ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
січня 2007 р.

№
20-3/212

Вищий господарський
суд України  у складі колегії суддів:

головуючого
судді:

Кравчука
Г.А.,

Суддів:

Мачульського
Г.М.,

Шаргало
В.І.

за
участю представників сторін:

позивача

не
з'явився

відповідача

Червінської
О.М. дов. №06/43-1.1 від 09.01.2007 р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу

Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

на
постанову

Севастопольського
апеляційного господарського суду від 06.11.2006 р.

у
справі

№20-3/212
господарського суду м. Севастополя

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1.

до

Ленінської
районної державної адміністрації

про

визнання
недійсним рішення про відмову у видачі свідоцтва

В С Т А Н О В И В:

Суб'єкт
підприємницької діяльності (надалі СПД) ОСОБА_1. звернувся до господарського
суду м. Севастополя з позовом до Ленінської районної державної адміністрації м.
Севастополя про визнання недійсним рішення про відмову у видачі свідоцтва про
державну  реєстрацію єдиного зразка та
зобов'язання відповідача видати позивачу Свідоцтво про державну реєстрацію
єдиного зразка.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач у відповідності  вимогами Прикінцевих положень Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців" звернувся до державного реєстратора, подавши при цьому
реєстраційну карточку. Однак, Ленінською районною державною адміністрацією м.
Севастополя 08.06.2006 року прийнято рішення про відмову у видачі зазначеного
свідоцтва з посиланням на те, що позивачем не надане свідоцтво
"старого" зразка. На думку позивача вказане рішення прийняте з
порушенням закону, оскільки останній вимагає лише подачу реєстраційної картки.

Рішенням
господарського суду м. Севастополя від 23.08.2006 року (суддя Гоголь Ю.М.),
залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду від 06.11.2006 року (судді: Котлярова О.Л., Маслова З.Д., Доповідач:
Шаргало В.І.

Антонова
І.В.), в задоволенні позову відмовлено з огляду на те, що в Законі України
"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців"  застосований термін "Заміна",
що передбачає видачу свідоцтва нового
зразка замість раніше виданого, при цьому державний реєстратор
зобов'язаний на "старому" свідоцтві проставити відповідну відмітку,
після чого обидва свідоцтва направляються заявнику.

Не
погодившись з прийнятими у справі рішенням та постановою, СПД ОСОБА_1.
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати та прийняти нове рішення. Вимоги касаційної скарги
мотивовані посиланням на порушення судами попередніх інстанцій ст. 19
Конституції України, ст. 19 та Перехідних положень Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". Крім
того, скаржник зазначає, що провадження у даній справі повинне здійснюватися за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши
в судовому засіданні пояснення представника відповідача,  розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського
суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до статті  84 Господарського
процесуального кодексу України, роз'яснень, що містяться  в п. п. 1, 6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 29.12.1976 р. №11 “Про судове рішення”, з відповідними
змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних відносин.

Прийняті
у справі рішення не відповідають наведеним вимогам з наступних підстав.

Предметом
позову у даній справі є матеріально-правова вимога про визнання  недійсним
рішення Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя
№НОМЕР_1 про відмову у заміні свідоцтва про державну реєстрацію на свідоцтво
про державну реєстрацію  єдиного зразка
та зобов'язання відповідача видати позивачу свідоцтво про державну реєстрацію
єдиного зразка.

За
правилами статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб -підприємців"
державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців
проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради
міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі
державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем
проживання фізичної особи - підприємця.

Відповідно
до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців"
державний реєстратор - посадова особа, яка відповідно до цього Закону
від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
- підприємців

За
приписами статті 6 названого Закону державний реєстратор призначається на
посаду та звільняється з посади міським головою міста обласного значення або
головою районної, районної в містах Києві та Севастополі державної
адміністрації за погодженням із спеціально уповноваженим органом з питань
державної реєстрації. Державний реєстратор підпорядковується міському голові
міста обласного значення або голові районної, районної в містах Києві та
Севастополі державної адміністрації.

Таким
чином, відповідач у справі - Ленінська районна державна адміністрація м.
Севастополя при виконанні нею функцій з державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців виступає у спірних
правовідносинах   суб'єктом
владних повноважень, який діє відповідно до вказаного Закону.

Виходячи
з положень пунктів 1, 7, 9 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства
України публічно-правовий спір, у якому відповідачем є суб'єкт, що здійснює
владні управлінські функції на основі законодавства є справою адміністративної
юрисдикції (адміністративною справою).

Вирішення
спорів фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень згідно
пункту 1 статті 17 названого Кодексу віднесено до компетенції адміністративного
суду.

Вирішуючи
спір у даній справі, господарські суди попередніх інстанцій не звернули уваги на
приписи вищенаведеного законодавства та розглянули справу за правилами
Господарського процесуального кодексу України.

За
правилами  пункту 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах
України.

Оскільки
СПД ОСОБА_1. до суду з адміністративним позовом до суду не звертався і не
позбавлений права на таке звернення та з врахуванням викладеного вище колегія
вважає, що рішення у справі прийняті з порушенням норм процесуального
права,  підлягають скасуванню, а
провадження у справі - припиненню.

З  огляду
на  зазначене, керуючись   статтями
1115 ,   1117
,  1119,  11110, 11111,  Господарського процесуального кодексу  України, Вищий  господарський суд  України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.11.2006р. у справі
№20-3/212   та рішення господарського суду м. Севастополя
від 23.08.2006 р. у тій же справі скасувати.

Провадження
у справі припинити.

Головуючий  суддя

Кравчук
Г.А.

Суддя

Мачульський
Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.