ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" лютого 2007 р.                                                  Справа № 8/337/46

За позовом: Дочірнього підприємства “Чернігівське комерційно-виробниче управління” Закритого акціонерного товариства “Чернігівоблбуд”, вул..Горького, 2, м.Чернігів

До відповідача: Чернігівського обласного управління  юстиції, пр.Миру, 43, м.Чернігів

про  визнання недійсним наказу

Суддя  Т.Г.Оленич

Секретар судового засідання  Т.О.Віктор

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

Від позивача: Демшевський В.Ф. - начальник

Від відповідача:  Курганська Н.В. –зав.сектором, довір. №02-17/224 від 20.02.07р.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено адміністративний позов про визнання  недійсним п.1 наказу №145/1 від 25.08.05р. Чернігівського обласного управління юстиції  “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби”. Протягом судового розгляду позивачем подано уточнення до позовної заяви, в якій позивач просить визнати оспорюваний ним наказ недійсним в цілому. Враховуючи, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України позивачу надано право збільшувати розмір позовних вимог, судом приймається уточнення до уваги, і справа розглядається  з його урахуванням.

Також позивачем у позовній заяві зазначено, що про наявність оскаржуваного ним наказу позивачу стало відомо лише 02.06.06р.  в ході розгляду скарги  по справі № 2/218, а тому строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, для оскарження наказу пропущений, за думкою позивача, з поважних причин.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що наказ №145/1 від 25.08.05р. за своїм змістом не відповідає вимогам чинного законодавства, яке регулює ліквідацію юридичної особи. Крім того позивач зазначає, що проведена на підставі  даного наказу ліквідація відділів державної виконавчої служби районних управлінь юстиції без  визначення їх правонаступників фактично позбавила позивача отримати грошові кошти, які були стягнути за рішенням суду з відділів ДВС, що є порушенням прав та інтересів позивача.

Відповідач проти позову заперечує. Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що оспорюваний наказ виданий на виконання наказу Міністерства юстиції України від 19.08.05р. №1482/к “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції” і  за  своєю суттю носить оперативно-розпорядчий характер. Крім того відповідач зазначає, що позивачем пропущений встановлений законом строк на звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, а тому відповідач наполягав на відмову у задоволенні позову.

Вислухавши позовні вимоги та доводи позивача, заперечення та доводи відповідача, вивчивши матеріали справи, з’ясувавши обставини та перевіривши їх наданими сторонами доказами,  суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішень господарського суду Чернігівської області від 28.03.03р. у справі №2/218 та від 12.06.03р. у справі № 15/41, позивач є стягувачем  грошових коштів, які судом були стягнуті у відшкодування збитків з відділу державної виконавчої служби Щорського районного управління юстиції  та відділу державної виконавчої служби Новозаводського районного управління юстиції м.Чернігова. Як свідчать матеріали справи, накази господарського суду Чернігівської від 12.06.03р. № 15/41 та від 28.03.03р. № 2/218,  які були видані на примусове виконання судових рішень, знаходилися на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Чернігівської області   і були повернуті позивачеві без виконання у зв’язку з ліквідацією відділів ДВС. Матеріалами справи підтверджується, що про ліквідацію відділів ДВС Щорського районного управління юстиції та Новозаводського районного управління юстиції м.Чернігова  позивачу стало відомо з моменту отримання постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а саме 17.04.06р. та 30.06.06р.  Твердження відповідача, що позивачу могло бути відомо про момент прийняття оскаржуваного наказу з 01.09.05р., тобто з моменту опублікування в газеті “Деснянська правда” від 01.09.05р. оголошення про ліквідацію відділів, судом не приймається до уваги, оскільки в даному оголошенні (а.с.28) відсутнє будь-яке посилання на наказ Чернігівського обласного управління юстиції № 145/1 від 25.08.05р. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку на оскарження наказу є поважними, в зв’язку з чим справа розглядається судом по суті.

25 серпня 2005р.  Чернігівським обласним управлінням юстиції  на виконання наказу Міністра юстиції України від 19.08.05р. №1482/к “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції”  виданий наказ №145/1 “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби”, згідно з яким ліквідовані у встановленому чинним законодавством порядку  відділи державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції області, створена ліквідаційна комісія в кількості 6 осіб, а також затверджені організаційні заходи з приводу ліквідації відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції Чернігівської області.

Вищезазначені накази прийняті у зв’язку з реформуванням системи органів державної виконавчої служби  відповідно до Закону України від 23.06.05р.  “Про внесення змін до законів України “Про державну виконавчу службу” та “Про виконавче провадження” та постанови кабінету Міністрів України від 23.04.05р. №320 “Про утворення урядового органу державного управління у складі Міністерства юстиції”.

