ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 р.
№ 11/5209

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,
Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача
Ткача А.В.,

відповідача
Багатченка В.П.,

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу
Сільськогосподарського ТзОВ “Агроспілка”

на рішення

та постанову
від 12 грудня 2006 року господарського суду Черкаської області
від 17 квітня 2007 року
Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі
№11/5209

за позовом
ВАТ “Державний ощадний банк України"

до
Сільськогосподарського ТзОВ “Агроспілка”

про
витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

У жовтні 2006 року позивач звернувся до господарського суду  Черкаської області з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням господарського суду  Черкаської області від 12 грудня 2006 року (суддя Довгань К.І.), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17 квітня 2007 року, позов задоволений. Зобов’язано відповідача передати позивачеві підбирач на комбайн "Гігант-400", №.

У касаційній скарзі відповідач просить вказані судові рішення скасувати, як прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 22 березня 2004 року між сторонами у справі був укладений договір відповідального зберігання №1.

Згідно умов укладеного договору, зберігач зобов'язався зберігати майно, визначене згідно акту приймання-передачі (додаток № 1 до даного договору), протягом строку, встановленого п.4.2, терміном 12 місяців або за першою вимогою поклажодавця, до закінчення строку договору, повернути це майно в тій кількості та якості, в якій його було передано на зберігання.

На виконання умов цього договору, поклажодавець передав зберігачу на відповідальне зберігання комбайн кормозбиральний «Гігант-400», вартістю 200000 грн., шасі 000090, двигун 2200191 (знаходиться в неробочому стані), д/н 01457 КС; жатку кормозбиральну 000075, вартістю 10000 грн.; підбирач №, вартістю 10000 грн., що підтверджується актом прийому-передачі майна від 22.03.2004 року, який є додатком №1 до договору зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ч.1 ст.949 Цивільного кодексу України, Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2005 року позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення переданого за договором на зберігання підбирача.

Відповідач, в порушення умов укладеного договору, відмовився повернути прийняте ним на зберігання майно, хоча зобов'язаний був повернути це майно позивачеві.

Таким чином, у рішенні, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову, вірно застосував норми матеріального права і обгрунтовано зобов’язав відповідача передати позивачеві підбирач на комбайн "Гігант-400", №.

Крім того, правильно судами визнані безпідставними твердження відповідача про те, що йому не передавався на відповідальне зберігання підбирач на комбайн «Гігант-400», оскільки акт приймання-передачі майна від 22.03.2004 року був підписаний директором Сільськогосподарського ТзОВ «Агроспілка»Романенко ІД., який мав відповідні повноваження і був обраний згідно протоколу №4 зборів учасників Сільськогосподарського ТзОВ "Агроспілка".

За таких обставин, судові рішення відповідають вимогам закону і обставинам справи, тому підстав для їх зміни немає.

Доводи відповідача, викладені в касаційній скарзі суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи і не відповідають вимогам закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111           Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Черкаської області від 12 грудня 2006 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17 квітня 2007 року залишити без змін, а касаційну скаргу Сільськогосподарського ТзОВ “Агроспілка” - без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                                В.Дерепа

Б.Грек

Л.Стратієнко