ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2007 р.

Справа № 3/128-1827

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Турецького
І.М.

при секретарі судового засідання
Панчук М.В.

Розглянув справу

За позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особиОСОБА_1, АДРЕСА_1, Ід. № НОМЕР_1.

До відповідача Тернопільської державної об'єднаної
податкової інспекції, м. Тернопіль, вул. Білецька,1, ідентифікаційний код №
21131189.

За
участю представників сторін

Позивача:          ОСОБА_2 -доручення від 27.04.2007
р.

Відповідач:          Ковальська З.В. -представник по
довіреності

Старастенко О.О.
-представник по довіреності

В судовому засіданні присутнім представникам сторін роз'яснено їх
процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 27, 28, 41, 49, 51, 130
Кодексу адміністративного судочинства України.

За відсутністю клопотання сторін технічна фіксація судового
процесу не здійснювалася.

Суть справи:

Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, звернувся до господарського суду з
позовною вимогою до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції,
м. Тернопіль, вул. Білецька,1, про скасування податкових повідомлень-рішень
НОМЕР_2 таНОМЕР_3, в яких визначено суму податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 61311,00 гривень, в тому числі за основним платежем
40874,00 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями 20437,00 гривень та з
податку з доходів фізичних осіб в розмірі 582,01 гривень, в тому числі за
основним платежем 582,01 гривень, повністю з моменту винесення.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що ним не
порушило вимог чинного законодавства України, включивши до податкового кредиту
за грудень 2004 -червень 2006 року суми податку на додану вартість відповідно
до податкових накладних, які отримано ним від контрагентів по господарських
договорах, посилаючись на  приписи Закону
України „Про податок на додану вартість”, Закону України „Про державну податкову
службу в Україні". Також позивач стверджує, що ним не порушено ч. 2.3 ст.
13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»,
включивши до витрат у IV кварталі 2004 року вартість матеріалів згідно
отриманої від постачальника накладної. Тому вважає, що податковим органом
неправомірно донараховано йому спірними рішеннями суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі 61311,00 гривень, в тому числі за
основним платежем 40874,00 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями
20437,00 гривень та з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 582,01 гривень,
в тому числі за основним платежем 582,01 гривень,

Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, при
цьому посилається на те, що за змістом Закону України „Про податок на додану
вартість”, право на відшкодування сплачених сум податку виникає лише при
фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту
існування зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в ціні товару.
Стверджує, що ненадходження податку на додану вартість до бюджету є наслідком
того, що постачальники, яким суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа
ОСОБА_1 перерахував відповідні суми податку на додану вартість та які і повинні
були сплатити відповідну суму податку до Державного бюджету України, у
відповідному податковому періоді, таку суму в податкових деклараціях з податку
на додану вартість в рядку оподатковане зобов'язання не відображали та,
відповідно, податку до бюджету не сплачували. Також відповідач стверджує, що
частина податкових накладних не складені та не підписані, оскільки містять
факсимільне відтворення підпису. Тому вважає, що суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 включено до складу податкового кредиту суми
податку, які у відповідних звітних періодах його постачальниками не були
задекларовані до сплати та не були сплачені до бюджету, що є порушенням пунктів
1.8 статті 1, пп.7.2.1, пп.7.4.5, пп.7.5.1, пп.7.7.5, п.7.2, п.7.4, п.7.5,
п.7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

До господарського суду
поступило клопотання  від 17
травня 2007 року про   уточнення  позовних вимог , в якому просить:

-          податкове
повідомлення -  рішення НОМЕР_2 від
20.10.2006р.,  в якому визначено  суму податкового зобов'язання  з податку
на додану вартість  в розмірі  61311,00 грн. , в тому числі за основним
платежем  40 874,00 грн. , за штрафними
(фінансовими)  санкціями 20437,00 грн.
винесене Тернопільською ОДПІ, скасувати повністю;

-          податкове повідомлення -рішення
НОМЕР_3, в  якому  визначено суму  податкового зобов'язання  з податку
з доходів  фізичних  осіб  в
розмірі  582, 01 грн. , в тому числі  за основним платежем  582,01 грн. , винесене  Тернопільською ОДПІ , скасувати повністю;

судові витрати покласти  на
відповідача  у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи
позивача, заперечення відповідача, оцінивши представлені докази в їх сукупності
господарський суд  в с т а н о в и
в:

В період з 31.08.2006р. по 17.10.2006 року, з перервою з
06.09.2006р. по 13.10.2006р., посадовими особами Тернопільської ОДПІ було
проведено планову документальну виїзну перевірку своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особиОСОБА_1, про що 17.10.2006р. було
складено Акт про результати планової документальної виїзною перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
(далі СПДФО)ОСОБА_1 за період з 22.10.2004р. по 30.06.2006р. НОМЕР_4/НОМЕР_1.

