СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

21.03.2007

Справа №2-7/3573-2007А

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До відповідача:  Алуштинської міської ради, 98516, м. Алушта,
пл. Радянська, 1

Про скасування рішення та
спонукання до виконання певних дій.

Суддя господарського суду АР Крим І. І.
Дворний

Секретар судового засідання В. Є. Євген'єва

представники:

Від позивача -   ОСОБА_2, предст., дов. НОМЕР_1 від
10.01.2007 р.

Від відповідача  -
Клінчук С. В., предст., дов. №02.1-13/3762 від 28.12.2006 р.

Суть адміністративної  справи:

СПД ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду АР Крим з позовною заявою,
в якій просить суд скасувати рішення Алуштинської міської ради НОМЕР_2 від
28.09.2006 р. та НОМЕР_3 від 06.12.2006 р., зобов'язати Алуштинську міську раду
затвердити проект відводу земельної ділянки для розміщення та обслуговування
будівлі магазину НОМЕР_4 по АДРЕСА_2 СПД ОСОБА_1 Також позивач просить
зобов'язати Алуштинську міську раду передати СПД ОСОБА_1 із земель Алуштинської
міської ради земельну ділянку площею 0,0357 га для розміщення та обслуговування
будівлі магазину НОМЕР_4 по АДРЕСА_2 в оренду строком на 10 років та віднести
земельну ділянку до категорії земель житлової та суспільної забудови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
спірними рішеннями була незаконно змінена площа земельної ділянки, дозвіл на
відведення якої був наданий раніш прийнятим рішенням НОМЕР_5 від 07.05.2004 р.,
чим порушуються права та охоронювані законом інтереси СПД ОСОБА_1

У судовому засіданні представник
позивача надав суду уточнення до позовної заяви, в яких п. 4 прохальної частини
позову виклав в наступній редакції: «Зобов'язати Алуштинську міську раду
передати СПД ОСОБА_1 із земель Алуштинської міської ради земельну ділянку
площею 0,0357 га для розміщення та обслуговування будівлі магазину НОМЕР_4 по
АДРЕСА_2 в оренду строком на 10 років». Вказані уточнення прийняті судом до
розгляду.

Відповідач заперечення на позов не
надав.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними доказами у порядку ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Розгляд справи відкладався в порядку
ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

Рішенням 17 сесії 24 скликання
Алуштинської міської ради НОМЕР_5 від 07.05.2004 р. Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 був наданий дозвіл на складання протягом 6 місяців проекту
відводу земельної ділянки площею 0,0400 га під обслуговування будівлі магазину
НОМЕР_4 що належить на праві власності згідно договору купівлі-продажу від
18.02.2002 р. НОМЕР_6 з прилеглою територією та розташованого по АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній
або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки у порядку, встановленому ст. 123 Земельного кодексу України.

Ст. 123 Земельного кодексу України
передбачено, що надання земельних ділянок юридичним особам у постійне
користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та
охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної
адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у
місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають
рішення про надання земельної ділянки (ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу
України).

З матеріалів справи вбачається, що
на виконання вказаних положень та рішення Алуштинської міської ради НОМЕР_5 від
07.05.2004 р. позивачем був складений проект відводу земельної ділянки та отримані
дозволі про можливість закріплення земельної ділянки у відповідних державних
органах.

Так, Управлінням архітектури та
містобудування Алуштинського виконавчого комітету позивачу був наданий висновок
НОМЕР_7, згідно з яким СПД ОСОБА_1 було дозволено закріплення додаткової
земельної ділянки площею 0,0400 га під обслуговування магазину НОМЕР_4 по
АДРЕСА_2, який належить замовнику на праві власності.

