача повністю, оскільки  через невиконання ним   зобов'язання позивач змушений був  звертатись до суду за  захистом своїх прав та поніс  додаткові  витрати.

Враховуючи  викладене  та керуючись ст.ст.901, 903,509 Цивільного кодексу України, ст. ,  ст.ст.33,36,43,49,66,75,82,84,85,116 ГПК України, господарський суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з  товариства з обмеженою відповідальністю "Алтей", м. Кіровоград     вул. Волкова 28 корп.3 кв.18  ідент  на  користь  закритого акціонерного товариства "КГК", м. Новомиргород Кіровоградської області  вул. Леніна  106 заборгованість  в розмірі 2000 грн.,  суму сплаченого  державного  мита в розмірі   102 грн. та послуг на  інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в  розмірі 118 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                                                                Ю.І. Хилько