На підставі зазначеного вище Акту 20.10.2006р. Тернопільською ОДПІ
було винесено податкові повідомлення-рішення НОМЕР_2 та НОМЕР_3, в яких
визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі
61311,00 гривень, в тому числі за основним платежем 40874,00 гривень, за
штрафними (фінансовими) санкціями 20437,00 гривень та з податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 582,01 гривень, в тому числі за основним платежем
582,01 гривень.

За висновками Акту перевірки СПДФО ОСОБА_1 в порушення пунктів
пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.1, пп. 7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.7.1, п.7.7 статті 7
Закону України “Про податок на додану вартість” включено до складу податкового
кредиту суми податку, які у відповідних звітних періодах його постачальниками
не були задекларовані до сплати та не були сплачені до бюджету.

Так, в результаті перевірки встановлено, що за період з з
09.11.2004 р. по 30.06.2006 р. СПДФО ОСОБА_1 одержав від постачальників
товарно-матеріальні цінності згідно податкових накладних від:

- ТзОВ "Західенерго" ЛТД: НОМЕР_5 на загальну суму
43722,00грн., в т.ч. 7287,00грн. ПДВ (цегла, бетон). Оплата за придбаний товар
проведена в готівковій формі -фіск. чек НОМЕР_6. на суму 10000,00грн.
(квитанція до прибуткового касового ордера НОМЕР_7, далі - КПКО), фіск.
чекНОМЕР_8 на суму 10000,00грн. (КПКО НОМЕР_39), фіск. чек НОМЕР_9. на суму
10000,00 грн. (КПКОНОМЕР_40), фіск. чекНОМЕР_41 на суму 10000,00грн. (КПКО
НОМЕР_42), фіск. чекНОМЕР_10 на суму 3722,00грн. (КПКО НОМЕР_11);НОМЕР_12 на
загальну суму 1548,00грн., в т.ч. 258,00грн. ПДВ (спецодяг, рукавиці). Оплата
за придбаний товар проведена в готівковій формі - фіск, чекНОМЕР_15 на суму
7288,811грн. (КПКО НОМЕР_13); НОМЕР_14 на загальну суму 5740,80грн., в т.ч.
956,80грн. ПДВ (рукав СОМ, електрод мідний). Оплата за придбаний товар
проведена в готівковій формі -фіск. чекНОМЕР_15 на суму 7288,80грн. (КПКО
НОМЕР_13);

- ТОВ "Інтеграл": НОМЕР_16 на загальну суму
34686,60грн., в т.ч. 5781,10грн. ПДВ (цегла, бетон, цемент, шпаклівка,
екогрунт). Оплата за придбаний товар проведена в готівковій формі - КПКО б/н
від 27.12.04р. на суму 10000,00грн., КПКО б/н від 28.12.04р. на суму
10000,00грн., КПКО б/н від 29.12.04р. на суму 10000,00грн., КПКО б/н від
30.12.04р. на суму 4686,60грн ; НОМЕР_17на загальну суму 25500,84грн., в т.ч.
4250,14грн. ПДВ (бетон, дошка, арматура, емаль). Оплата за придбаний товар
проведена в готівковійформі - КПКО б/н від 03.03.05р. на суму 10000,00грн.,
КПКО б/н від 04.03.05р. на суму 10000,00грн., КПКО б/н від 09.03.05р. на суму
5500,84грн.;

