ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.06.07                                                                                           Справа  № 12/25-242

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

при секретарі Тренич А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Тернопільське об’єднання «Текстерно»за № 8/56-286 від 28.03.07 р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 21.02.2007 р.

у справі № 12/25-242

за позовом Фонду державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Тернопільського міського центру зайнятості, м. Тернопіль

до відповідача ВАТ «Тернопільське об’єднання «Текстерно», м. Тернопіль

про стягнення заборгованості в сумі 766,28 грн.

за участю представників:

від позивача –не з’явився;

від відповідача –Луцишин - Кобилянська М.В. –довіреність № 8/53-245 від 19.03.07 р.

Ухвалою від 27.04.07 р. задоволено клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, призначено розгляд апеляційної скарги на 12.06.07 р і витребувано від сторін докази зазначені в ухвалі.

08.06.07 р. розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суддів.

Позивач не виконав вимог ухвали суду (не надав документально обґрунтованого розгорнутого розрахунку позову) і не з’явився в судове засідання, про час і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 2338150.

До початку судового засідання представнику відповідача роз’яснено права обов’язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши представника відповідача, судом встановлено:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.02.07 р. у справі № 12/25-242 (суддя Скрипчук А.С.) позов Фонду державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Тернопільського міського центру зайнятості про стягнення з ВАТ «Тернопільське об’єднання «Текстерно»на користь Тернопільського міського центру зайнятості 766,28 грн., задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що: громадяни, які звернулися до державної служби зайнятості як особи, що шукають роботу, мають право на безплатну підготовку, перепідготовку; професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації та профорієнтація є видами забезпечення та соціальними послугами; якщо протягом двох років, які передують вивільненню, працівник не мав можливості підвищити свою кваліфікацію чи одержати суміжну професію за попереднім місцем роботи, і якщо при працевлаштуванні йому необхідно підвищити кваліфікацію або пройти професійну перепідготовку, то витрати на ці заходи проводяться за рахунок підприємства, установи, організації, з яких вивільнено працівника; загальна сума витрат Тернопільського міського центру зайнятості на професійне навчання вивільненого працівника складає 766,28 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: рішення суду є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права; гр. Кульбаба Н.І. після перепідготовки за професією «кухар», працевлаштована позивачем на роботу кухарем, однак незабаром звільнилась за власним бажанням; згідно договору № 556-5 про перепідготовку, у разі самостійного припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю), набутою в результаті професійного навчання з громадянина (-ки) стягується загальна сума витрат на професійне навчання, включаючи суму виплаченої допомоги у період професійного навчання, витрат на проїзд до місця навчання і назад (включаючи оплату щоденного проїзду) та витрат на проживання; більше того, п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що при відмові працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації; просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивачем подано до справи заперечення на апеляційну скаргу де зазначено, що: апеляційнат скарга не відповідає обставинам і матеріалам справи та суперечить чинному законодавству; вивільнена відповідачем безробітна Кульбаба Н.І. не могла бути працевлаштована за наявними в неї професіями, тому була направлена центром зайнятості на навчання за професією, яка на той час користувалася попитом на ринку праці, а після закінчення навчання працевлаштована за набутою професією; період трудової діяльності після працевлаштування безробітного за набутою професією  в разі закінчення перепідготовки законодавством не встановлений, таким чином до уваги береться тільки сам факт працевлаштування гр. Кульбаби Н.І.; просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 21.02.2007 р. без змін.

Колегія судів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Тернопільської області від 21.02.07р. у справі № 12/25-242 - скасуванню, виходячи з такого:

Позовна заява подана Фондом державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Тернопільського міського центру зайнятості за правилами ГПК України.

Рішення господарського суду Тернопільської області, за наслідками розгляду позовної заяви, прийняте з застосуванням норм ГПК України.

Апеляційна скарга ВАТ «Тернопільське об’єднання «Текстерно»на рішення господарського суду Тернопільської області від 21.02.07р. подана за правилами ГПК України.

Однак, як видно з матеріалів справи, даний спір про відшкодування Тернопільському міському центру зайнятості витрат понесених на професійне навчання вивільненого працівника в сумі 766,28 грн. не є господарським спором.

В ст.ст. 3, 4 ГК України дано визначення понять господарської діяльності, господарських відносин і організаційно-господарських відносин.

Відносини, щодо відшкодування збитків державі, які регулюються Законом України «Про зайнятість населення» від 01.03.91 р. № 803-ХII (надалі ЗУ № 803), ЗУ № 1533, «Порядком надання Фондом загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття послуг з професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації»визначені як адміністративно-господарські, які не регулюються нормами господарського чи цивільного законодавства.

Договори, які укладаються між сторонами для професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, не є цивільно-правовими чи трудовими договорами. За своєю суттю вищезазначені договори є адміністративними договорами, які випливають з владних функцій суб’єкта владних повноважень, що відповідає вимозі ст. 3 КАС України.

Верховний Суд України, в своїй практичній діяльності, відносить Державну службу зайнятості до суб’єкта владних повноважень і це випливає з ст. 18 ЗУ № 803.

Таким чином, господарським судом Тернопільської області помилково порушено провадження у справі № 12/25-242 (ухвала від 26.01.07 р.) і розглянуто спір за нормами ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ГПК України, суд відмовляє в прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Згідно п. 1 ст. 80 ГПК України, у випадку помилкового порушення провадження у справі, суд припиняє провадження у справі.

Підсудність і підвідомчість справ господарським судам визначена розділом III ГПК України.

При прийнятті справи суддя одноособово визначає підсудність і підвідомчість справи.

Питання прийняття позовної заяви і порушення провадження за тими чи іншими процесуальними нормами вирішує суддя.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що судом першої інстанції вирішено спір, який не відноситься до підсудності господарських судів України, а тому рішення господарського суду Тернопільської області від 21.02.07 р. у справі № 12/25-242 підлягає скасуванню з припиненням провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 80, 91, 98-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 21.02.07 р. у справі № 12/25-242 скасувати.

Припинити провадження у справі.

Матеріали справи повернути до господарського суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Роз’яснити сторонам, що вони вправі звернутись за захистом порушеного права в порядку адміністративного судочинства, подавши адміністративний позов.

Головуючий суддя                                                            Слука М.Г.

Судді                                                                                 Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.