ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.07 р.                                                                               Справа № 16/343

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

При секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Закритого акціонерного товариства “Славолия” м. Київ

до відповідача Фонда державного майна України Донецького  регіонального відділення,            м. Донецьк

про признання права власності та спонукання виконати дії

За участю:

Представників сторін :

від позивача:            Ніколаєв О.О. по дор.

від  відповідача :              Савченко В.В. по дор.

В С Т А Н О В И В: в с удовому  засіданні було  оголошено перерву згідно ст.77 ГПК України   до 26.02.2007р.

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 03.10.2006р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Закритого акціонерного товариства “Славолия” м. Київ до Фонда державного майна України Донецького  регіонального відділення, м. Донецьк про признання права власності та спонукання виконати дії.

Представників  сторін  було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано клопотання про фіксації судового процесу  технічними засобами, з приводу чого фіксацію не було здійснено. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на  договір  купівлі- продажи    майнового   комплексу  державного підприємства  від 20.10.1993р. , на   акт  оцінки  вартості   ЦМК ОП» Донецький  маргариновий  зхавод»   від 07.09.1993р. ,   на  План  приватизації   від 13.10.1993р., згідно  якого спірна  споруда  увійшла  до  об`єкту  приватизації  та  повинна  була   на  підставі п. 5.1.  Плана   приватизації   бути  передана   організації орендаторів  безкоштовно   як  структурна  одиниця   приватизуємого  цілосного  комплексу

Відповідач  проти задоволення позову   заперечує,  стверджує  , що  спірна  споруда  (  база  відпочинку « Райдуга»  )  неправомірно  була  включена  до  статутного  фонду підприємства ,  до  об`єктів  приватизації  ЦИК  не  увійшла   , тому  є  державною  власністю, яка  згідно  з  Наказом  регіонального  відділення  ФДМУ по  Донецькій  області   № 1311  від 19.08.2000р.   була  включена  до   переліку  об`єктів   , що  підлягають  приватизації . Також,   відповідач  стверджує  , що з  його  сторони  не  було  порушень  законодавства ,  дії  його  щодо  приватизації  об`єкту  були  цілком  правомірними , на  підставі  чого     вважає   позовні  вимоги  не обгрунтованими  та  такимим , що  не  підлягають  задоволенню                        (  пояснення  від 07.11.2006р.)

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, суд встановив наступне:

Позивач  - ЗАТ « Славолія»  на  підставі   Статуту    підприємства , затьвердженого  в  2005  році  (  дата  регєстрації – 03.10.2005р.  № 5003435)   та згідно  з    протоколом   позачергових  загальних  зборів  акціонерів   ЗАТ «  Марг-Вест»від 15.09.2005р.   є  правонаступником  усіх  прав  та  обов`язків   ЗАТ «  Марг-Вест» , яке  було  створене   згідно   з  установчим  договором   від 16.04.1994р.   шляхом  викупу   державної  частики   майна   колективного  підприємства   « Донмаргзавод»  членами   трудового  колективу та  членами  їх  сімей.

20.10.1993р.  між   відповідачем  -  Донецьким  регіональним  відділенням   Фонду  державного  майна  України   та  Організацієй  орендаторів   Орендного  підприємства                  « Донецький   маргариновий  завод»  ( ОП ДМЗ)  був  укладений  договір  купівлі- продажу   цілосного  майнового  комплексу  державного  підприємства  .

На  підставі  п.1.1. договору   продавець(  ФДМУ)  зобов`язаний  був  продати  , а  останній  ( ОП  ДМЗ)  купити  державне  майно  цілосного  майнового  комплексу   орендного  підприємства   « Донецький   маргариновий  завод   , що  розташоване  за  адресою :  м.Донецьк  , пр. Ілліча  , 99.  Майновий  комплекс   на  підставі  договору    оренди  від 04.12.1991  р.   між   Виробничим  об`єднанням  « Укрмасложирпром»   та  Донецьким   маргариновим  заводом»  та  переукладеним  28.12.1992р. з  Донецьким   регіональним  відділенням  ФДМУ  був  переданий  Організації  орендаторів  ОП «  Донецький  маргариновий  завод»  в  тимчасове  користування  з  правом  викупу.