- ПП "Терно-маркет": НОМЕР_18 на загальну суму
69817,94грн., в т.ч. 11636,32грн. ПДВ (розчин, цегла, бетон). Оплата за
придбаний товар проведена в готівковій формі -фіск. чек НОМЕР_19 на суму
10000,00грн. (КПКОНОМЕР_20), фіск. чек НОМЕР_21 на суму 10000,00грн. (КПКО
№79), фіск. чекНОМЕР_22 на суму 10000,00грн. (КПКОНОМЕР_23), фіск. чекНОМЕР_24
на суму 10000,00грн. (КПКО НОМЕР_25), фіск. чекНОМЕР_26 на суму 10000,00грн.
(КПКО НОМЕР_27), фіск. чекНОМЕР_28 на суму 10000,00грн. (КПКОНОМЕР_29), фіск.
чекНОМЕР_30. на суму 9817,94грн. (КПКО НОМЕР_31);

- ПП "Транстехмаш": НОМЕР_32 на загальну суму
1200,72грн., в т.ч. 200,12грн. ПДВ (автозапчастини). Оплата за придбаний товар
проведена в готівковій формі - КПКО б/н від 26.07.05р. на суму
1200,72грн.;НОМЕР_33 на нагальну суму 247,20грн., в т.ч. 41,20грн. ПДВ
(будматеріали);

- ПП "Матрікс": НОМЕР_34 на загальну суму 50400,00грн.,
в т.ч. 8400,00грн. ПДВ (будматеріали). Оплата за придбані товари проведена в
готівковій формі - КПКО б/н від 02.09.05р. на суму 10000,00грн. КПКО б/н від
03.09.05р. на суму 10000,00грн., КПКО б/н від 05.09.05р. на суму 10000,00грн.,
КПКО б/н від 06.09.05р. на суму 10000,00грн., КПКО б/н від 07.09.05р. на суму
10000,00грн., КПКО б/н від 08.09.05р. на суму 400,00грн.;НОМЕР_35 на загальну
суму 1700,71грн., в т.ч. 283,45грн. ПДВ (будматеріали). Оплата за придбані
товари проведена в готівковій формі - КПКО б/н від 10.10.05р. на суму
1700,71грн.;НОМЕР_36 на загальну суму 10689,12грн., в т.ч. 1781,52грн. ПДВ
(електротовари). Оплата за придбаний товар проведена в готівковій формі - КПКО
б/н від 11.10.05р. на суму 6000,00грн., КПКО б/н 12.10.05р. на суму 4689,12грн.

На підставі вищевикладеного, підприємецьОСОБА_1 відображає
вартість отриманих товарів у складі податкового кредиту з ПДВ, у деклараціях з
податку на додану вартість за грудень 2004 року - жовтень 2005 року.

Відповідач, посилаючись на пункт 1.8 статті 1, пп. 7.4.1 п. 7.4,
пп. 7.7.5 п. 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану
вартість" стверджує, що однією з обов'язкових підстав включення сум до
податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного
бюджету України, що право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній
сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов'язання
по сплаті податку на додану вартість в ціні товару.

Тому, відповідач стверджує, що СПДФО ОСОБА_1 неправомірно в
порушення вимог пунктів 1.8 статті 1, пп. 7.4.1 п. 7.4 статті 7 та п.п.7.7.5 п.
7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість",
включено до складу податкового кредиту суми податку, які у відповідних звітних
періодах його постачальниками не були задекларовані до сплати та не були
сплачені до бюджету.

Разом з тим у відповідності до пп. 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку
за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 цього Закону,
протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності
платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від
того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку
протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник
податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону України "Про податок
на додану вартість" передбачено, що датою виникнення права платника
податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або
дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) -в разі
розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;
або дата отримання податкової накладної що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

У відповідності до пп. 7.2.6. п. 7.2. ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість" податкова накладна видається
платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та
є підставою для нарахування податкового кредиту.

У відповідності до вимог чинного законодавства України позивач не
наділений повноваженнями щодо контролю за своєчасністю і правильністю сплати
податків та подання звітності контрагентами за господарськими операціями, ці
повноваження покладені на органи Державної податкової служби України. На час
проведення перевірки та складання акту перевірки, який є підставою прийняття
спірного податкового повідомлення-рішення, як і на час розгляду справи
відповідачем не представлено належних доказів визнання недійсними договорів та
господарських зобов'язань на виконання яких
позивачем отримано податкові накладні.

Таким чином, у відповідності до вимог Закону України "Про
податок на додану вартість" для включення відповідних сум до податкового
кредиту є належним чином оформлена податкова накладна.