Висновком Республіканського
комітету з охорони культурної спадщини НОМЕР_8 від 26.08.2004 р. був наданий дозвіл
на відведення земельної ділянки площею 0,0400 га по АДРЕСА_2 під обслуговування
магазину НОМЕР_4 який належить заявнику на праві власності

Згідно з висновком Алуштинської
санепідемстанції НОМЕР_9 від 27.08.2004 р. земельна ділянка площею 0,0400 га в
АДРЕСА_2 придатна для обслуговування магазину НОМЕР_4 СПД ОСОБА_1 з ціллю
благоустрою прилеглої території.

Листом Алуштинської екологічної
інспекції НОМЕР_10 від 09.09.2004 р. був наданий дозвіл на відведення земельної
ділянки загальною площею 0,0400 га СПД ОСОБА_1 під обслуговування будівлі
магазину НОМЕР_4 з прилеглою територією по АДРЕСА_2 за умови збереження зелених
насаджень на наданій території.

Проект землеулаштування по
відведенню земельної ділянки був узгоджений з Алуштинським міським управлінням
земельних ресурсів, про що свідчить висновок НОМЕР_11 від 30.09.2004 р.

Отже, позивачем були виконані
вимоги ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України.

Як свідчить проект відведення
земельної ділянки, площа земельної ділянки, що підлягає відводу, складає 0,0357
га.

Після звернення позивача до
Алуштинської міської ради з заявою про надання дозволу на продовження строку
складання проекту відводу земельної ділянки рішенням НОМЕР_2 від 28.09.2006 р.
СПД ОСОБА_1 було дозволено продовжити строком на 6 місяців складання проекту
відведення земельної ділянки уточненою площею до 0,0300 га за рахунок земель
міської ради під обслуговування будівлі магазину НОМЕР_4 по АДРЕСА_2.

Таким чином, вказаним рішенням
площа земельної ділянки, дозвіл на відведення якої був наданий раніш прийнятим
рішенням НОМЕР_5 від 07.05.2004 р., була зменшена з 0,0400 га до 0,0300 га.

Після звернення СПД ОСОБА_1 до
відповідача з заявою про внесення змін до рішення НОМЕР_2 від 28.09.2006 р. в
частині площі земельної ділянки, що підлягає відведенню, рішенням Алуштинської
міської ради НОМЕР_3 від 06.12.2006 р. позивачу було відмовлено у внесенні змін
до рішення НОМЕР_2 від 28.09.2006 р. Підставою для прийняття вказаного рішення
стало те, що збільшення площі земельної ділянки до 357 кв. м. може перешкодити
розвитку інфраструктури міста, зокрема, прокладці інженерних комунікацій,
встановленню контейнерів для збору сміття, під'їзду до магазину, що не належить
заявнику.

Проте, з цього приводу суд вважає
за необхідне повідомити наступне.

Питання визначення системи та
гарантій місцевого самоврядування  в  Україні, засади    організації   та
діяльності,   правового   статусу
та відповідальності   органів    та
посадових    осіб    місцевого самоврядування, обсяг повноважень
при здійсненні своєї діяльності органів місцевого самоврядування визначаються
Законом України «Про місцеве самоврядування».

Згідно зі ст. 25 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні” сільські, селищні, міські ради правомочні
розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання.

Відповідно п. 1,2 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні» ради в межах своїх повноважень
приймають нормативні та  інші акти у
формі рішень.

Ст. 144 Конституції України
передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених
законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній
території.

Ст. 4 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» серед основних принципів здійснення місцевого
самоврядування передбачає, зокрема, принцип законності. Принцип законності
визнається судом таким, що кореспондується зі статтями 1 і 8 Конституції
України, які визначають Україну як правову державу та закріплюють державний
принцип верховенства права. Крім того, ст. 19 Конституції України встановлює,
що органи місцевого самоврядування діють на підставі діючого законодавства та у
межах  повноважень й шляхом, передбаченим
Конституцією України та нормативно-правовими актами. Додержання принципу
законності передбачає також прийняття суб'єктами владних повноважень законних
актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними
органами в межах їх повноважень.