Відповідно до Положення про Головне управління юстиції Міністерства юстиції  України в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські                         управління юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України                                               30.08.2000р. N36/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України  30.08.2000р.                                       за N 558/4779, в редакції, яка діяла за станом на 25.08.05р., на Чернігівське обласне управління юстиції, як на територіальний орган Міністерства юстиції України, покладені завдання, в тому числі по організації роботи відділів державної виконавчої служби, з метою виконання якого управління юстиції спрямовує   діяльність  відділів  державної  виконавчої служби,  координує  і  контролює  їхню  діяльність.

Видаючи наказ про ліквідацію відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції Чернігівської області відповідач тим самим прийняв рішення про припинення юридичних осіб, якими відповідно до Закону України “Про державну виконавчу службу” були відділи ДВС  територіальних управлінь юстиції.

Враховуючи, що Законом України “Про державну виконавчу службу” не визначається окремий  порядок створення та припинення відділів державної виконавчої служби як юридичних осіб, тому при прийнятті рішення про  їх ліквідацію відповідач повинен був керуватися  загальними нормами Цивільного кодексу України, які регулюють порядок припинення юридичної особи.

Обов’язки особи, що прийняла рішення про припинення юридичної особи, визначені у ст.105 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.2 даної статті на орган, який приймає рішення про припинення юридичної особи, покладений обов’язок  призначити комісію з припинення юридичної особи та встановити порядок і строки припинення юридичної особи відповідно до Цивільного кодексу. Тобто, за змістом даної норми саме особою, яка приймає рішення про припинення юридичної особи, поряд зі створенням ліквідаційної комісії має бути визначено  порядок проведення припинення, а також у які  строки  має бути проведено припинення юридичної особи. Аналіз наказу №145/1 від 25.08.05р. свідчить, що в наказі  відсутні  будь-які посилання в якому порядку має здійснюватися ліквідація відділів ДВС територіальних управлінь юстиції області, та не зазначені строки проведення такої ліквідації.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Таким чином,  видаючи оспорюваний наказ, відповідач зобов’язаний був враховувати вимоги чинного законодавства, яке регулює порядок припинення юридичних осіб, що ним не було виконано. Посилання відповідача, що наказ був виданий для належного  виконання наказу Міністра юстиції України від 19.08.05р. № 1482/к “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції” судом до уваги не приймається, оскільки належним виконанням цього наказу є  проведення процедури ліквідації саме у відповідності з вимогами чинного законодавства, що не було дотримано відповідачем. Відсутність у наказі Міністра  юстиції України зазначення порядку та строків ліквідації відділів ДВС не позбавило  відповідача  права видати наказ  про ліквідацію відділів ДВС територіальних управлінь юстиції області з дотриманням вимог закону.

За таких обставин, враховуючи, що в наказі, як в рішенні органу про припинення юридичної особи,  відсутні обов’язкові порядок і строки припинення юридичних осіб –відділів ДВС територіальних управлінь юстиції області, суд приходить до висновку, що даний наказ не відповідає нормам цивільного законодавства, а тому має бути визнаний недійсним.

Крім того, невідповідність оспорюваного наказу за своїм змістом вимогам закону,  що в подальшому потягло порушення проведення самої процедури ліквідації, а саме: відсутність в оголошенні про ліквідацію відділів ДВС в Чернігівській області, яке було опубліковано в газеті “Деснянська правда” від 01.09.05р., строку, протягом якого приймаються вимоги кредиторів,  призвело до порушення прав  та інтересів позивача, як стягувача за вищезазначеними виконавчими документами, оскільки на день розгляду справи позивач позбавлений права отримати від відділів ДВС Щорського районного управління юстиції та Новозаводського районного управління юстиції у м.Чернігові  стягнутих судом сум.

Разом з тим судом не приймаються до уваги твердження позивача щодо порушення відповідачем порядку надання відповідних документів Державному реєстратору, оскільки це стосується самої процедури ліквідації, яка мала  проводитися ліквідаційної комісією, що не є предметом спору по даній справі.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим  і підлягає задоволенню.

Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, їй  мають бути відшкодовані з Державного бюджету судові витрати в розмірі 3грн.40коп.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.105 Цивільного кодексу України,  ст.ст.71,94,158,160-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити  повністю.

Визнати  недійсним наказ № 145/1 від 25.08.05р. “Про  ліквідацію  відділів Державної виконавчої служби”, виданий  Чернігівським обласним управлінням юстиції.

Стягнути з Державного бюджету (р/р 0002 у ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592) на користь Дочірнього підприємства “Чернігівське комерційно-виробниче управління” Закритого акціонерного товариства “Чернігівоблбуд”, м.Чернігів, вул..Горького, 2 (ідентифікаційний код 32016268, р/р 2001 в ЧФ “Укрінбанку”, МФО 353564) 3грн.40коп. держмита.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Чернігівської області в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у  двадцятиденний строк,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                  Т.Г.Оленич

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 лютого 2007р.

Суддя                                                                  Т.Г.Оленич