ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________П О С Т А Н О В А
18.01.2007 року                                                Справа № 14/300н-ад
Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий:                                        Парамонова Т.Ф.
судді:                                                  Медуниця О.Є.
секретар  судового засідання Наумов Б.Є.
за участю представників сторін:
від позивача – Бережна О.П., довіреність № 61  від 08.08.2006,
від 1-го відповідача - Демченко Д.О., довіреність № 01-03-30/1842а  від 13.09.2006,
від 2-го відповідача - Пищик М.Г., довіреність № б/н  від 31.10.2006,
розглянувши  матеріали
апеляційної скарги                              Партії захисників Вітчизни, м. Київ
господарського суду                               Луганської області
від                                                    17.08.06
у справі                                                   №14/300н-ад
(головуючий суддя –Лісовицький Є.А.,
суддя –Зюбанова Н.М.,  Ворожцов А.Г.)
за позовом                                         Партії захисників Вітчизни, м. Київ
до першого відповідача:                    Виконавчого комітету Луганської міської ради,
до другого відповідача:                    Повного товариства “Ареф’єв і К”, м. Луганськ
про                                                   визнання недійсним рішення та зобов’язання
поновити договір оренди
Партія захисників Вітчизни звернулася до господарського суду Луганської області з позовом про визнання недійсним рішення першого відповідача - виконавчого комітету Луганської міської ради від 05.12.2005 № 366/15 про передачу нежитлових приміщень за адресою: м.Луганськ, кв. Луганський, 13а в оренду другому відповідачу - Повному товариству “Ареф’єв і К” та зобов’язання першого відповідача поновити договір оренди нежитлового приміщення № 89/03-А від 25.11.2003 з Луганською обласною організацією Партії захисників Вітчизни.
Справу №14/300н-ад розглянуто господарським судом Луганської області за правилами Кодексу адміністративного судочинства України та постановою від 17.08.2006 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Позивач, Партія захисників Вітчизни, подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу з вимогами скасувати постанову господарського суду Луганської області від 17.08.2006 у справі №14/300н-ад та задовольнити його позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує порушенням судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального пава; крім того, скаржник зазначає, що суд взагалі не з’ясував обставини, які мають значення для справи, висновки суду, викладені в постанові, не відповідають обставинам справи.
Відповідачі проти скарги заперечують, рішення суду вважають законним та обґрунтованим.
Відповідно до ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду даної справи здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ст. 26 Кодексу адміністративного судочинства України у зв’язку з прийняттям відводу головуючого судді Бойченка К.І. і неможливістю розгляду їм даної справи, розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського  суду до складу колегії головуючим введено суддю Парамонову Т.Ф.
Представниками сторін відводів колегії у складі суддів: Парамонової Т.Ф. – головуючий, Медуниці О.Є. та Семендяєвої І.В. не заявлено.
Заслухавши представників сторін, що присутні у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2003 Луганською обласною організацією Партії захисників Вітчизни в особі її голови Андреєвої О.М. та виконавчим комітетом Луганської міської ради укладено договір №89/03 – А, згідно якого виконавчий комітет Луганської міської ради передав в оренду строком до 25.11.2018 Луганській обласній організації Партії захисників Вітчизни нежитлове приміщення площею 123,7 кв. м. за адресою: м. Луганськ, кв. Луганський, 13а.
За заявою Луганської обласної організації Партії захисників Вітчизни про розірвання даного договору оренди виконавчим комітетом Луганської міської ради прийнято рішення №366/12 від 05.12.2005 про передачу нежитлових приміщень за адресою: м. Луганськ, кв. Луганський, 13а в оренду другому відповідачу  у справі -  Повному товариству “Ареф’єв і К”.
Угодою від 06.12.2005 №1, укладеною Луганською обласною організацією Партії захисників Вітчизни та виконавчим комітетом Луганської міської ради, дія договору оренди №89/03 – А припинена.
01.01.2006 на підставі рішення виконавчого комітету Луганської міської ради №366/12 від 05.12.2005 між відповідачами укладено договір оренди приміщення площею 123,7 кв. м., що розташоване за адресою: м. Луганськ, кв. Луганський, 13а.
