ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.
№ 2-13/13277-2006

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Полянський А. Г.
Ходаківська І. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги
Фонду майна Автономної Республіки Крим та Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 року

по справі
№ 2-13/13277-2006 Господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим

до
1)          Фонду майна Автономної Республіки Крим
2)          Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації

третя особа
Відділення Державного казначейства України у місті Сімферополі

про
визнання частково недійсним договору оренди

за участю представників:

від позивача:
Матюшева К.П. –дов. №05-22/1435 від 01.06.2007 року

від відповідача-1:
Камєнєва І.О. –дов. №01/1514 від 23.04.2007 року

від відповідача-2:
Чеплянська Л.М. –дов.№2511 від 30.05.2007 року

від третьої особи:
не з’явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.05.2007 року касаційні скарги Фонду майна Автономної Республіки Крим та Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації були прийняті до провадження, їх розгляд призначений на 05.06.2007 року.

У зв’язку з перебуванням судді Фролової Г.М. у відпустці, розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 05.06.2007 року для розгляду справи № 2-13/13277-2006 в касаційному порядку утворена колегія суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О. В., судді Полянський А. Г., Ходаківська І. П.

Відводів зазначеному складу колегії суддів не заявлено.

Представник третьої особи в судове засідання 05.06.2007 року не з’явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений заздалегідь належним чином.

Оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 04.05.2007 року явка представників сторін та інших учасників справи обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від них не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України.

За згодою представників позивача та відповідачів в судовому засіданні 05.06.2007 року було оголошено вступну і резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим звернулось до Господарського суду Автономної республіки Крим з позовом до Фонду майна Автономної Республіки Крим та Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації про визнання частково недійсним договору оренди нерухомого майна від 05.12.2005 року.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.11.2006 року по справі № 2-13/13277-2006 (суддя Жукова А. І.) в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено повністю.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 року (головуючий суддя Горошко Н. П., судді Гонтарь В. І., Латинін О. А.) апеляційна скарга Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим задоволена, рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 листопада 2006 року у справі № 2-13/13277-2006 скасоване. Постановлено нове рішення, яким позов Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим задоволений повністю: визнано частково недійсним договір оренди нерухомого майна-нежитлових приміщень в частині розміщення Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської районної держадміністрації на третьому поверсі будівлі по вул. Павленко, 48 у місті Сімферополі (площею 206,5 кв. м), укладеного між Фондом майна Автономної Республіки Крим та Управлінням праці та соціального захисту населення Сімферопольської районної держадміністрації від 05 грудня 2005 року.

Не погоджуючись з прийнятою по справі постановою, Фонд майна Автономної Республіки Крим та Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації звернулись до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких стверджують про порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права і просять постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим –залишити без змін.

Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим у своєму відзиві на касаційну скаргу повністю заперечує підстави скасування постанови апеляційного господарського суду та просить Вищий господарський суд України залишити без змін постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 року по справі № 2-13/13277-2006, а скарги Фонду майна Автономної Республіки Крим та Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційні скарги, відзив на них, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено господарським судом апеляційної інстанції, 16 січня 2004 року Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим звернулося до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про спонукання Держказначейства до укладення договору оренди приміщень в будівлі за адресою: місто Сімферополь, вул. Павленка, 48 (справа №2-26/8103.1-2005).

Рішенням суду від 26.01.2004 позов Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим був задоволений повністю та зобов'язано відділення Держказначейства України в місті Сімферополь укласти договір оренди.

Згідно до умов договору, Управлінню було передано в оренду приміщення загальною площею 828, 54 кв. м, які розташовано на третьому, четвертому та шостому поверхах будівлі по вул. Павленка, 48.

При цьому, за умовами укладеного договору приміщення третього поверху передавались Управлінню після їх вивільнення Ліквідатором банку "Україна".

09.11.2004 між Фондом майна Автономної Республіки Крим та Управлінням Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим укладено договір оренди приміщень загальною площею 847,1 кв. м.

Договір укладено без вказівки розташування Управління на поверхах будівлі. На виконання договору Управлінню передано згідно акту-прийому передачі 847,1 кв. м приміщень, які розташовані на третьому, п'ятому та шостому поверхах будівлі, а також частина приміщень першого поверху (спільно з Ліквідатором банку "Україна").

Постановою Вищого господарського суду України рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 скасовано та справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.07.2005 року провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача (Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим) від позову у зв’язку з добровольною згодою відповідачів укласти договір оренди.