Сумма   цього  договору  згідно з  п.2.1.   складає   7 106 763 тис  крб.  Ціна   узгоджена   на  підставі  акту   оцінки  вартості  цілосного  майнового  комплексу   Орендного  підприємства  « Донецький  маргариновий  завод»  , укладеного згідно  «  Методики  оцінки  вартості   об`єктів   приватизації  та  оренди»  , затвердженої  Постановою   Кабінета  Міністрів   України  від   02.09.1992р.   № 522  та  Інструкції   по  здійсненню  оцінки    вартості  об`єктів   приватизації  та  оренди  , затвердженої  наказом  ФДМУ  від 09.03.1993р. за  № 117.

П.3.1.  договору   передбачено , що  право  власності    переходить   до  покупця   в  момент  перерахування  первоночального  взносу .

Згідно п.3.2. договору  покупець  являється  правоприємником   майнових  прав   та  обов`язків  підприємства  , майно  которого    продане  згідно  цього  договору.

Згідно п.5.6.  договору   додатками  до  договору    є  акт  оцінки  цілосного  майнового  комплексу   та  план  приватизації .

Крім  того   , додатками   до  договору   є і  перелік   нерухомого  майна   ,що   було  передано  во власність   Орендному  підприємству « Донецький  маргариновий  завод”   № 365 від 21.02.2001р.   Це виходить  з  преамбули   переліку  , в  якому  вказано  , що  данний  перелік  описує  об`єкти  нерухомого  майна   , передаваємі   ДРВ ФДМУ  на  користь  ЗАТ  «  Марг-Вест» , по  договору  купівлі-продажу  від 20.10.1993р.   № 100 . В цьому  переліку  не  вказано   майно  бази  відпочинку « Райдуга» . Текст договіру , також, не  зазначає деталізації   відчуждаємого  майна .

Але , як  видно  з  плану  приватизації  - п.2.  Плану  містить  характеристу  об`єкту   приватизації  - ОП»  Донмаргзавод» : в п.2.9. Плану  вказані  розміри  земельного  залогу  , що  сплачується   за  користування  земельними   ділянками   , на  яких  роташоване   майно  об`єкту  . Серед  прочих  зазначається  і  база  відпочинку   « Райдуга»  , яка  роташована   в  Першотравневому  районі ,  п. Ялта  Донецької області  (  плоша земельної  ділянки – 1 000 кв.м.)  .

В п.2.10.  Плану  вказано , що   спірна  база  відпочинку «  Райдуга»  входить до  структурної  одиниці  ОП « Донецький  маргаринний  завод»  , але  не  вказано , що  вона  входить  саме  до  об`єкту  приватизації.

П. 3. Плана  приватизації  передбачена  ціна  приватизуємого  майна , а  саме : 7 106 763  крб.  , що  відповідає  ціні  , вказаній  у  договорі , то б то  до  загальної  ціни  об`єкту  приватизації вказаного  Плану  приватизації  не  увійшла  ціна  об`єктів  -    дитячого  садку – ясель  №193  ,   бази  відпочинку  в п.  Ялта .

Як  вбачається  з  акту  оцінки  майна  та  плану  приватизації   з  вартості  майна  цілосного  майнового  комплексу   була  вилучена   вартість  наступного  майна   : дитячий  садок – ясла  -  балансова  вартість  25 402 тис  крб, база  відпочинку  « Райдуга» - балансовою  вартістю  45817 тис. крб.   Загальна  вартість  вилученого  майна  складала   71 219 тис. крб.