Відповідно до Роз'яснень Президії
Вищого Арбітражного суду України N 02-5/35 від 26.01.2000  «Про деякі питання практики вирішення спорів,
пов'язаних   з визнанням недійсними актів
державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним  є
невідповідність його  вимогам  чинного
законодавства  та/або  визначеній
законом компетенції  органу,  який
видав  цей  акт.

Ст. 26 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні” встановлений виключний перелік повноважень сільських,
селищних, міських рад, серед яких, зокрема, передбачено право представницького
органу місцевого самоврядування на ухвалення рішень. П. 15 ч. 1 ст. 26 цього
закону відповідним радам надані повноваження лише щодо скасування актів
виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим
актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її
повноважень.

Суд зазначає, що чинним
законодавством України не передбачено право органів місцевого самоврядування на
скасування раніше ухвалених рішень. Так, ч. 10 ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або
законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Вказана думка суду також підтверджується
висновком постійної комісії Алуштинської міської ради з питань законності та
правопорядку НОМЕР_12 від 28.11.2006 р., в якому зазначено, що ухвалюючи
рішення НОМЕР_2 від 28.09.2006 р. Алуштинська міська рада незаконно скасувала
раніше прийняте рішення НОМЕР_5 від 07.05.2004 р., чим перевищила свої
повноваження.

Посилання відповідача в рішенні
НОМЕР_2 від 28.09.2006 р. на перешкоджання прокладці інженерних комунікацій у
разі збільшення площі земельної ділянки до 357 кв. м. не є переконливими,
оскільки на земельній ділянці по АДРЕСА_2 відсутні будь-які інженерні
комунікації, про що свідчить звіт про інженерно- геодезичні вишукування,
наявний в матеріалах справи.

Зазначення в рішенні НОМЕР_2 від
28.09.2006 р. на можливість перешкоду під'їзду до магазину, що не належить
позивачу, є безпідставним з огляду на те, що актом встановлення меж земельної
ділянки в натурі від 18.10.2004 р. місце розташування земельної ділянки було
узгоджено, у тому числі, з СПД ОСОБА_2 та СПД ОСОБА_3, які є співвласниками
магазину НОМЕР_13 по АДРЕСА_2. Вказаний акт був підписаний зазначеним особами
без будь-яких заперечень.

Ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення
дії).

Судом встановлено, що спірні
рішення не відповідають зазначеним вимогам, що є підставою для їх скасування.

За таких обставин, позовні вимоги
СПД ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому
підлягають задоволенню в повному обсягу.

Приймаючі до уваги викладене,
керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення Алуштинської
міської ради НОМЕР_2 від 28.09.2006 р. «Про дозвіл приватному підприємцю
ОСОБА_1 продовження строку складання проекту відводу земельної ділянки».

3. Скасувати рішення Алуштинської
міської ради НОМЕР_3 від 06.12.2006 р. «Про відмову приватному підприємцю
ОСОБА_1 на внесення змін в рішення 5 сесії 5 скликання Алуштинської міської
ради від 28.09.2006 р. НОМЕР_2”.

4. Зобов'язати Алуштинську міську
раду (98516, м. Алушта, пл. Радянська, 1) затвердити проект відводу земельної
ділянки площею 0,0357 га для розміщення та обслуговування будівлі магазину
НОМЕР_4 по АДРЕСА_2, Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

4. Зобов'язати Алуштинську міську
раду (98516, м. Алушта, пл. Радянська, 1) передати Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) із земель Алуштинської міської ради земельну
ділянку площею 0,0357 га для розміщення та обслуговування будівлі магазину №30
по АДРЕСА_2 в оренду строком на 10 років.

Виконавчий лист видати
після вступу постанови в законну силу за заявою особи, на користь якої ухвалено
рішення.

Судом роз'яснено сторонам положення
ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Дійсну Постанову направити на
адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний
І.І.