На момент укладання договору оренди від 25.11.2003 керівником Луганської обласної організації Партії захисників Вітчизни була Андреєва О.М.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що голова Луганської обласної організації Партії захисників Вітчизни Андреєва О.М. мала усі необхідні повноваження як для укладення, так і для розірвання договору оренди №89/03 – А від 25.11.2003.
З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.
Суд першої інстанції адміністративну справу розглянув у засіданні 17.08.2006 без участі представника позивача, посилаючись на те, що позивач просив розглянути справу за відсутності його представника.
Як вбачається з клопотання позивача – лист №68 від 15.08.2006 (а.с. 119 т. І) позивач просив у судовому засіданні 17.08.2006 тільки розглянути клопотання без участі представника.
Заявлені позивачем клопотання про витребування документів відхилено з посиланням на те, що питання, які в них висуваються, не мають відношення до справи, що не відповідають дійсності.
Клопотання про витребування документів та з’ясування певних обставин, викладені листом №67 від 15.08.2006 (а. с. 44 – 96 т. І), стосуються даної адміністративної справи, зокрема, договору оренди нежитлових приміщень від 25.11.2003 №89/03-А та повноважень Андреєвої О.М.
За таких обставин судом апеляційної інстанції досліджуються надані сторонами процесу нові докази на підставі ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.
Договір  №89/03-А  від 25.11.2003  (далі Договір) було укладено згідно рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 26.09.2003 №340. Як в рішенні виконкому № 340, так і в Договорі оренди зазначено, що нежитлове приміщення за адресою: м. Луганськ, кв. Луганський, 13а площею 123,7  м. кв. передано в оренду під розміщення приймальні народного депутата України Ю.Кармазіна та юридичного відділу Луганської обласної організації Партії Захисників Вітчизни.
Відповідно до ст. 28 Закону України „Про статус народного депутата України”, народному депутату України повинно надаватися окреме технічно обладнане службове приміщення в обласному центрі.
Керівник органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, до якого письмово звернувся народний депутат щодо виділення йому службового приміщення, несе відповідальність за неналежне виконання цього Закону по створенню умов для здійснення повноважень народного депутата.
У даному випадку народний депутат України звернувся з проханням надати приміщення в оренду під приймальню.
Докази наявності рішення народного депутата про закриття приймальні або його згоди на закриття в матеріалах справи відсутні.
Як вбачається з матеріалів справи, заяву про розірвання договору оренди, підписану Андреєвою О.М. та датовану 09.11.2005, здано до першого відповідача 01.12.2005 ( а.с. 56 т. І).
На цей час повноваження Андреєвої О.М. як голови Луганської обласної організації Партії захисників Вітчизни було припинено за рішенням Центральної Ради Партії захисників Вітчизни – протокол від 18.11.2005. (а.с. 68 – 71 т. ІІ).
Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо наявності повноважень Андреєвої О.М. не відповідає обставинам справи.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що дії по укладанню договору оренди, використанню орендованого приміщення узгоджувалися з центральними органами Партії захисників Вітчизни. (а.с. 88 – 93, т. ІІІ).
Докази узгодження дій по розірванню Договору оренди в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до п. 6.9 Уставу Партії захисників Вітчизни тільки Центральна Рада Партії здійснює господарське управління майном та коштами партії та надає розпорядження Секретаріату партії з приводу цього.
Відповідно до Статуту Партії захисників Вітчизни керівним органом організацій партій всіх рівнів (в період між з’їздом, зборами, конференціями) є Рада, а функції виконавчого органу виконує Секретаріат (п.п. 5.11; 5.14; 5.15; 5.17; 5.18; 5.20; 5.21- а.с. 19, 20, т. І).
За сукупністю викладеного надання Андреєвою О.М. 01.12.2005 заяви про розірвання договору оренди нежитлового приміщення не може бути розцінено як таке, що надане уповноваженою особою.
Відповідно до ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до Законів України. Повноваження виконавчого комітету міської ради визначено Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” (глава 2).
Порядок надання в оренду комунального майна, укладення та розірвання договорів визначено Законом України „Про оренду державного та комунального майна”.
Зокрема, порядок укладання договору оренди визначено ст. 9 Закону. Правові наслідки припинення або розірвання договору оренди визначені ст. 27 вказаного Закону.
При прийнятті оскаржуваного рішення перший відповідач вимоги зазначених статей не дотримав.
Рішення №366/15 про розірвання договору оренди (на підставі заяви                 О.М Андреєвої - а.с. 48 т. І) прийнято 05.12.2005.