Дослідивши  матеріали  справи , суд  з`ясував , що   Установчим  договором     та  Статутом   ЗАТ  “  Марг-Вест”  (  правоприємника “ ОП” Донецького  маргаринного  заводу”)   статутний  фонд  товариства  складав   8 252 832  тис. крб. , включаючи  вартість    об`єктів  - дитячого  садку – ясель  №193  ,   бази  відпочинку  в п.  Ялта  , то б то    ЗАТ “  Марг-Вест”  неправомірно  були  включені   зазначені  об`єкти   до  статутного  фонду  товариства   та  поставлені  на  баланс підприємства .

Згідно  зазначеного  , суд  виявив , що  спірні  об`єкти  не   повинні  були  бути  включеними до  статутного фонду  підприємства .

Статтєю   4  Закону  України “  Про  власність “   передбачено , що  власник   на  свій  розсуд   володіє   , користується   і  розпоряджається   належним  йому  майном  , ст. 12 Закону  України “  Про господарські  товариства “  та  ст.ст. 25, 26 ЗУ “  Про  власність”  , товариство є   власником   майна   , переданого  йому   засновниками  у  власність  , або  придбаного   на  законних   підставах .

Але  судом  виявлено , що  спірні  будівлі  передані   позивачу  лише  на  баланс  підприємства ,  що  не  підтверджує  його  права  власності  на  них , набутого  на  законних підставах  ( в  даному  випадку  в  процесі  приватизації )  , то б то    спірне  майно  -  садок – ясла  -  балансова  вартість  25 402 тис  крб, база  відпочинку  « Райдуга» - балансовою  вартістю  45817 тис. крб.    є  власністю  Держави  .

Представник  позивача  заперечує проти  стверджень  , що  база  відпочинку                        « Райдуга»  є  власністю  Держави , оскільки  вона  знаходиться  на  балансі  підприємства .

Судом не  приймаються  ствердження  позивача , оскільки  у відповідності   до п. 7 Роз`яснення    Вищого  арбітражного  суду   від 02.04.1994р.   № 02-5/225  “  Про  деякі  питання  практики   вирішення  спорів  , пов`язаних   з  судовим  захистом  права  державної власності  “ , знаходження  майна   на балансі  підприємства   ще  не є   безспірню  ознакою   його права  власності  .

Законодавством  України   передбачено   декілька  правових режимів    , на  підставі  яких    майно  може  знаходитись   у  юридичній  особи   , а  саме  , у  власності ,   у повному  господарському  відданні  , в оперативному  управлінні   , у  безоплатному  наймі   , у  оплатному  наймі   , у  спільному  користуванні    та  інші.

Представник  позивача  наполягає  на  тому  , що  спірне  майно  було  йому  передано  во  власність  безплатно   в  процесі  приватизації  цілісного  майнового  комплексу .

Згідно  матеріалів  справи   вбачається   що  жоден  з  документів  , на  які  посилається  як в  доказ  своїх  вимог  позивач   , не  доводить   те  , що  саме   спірне  майно   передано  йому  у  власність   безплатно   .

Отже  ,   посилання  позивача  на  безоплатну   передачу   ЗАТ”  Марг - Вест “   спірного  майна    у  власність  не можуть    бути  прийняті   до  уваги   судом   , тому   що  аналізуючи  норми  Цивільного  законодавства  України   та  п.2. ст. 4 Закону  України “ Про  власність” , можна  дійти  висновку  , що  термін “ безоплатна  передача “ застосовується   в  таких  відносинах  : 1)  передача  майна  в  користування  (  безоплатне  користування  майном  - ст. 324   -331  ЦК  України ) ; 2)   безоплатне  відчуження  майна   .

То б то  передача у  власність   повинна  бути  обумовлена   нормативними  актами   , на  підставі  яких   здійснюють  свою  діяльність    державні органи  приватизації   у  відповідності  до Конституції  України   , але  ж , ні  статтями  Закону  України “   Про  приватизацію   майна  державних   підприємств  “ , ні   іншими  нормативними   актами  Фонду державного  майна  України  та  його  регіональними   відділеннями  , як    суб`єктами  цивільних   правовідносин не  надано право  передачі  об`єктів   у  власність на  безоплатній  основі.