Як встановлено апеляційною інстанцією, ліквідатором банку "Україна" приміщення третього поверху були вивільнені на початку 2004 року та передані Відділенню Державного Казначейства України в Автономній Республіці Крим, приміщення були надані в оренду Управлінню Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим Відділенням Державного казначейства України в місті Сімферополь на виконання умов договору оренди.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.10-03.11.2005 зобов'язано Фонд майна Автономної Республіки Крим укласти договір оренди приміщень, розташованих в будівлі № 48 по вул. Павленка, 48 в місті Сімферополь, загальною площею 666,2 кв. м з Управлінням праці та соціального захисту населення Сімферопольського району. При цьому, в частині вимог про укладення договору оренди приміщень на третьому та п’ятому поверхах в редакції позивача відмовлено та вказано, що передачі в оренду підлягають тільки ті приміщення, які не використовуються іншими особами на підставах статті 48 Закону України "Про власність" на правах оренди.

Фондом майна Автономної Республіки Крим та Управлінням праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації 05 грудня 2005 року на виконання рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.10-03.11.05 укладено договір оренди приміщень в будівлі за адресою: місто Сімферополь, вул. Павленка, 48, що знаходиться на балансі Відділення Держказначейства України у місті Сімферополь.

Пунктом 1.1 договору передбачено передачу в оренду приміщень загальною площею 500,8 кв. м вказаної будівлі на третьому (206,5) та п'ятому (294,5 кв. м) поверхах.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з апеляційним господарським судом в тому, що договір оренди від 05 грудня 2005 року укладено всупереч рішенню Господарського суду Автономної Республіки Крим, тобто, на момент укладання договору оренди приміщень на третьому поверсі приміщення використовувались іншими особами на правах оренди.

Як встановлено апеляційною інстанцією, з листа Ліквідатора банку "Україна" вбачається, що приміщення третього поверху передано саме Управлінню Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим на підставі рішення господарського суду від 26.01.2004 року.

Колегією суддів Вищого господарського суду України визнається, що Управлінням Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим проведено ремонт приміщень (вказані обставини встановлені господарськими судами першої та апеляційної інстанцій), сплачується орендна плата, комунальні платежі. Відділенням Державного казначейства Украйни в місті Сімферополі як балансоутримувачем приміщень, в порушення статей 33, 34 ГПК України, не надано ані місцевому господарському суду, ані апеляційній інстанції жодного доказу того, що в оренді Управління перебувають якісь інші приміщення, ніж зазначені Управлінням Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим у позові.

На підставі наявних в справі доказів апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим самовільне захоплення приміщень не робило, примусове виселення Ліквідатора банку "Україна" не здійснювало, а займає вказані приміщення саме на підставі укладеного Договору.

Севастопольським апеляційним господарським судом також встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів Україні від 13.10.2003 "Про використання викупленого майна АКАБ "Україна" будівлю загальною площею 2975 кв. м за адресою: м. Сімферополь, вул. Павленка, 48 передано в управління (на баланс) Державному казначейству України (в особі Відділення Держказначейства у м.Сімферополь), при цьому 2175 кв. м Держказначейство зобов'язано передати в оренду Державній судовій адміністрації, Мінпраці, Держкомтелерадіозв’язку. Частина приміщень на третьому і п'ятому поверхах передана у тимчасове користування ліквідатору АКАБ "Україна".

Апеляційним господарським судом також встановлено, що на час розгляду справи приміщення на третьому поверсі будівлі використовуються саме Управлінням Державної судової адміністрації України в Автономної Республіки Крим відповідно до договору оренди від 09.11.04 року.

Натомість, що визнається касаційною інстанцією, Фонд майна Автономної Республіки Крим договором оренди від 05.12.05р.  визначив Управлінню праці та соціального захисту населення конкретну площу в будівлі по поверхах, у тому числі і площу на якій, розташовується управління Державної судової адміністрації України в Автономної Республіки Крим.

Статтею 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.92 № 2269 передбачений захист права орендаря на оренду майна, а саме, орендарю забезпечується захист його права на майно, отримане їм за договором оренди, нарівні із захистом, встановленого законодавством щодо захисту права власності. Орендар може вимагати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні ним, відшкодування шкоди, заподіяної майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 ЦК України передбачено зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з апеляційним господарським судом в тому, що Фонд майна Автономної Республіки Крим порушив право Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим на безперешкодне використання приміщеннями згідно договору оренди від 09.11.2004 року, що є підставою для визнання договору оренди від 05.12.2005 частково недійсним в частині розміщення Управління праці та соціального захисту населення на третьому поверсі споруди.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що апеляційний господарський суд цілком обґрунтовано дійшов висновку про скасування прийнятого Господарським судом Автономної Республіки Крим рішення про відмову позивачу в позові та цілком вірно постановив нове рішення про задоволення позовних вимог Управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим.

З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 року по справі № 2-13/13277-2006 в даному випадку немає, а тому касаційні скарги Фонду майна Автономної Республіки Крим та Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації задоволенню не підлягають.

Інші доводи, викладені Фондом майна Автономної Республіки Крим та Управлінням праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації в касаційних скаргах, не приймаються Вищим господарським судом України, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами обставин справи, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Фонду майна Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сімферопольської райдержадміністрації залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 року по справі № 2-13/13277-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

І. П. Ходаківська