Також встановлено, що частина пред'явлених податкових накладних
містить факсимільне відтворення підпису, а саме від:

- ПП "Транстехмаш" - податкова накладнаНОМЕР_33;

- ПП "Матрікс" - податкові накладні НОМЕР_34,НОМЕР_35 та

НОМЕР_36, КПКО б/н від 02.09.05р., від 03.09.05р., від 05.09.05р„
від 06.09.05р.,

від 07.09.05р., від 08.09.05р., від 10.10.05р., від 11.10.05р.,
від 12.10.05р.

Згідно ст. 207 Цивільного кодексу України, факсимільний підпис -
це відтворений засобом копіювання аналог власноручного підпису, який
допускається у випадках встановлених законом або за письмовою згодою сторін, у
яких мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Податкова накладна відповідно до пп. 7.2.3. п.7.2. ст. 7 Закону про ПДВ, є
звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом порядок
заповнення якої регулюється як нормами даного закону так і правилами
"Порядку заповнення податкової накладної" затвердженого наказом ДПА
України № 165 від 30.05.1997р., які розроблені відповідно до Закону про ПДВ та
не містять прямої заборони чи вказівки про обов'язковість підпису податкової
накладної аналогом (п.18 Порядку). Первинні документи, до яких відноситься і
податкова накладна, можуть завіряться факсимільним підписом відповідно до ч. 2
ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність" та пп. 2.5. п. 2. "Положення про документальне
забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затверджений наказом
Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України. Отже, чинним законодавством не забороняється
завіряти дані податкових накладних факсимільними підписами.

Таким чином, СПДФО ОСОБА_1 включив до податкового кредиту за
грудень 2004 року -листопад 2005 року. суми податку на додану вартість
відповідно до податкових накладних від постачальників, які були належним чином
виписані постачальниками.

Також, судом встановлено, що СПДФО ОСОБА_1 згідно видаткової
накладноїНОМЕР_37. від ТОВ «Інтеграл»придбані шпаклівка в кількості 2000 кг та
екогрунт в кількості 1000 кг. Придбані товарно-матеріальні цінності були
реалізовані ПМП «Сапід»(накладна НОМЕР_38). ПМП «Сапід»оплатило вартість даних
товарно-матеріальних цінностей 30.12.2004р. (банківська виписка від
30.12.2004р.). Отже, вищеназвані цінності були використані в межах
господарської діяльності СПДФО ОСОБА_1

Враховуючи те, що згідно вимог Конституції України, законодавства
України відповідальність осіб, в тому числі і суб'єктів господарювання носить
індивідуальний характер, що Законом не передбачено відповідальності особи за
протиправні вчинки та діяльність інших осіб, суд визнає позовні вимоги СПДФО
ОСОБА_1 щодо скасування повністю податкового повідомлення-рішення НОМЕР_2 від
20.10.2006р. обґрунтованими, правомірними, такими що підлягають до задоволення.

Судові витрати, в
порядку ст.ст. 87, 89, 90, 94, 97, 98
Кодексу адміністративного судочинства
України , покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 1, 2,
4, 6, 8, 12, 17-19, 49, 50, 51, 59, 69-79, 87, 94, 99, 104, 107, 108, 122-154,
158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України „Про
податок на додану вартість”, Законом України „Про державну податкову службу в
Україні”, Декретом Кабінету Міністрів України ”Про прибутковий податок з
громадян”, Законом України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність”,
суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити .

2. Визнати протиправним та скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_2 від 20.10.2006р., з моменту його винесення, як
таке що прийняте всупереч чинного законодавства України.

3. Визнати протиправним та скасувати повністю  податкове повідомлення-рішенняНОМЕР_3, з
моменту його винесення, як таке що прийняте всупереч чинного законодавства
України.

4. Стягнути     з Державного  бюджету
України     на  користь
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особиОСОБА_1, АДРЕСА_1 (
Ід. код НОМЕР_1) - 85 грн. в повернення витрат по оплаті державного мита та 118
грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно технічних послуг. Видати наказ.

5. На постанову суду сторони мають право подати заяву про
апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в
повному обсязі  до адміністративного суду
апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати
апеляційну скаргу.

6. Постанову направити сторонам по справі.

Суддя
І.М. Турецький