Згідно ст.1  Закону  України  “ Про  приватизації  державного  майна”   , приватизація  майна  державних    підприємств  України – це  відчуження    державного  майна.    Способи  відчуження державного  майна  , яке  здійснюється  в процесі  приватизації   , регламентовані   Законом  України “ Про  приватизацію  державного майна”  , такими способами є – аукціон, конкурс , викуп .   То б то  всі  ці  способи  приватизації   майна передбачають  платність  , а  тому  “ Платність “ приватизації   , унеможливлює   визначення  “ безоплатної  передачі   майна “ .

Представник  відповідача  наполягає  на  тому   , що  база  відпочинку “ Райдуга” , розташована     в  Першотравневому  районі ,  п. Ялта  Донецької області  (  площа земельної  ділянки – 1 000 кв.м.)     є  державною  власністю   ,  тому  вона  була  включена   до переліку  об`єктів   , що  підлягають  приватизації  . Згідно з  наказом  № 1311 від   09.08.2000р.   об`єкт групи  “ Ж” – база   відпочинку “ Райдуга” , що  знаходиться  на  балансі підприємства                “ Марг-Вест”  підлягає  приватизації    шляхом продажу   на  аукціоні .

Представник  позивача, наполягає  на  тому , що   про  включення  спірного  об`єкту  він  дізнався  тільки  02.06.2005р. , та  вважає   , що   відповідач  повинен  виключити  базу  відпочинку  з  об`єктів  приватизації  .

Ствердження  позивача  суд  не  приймає  до  уваги , оскільки   суду  доведено  , що спірне  майно  -  садок – ясла  -  балансова  вартість  25 402 тис  крб, база  відпочинку                   « Райдуга» - балансовою  вартістю  45817 тис. крб.    є  власністю  Держави      та  були  передані  тільки  на  баланс  підприємства , що  не  є  підставою  набуття  права  власності   позивача  .

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності виникає на підставі, яка не заборонена законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону чи незаконність виникнення права власності не встановлена судом.

Тимчасове  положення  про  порядок  реєстрації  прав  власності  на  нерухоме  майно , затверджене  наказом  Міністерства  юстиції   України  від  28.01.2003р. № 6/5 ,  містить   перелік   правовстановлюючих  документів , на  підставі  яких проводиться  реєстрація прав  власності  на  об`єкти   нерухомого  майна .  Переліком передбачено , що  до таких  документів  , зокрема  , належать рішення  суду  про  визнання  права     власності  на  об`єкти   нерухомого  майна .

Суд  вивчивши   матеріали справи  , заслухавши  пояснення  представників  сторін   ,       дійшов  висновку  щодо   відмови  в  задоволенні  позовних  вимог  про   визнання    права  власності на   нерухоме  майно,  а саме  будівлю бази  відпочинку   « Райдуга»  , яка  роташована   в  Першотравневому  районі ,  п. Ялта  Донецької області  (  площа земельної  ділянки – 1 000 кв.м.)  .  Стосовно  вимог   позивача    про  спонуканні  здійснення  дій  , суд  відмовляє , оскільки  позивачем  не  вказано  які  саме  дії  та  кого  він   просить   спонукати  здійснити  , та  підставі  здійснення  цих самих  дій.

Відповідно  до ст. 49   ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати   покладає    на  позивача    по  справі.

Господарський суд   на підставі викладеного, керуючись  ст.4, 46 , 48 Закону України “Про власність”, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20,  ч.3 ст. 136, 328  ЦК  України , ст.1  Закону  України  “ Про  приватизації  державного  майна” , ст.ст.1, 12, 22,   33-34 , 54 , 85-87   Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

В  задоволенні   позовних  вимог  Закритого акціонерного товариства “Славолия”            м. Київ до Фонда державного майна України Донецького  регіонального відділення                  м. Донецьк про признання права власності та спонукання виконати дії ,  відмовити  .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення підписане  “26”лютого   2007 року

Суддя                                                                         Манжур В.В.