Угода про розірвання договору оренди (підписана знову ж таки  Андреєвою О.М.) датована 06.12.2005 (а.с. 49 т. №І), акти прийому – передачі нежитлового приміщення також складено 06.12.2005.

Але в рішенні №366/15 від 05.12.2005 (п. 2) вказано про надання нежитлового приміщення в оренду Повному товариству „Ареф’єв і К” на підставі його заяви. Зважаючи на строки, визначені ст. 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” заява не могла бути подана пізніше 15.12.2005, але на той час договір оренди був чинний і пропозиція щодо його розірвання була відсутня. На час прийняття рішення 05.12.2005 майно у порядку, встановленому ст. 26 Закону, орендодавцю не було повернуто, його технічний стан не визначено.

Як наслідок, оскаржуваним рішенням надано дозвіл Повному товариству „Ареф’єв і К” на поліпшення орендованого майна.

Разом з тим, у справі знаходяться матеріали щодо проведення ремонтних робіт у приміщенні Партією захисників Вітчизни. Зокрема, витяг з протоколу засідання Центральної Ради Партії захисників Вітчизни від 22.03.2004 „Про проведення ремонтно – будівельних робіт в орендованому Луганською обласною організацією Партії захисників Вітчизни нежитловому приміщенні” (а.с. 88 т. ІІІ), договір підряду №7 (а.с. 108, том №ІІ).

Ухвалою суду апеляційної інстанції було задоволено клопотання позивача та викликано у якості свідка колишнього директора ЗАТ „Лугастройсервіс”                      Сазанова О.І.

Сазанов О.І. у судове засідання не прибув. Судом одержано заяву за підписом в. о. голови правління ЗАТ „Лугасторйсервіс” про неможливість прибуття свідка у судове засідання і надано його письмове пояснення.

Письмові пояснення та додані документи щодо виконання робіт досліджені у судовому засіданні.

За таких обставин рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 05.12.2005 № 366/15 про передачу нежитлових приміщень за адресою: м.Луганськ, кв. Луганський, 13а в оренду слід визнати недійсним, задовольнивши апеляційну скаргу частково.

Вимоги по зобов’язанню першого відповідача поновити договір оренди до задоволення не підлягають, оскільки захист права у такий спосіб не передбачений. Крім того, в матеріалах справи знаходиться договір купівлі – продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Луганськ, Луганський квартал, 13а від 19.09.2006 (а.с. 82 т. ІІ), з якого вбачається, що перший відповідач вже не є власником приміщення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 17, 160, ч. 3 ст. 162, 167, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, ч. 2 ст. 205, 207, п. 5 ст. 254, пунктами 2-1, 6, 7 Розділу VІІ „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу  Партії захисників Вітчизни на постанову господарського суду Луганської області від 17.08.2006 у справі  № 14/300н-ад задовольнити частково.

2. Постанову  господарського суду Луганської області від 17.08.2006 у справі №14/300н-ад скасувати частково.

3. Рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 05.12.2005 №366/15 про передачу нежитлових приміщень за адресою: м. Луганськ, кв. Луганський, 13а в оренду визнати недійсним.

4. У вимогах про зобов’язання Виконавчого комітету Луганської міської ради поновити договір оренди нежитлового приміщення № 89/03-А від 25.11.2003 з Луганською обласною організацією Партії захисників Вітчизни відмовити.

Повний текст даної постанови буде виготовлено у повному обсязі 23.01.2007.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно ч. 2 ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України протягом одного місяця після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                                  Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                      О.Є. Медуниця

Суддя                                                                      І.В. Семендяєва