ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 серпня 2007 р.

№ 2-1826/06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. -головуючого,

Костенко Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали  касаційної скарги

ОСОБА_1

на рішення

Броварського міськрайонного суду
від 23.08.2006 (справа № 2-1826/06)

та ухвалу

апеляційного суду Київської
області від 08.12.2006 (справа № 22-Ц-3200/2006)

у справі

Броварського районного суду
Київської області

за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "В.КРОКИ"

треті особи:

1.ОСОБА_2;  2.ОСОБА_3

про

усунення перешкод в реалізації
прав учасника господарського товариства, стягнення недоотриманого прибутку та
відшкодування моральної шкоди

за участю представників:

позивача: не
з'явився,

відповідача: не
з'явився,

третьої особи 1: не
з'явився,

третьої особи 2: не
з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в березні 2006р. звернувся
до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до
товариства з обмеженою відповідальністю "В.КРОКИ" про стягнення з
останнього, згідно уточнень до позовних вимог, не отриманих дивідендів в розмірі
294322, 78 грн. та моральну шкоду.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 23.08.2006р. у справі №2-1826/06, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської області від 08.12.2006р. у справі
№22-Ц-3200/2006 в задоволенні позову відмовлено.

Судові
рішення мотивовані недоведеністю позовних вимог з  посиланням на ст. 60 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
та ухвалою у даній справі,  ОСОБА_1
звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду України, в якій просить їх
скасувати, а справу направити на новий розгляд в іншому складі суддів,
мотивуючи скаргу тим, що рішення та ухвала постановлені з порушенням норм
процесуального та матеріального права, зокрема ст. 31, 143, 137 ЦПК України, ст.
114, 116, 117, 1167 ЦК України, а також вказує на те, що висновки в рішенні не
відповідають обставинам справи.

Ухвалою Верховного Суду України від
26.06.2007р. на підставі ст. 12 Господарського процесуального кодексу України,
касаційне провадження у  справі №
2-1826/06 в порядку цивільного судочинства закрито, а справу за
касаційної скаргою ОСОБА_1 передано до Вищого господарського суду України.

Сторони у справі не скористались своїм
процесуальним правом на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в
задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, згідно установчого договору ТОВ "В.КРОКИ"
10.01.1996р. учасниками товариства були ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно протоколу зборів від
05.04.2004р. до складу засновників товариства увійшла ОСОБА_3, після чого
відповідно були внесені зміни до Статуту. Також на цих зборах було прийнято
рішення збільшити статутний фонд підприємства, і кошти спрямувати на купівлю
додаткової площі офіс-магазину ТОВ "В.КРОКИ" по вул. Київська, 290.
На зборах позивач був присутній, про що свідчить його підпис в протоколі.

Також на загальних зборах
17.09.2004р., на яких був присутній і позивач, приймалось рішення збільшити
статутний фонд товариства і вказані гроші спрямувати на ремонт та купівлю
обладнання для офісу-магазину, в зв'язку з чим позивачу було відомо напрямок
розподілу коштів.

Питання щодо розподілу прибутку,
загальними зборами в 2005р. за попередній період не вирішувалось, оскільки
протокол цих зборів позивачем порвано, тому збори визнано такими, що не
відбулися.

Відповідно до фінансового звіту за
2005р., дохід товариства (виручка) від реалізації продукції за 2004р. складає
613800 грн., а частий прибуток -14 500 грн. Зазначений звіт був предметом
позапланової документальної перевірки ТОВ "В.КРОКИ" відділом аудиту
юридичних осіб Броварської ОДПІ, згідно акту якого від 29.07.2005р. зауваження
щодо бухгалтерського обліку товариства відсутні.

Дослідивши зазначені обставини
справи та надані сторонами докази,  суди
загальної юрисдикції дали їм належну оцінку та дійшли висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог в зв'язку з недостатністю доказів, які дозволили б
зробити висновок про те, що права позивача порушено та він має право на
дивіденди на суму 294322, 78 грн. та відшкодування моральної шкоди.

Розглянувши касаційну скаргу та
перевіривши юридичну оцінку обставин справи і повноту їх встановлення у
відповідності до приписів ст. 1115 ГПК України, колегія зазначає, що
згідно вимог ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права
встановлювати чи вважати доведеними
обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій,
вирішувати  питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, доводи касаційної
скарги щодо порушення   місцевим та
апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, які всупереч
вимогам ст. 1117 ГПК України зводяться до оспорювання висновку суду
стосовно доведеності обставин справи та намагань позивача надати перевагу його
доказам над іншими, на думку колегії не можуть
впливати на правильність та законність оскаржуваних судових рішень,
підстави для скасування яких вітсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 08.12.2006р. у справі №22-Ц-3200/2006 залишити без змін.

Головуючий суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

Г.П.
Коробенко