ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"26" червня 2007 р.
Справа № 26-8/411-06-12531

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Шевченко В. В.,

Суддів: Бєляновського В. В., Мирошниченко М. А.,

при секретарі судового засідання: Юзьковій І. В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Діордіца М.С. –за дорученням,

від відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Сілікат”, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 14 березня 2007 року

у справі № 26-8/411-06-12531

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Югцемент”, м. Одеса

до Відкритого акціонерного товариства „Сілікат”, м. Одеса

про стягнення  81587 грн. 26 коп.,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2006 р. Відкрите акціонерне товариство „Югцемент” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Сілікат” про стягнення 81587 грн. 26 коп. грошових коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов’язання за укладеним договором № 228/05-Ц від 22.11.2005 р. та додатковими угодами до нього за № 1 і № 2 від 22 та 30 листопада 2005 року щодо своєчасної оплати отриманого цементу, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем в сумі 58402 грн., у зв’язку з чим повинний сплатити позивачеві не лише зазначену суму боргу, а ще й пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання за період з 03.01.2006 р. по 05.07.2006 р. в сумі 6722 грн. 13 коп.; штраф в розмірі 10% від вартості неоплаченого в строк цементу в сумі 7340 грн. 20 коп.; проценти в розмірі 10% річних від вартості неоплаченого цементу в сумі 5856 грн.; збитки від знецінювання грошових коштів (індекс інфляції) в сумі 3266 грн. 93 коп., а всього 81587 грн. 26 коп.. Також, позивачеві за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати по справі: 815 грн. 87 коп. на оплату держмита та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відзив на позов не надходив. Справа розглянута місцевим судом за відсутністю представника відповідача.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.03.2007 р. (суддя Никифорчук М.І.) позов задоволений у повному обсязі та з відповідача на користь позивача стягнуто: 58402 грн. –боргу; 6722 грн. 13 коп. –пені; 7340 грн. 20 коп. - штрафу; 5856 грн. –річних; 3266 грн. 93 коп. –збитків від знецінювання грошових коштів (індекс інфляції); а також понесені судові витрати по справі: 815 грн. 87 коп. –на оплату держмита та 118 грн. –на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов’язання за укладеним договором № 228/05-Ц від 22.11.2005 р. та додатковими угодами до нього за № 1 і № 2 від 22 та 30 листопада 2005 року щодо своєчасної оплати отриманого цементу, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем в сумі 58402 грн., у зв’язку з чим повинний сплатити позивачеві не лише зазначену суму боргу, а ще й пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, річні, штраф, збитки від знецінювання грошових коштів (індекс інфляції), а також відшкодувати понесені судові витрати по справі.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки він не був належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи місцевим судом, а тому рішення останнього підлягає скасуванню, а в позові слід відмовити.

Про день, час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, але його представник в судове засідання не з’явився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. В судовому засіданні представник позивача доводи відзиву на апеляційну скаргу підтримав.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач стверджує, що згідно довідки ЄДРПОУ № 9442 від 27.12.2006 р. він зареєстрований за адресою: м. Одеса, Ленінградське шосе, 5-А.

Але, зазначена довідка відповідачем до апеляційної скарги не надана, а тому ці ствердження останнього є голослівними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Навпаки, з довідки ЄДРПОУ № 10819 від 07.11.2005 р. слідує, що відповідач зареєстрований за адресою: м. Одеса, Ленінградське шосе, 5. Саме ця адреса зазначена останнім і при укладенні договору № 228/05-Ц від 22.11.2005 р. з позивачем. Докази того, що відповідач повідомив свого контрагента за договором про зміну своєї адреси, в матеріалах справи відсутні, у зв’язку з чим позивач підставне в позовній заяві, поданій до суду, вказав адресу відповідача: м. Одеса, Ленінградське шосе, 5.

Направлені рекомендованою кореспонденцією саме за цією адресою відповідачеві ухвали місцевого суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи були вручені особисто відповідачеві, що вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень органами зв’язку (а.с. 59,68,89).

Наведене свідчить про те, що відповідач тричі належним чином та своєчасно повідомлявся місцевим судом про день, час і місце розгляду справи, але не скористався своїм правом на участь в розгляді справи судом першої інстанції, а тому суд правомірно та без будь-яких порушень процесуальних прав відповідача розглянув справу за відсутністю останнього за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України, внаслідок чого протилежні доводи скаржника до уваги прийнятими бути не можуть.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції, 22.11.2005 р. між сторонами у справі був укладений договір № 228/05-Ц, а 22 та 30 листопада 2005 р. додаткові угоди № 1 та № 2 до договору, за умовами яких позивач зобов’язався поставити та передати у власність відповідача цемент в асортименті, а останній - прийняти та оплатити позивачеві його вартість протягом 7 днів з дати відвантаження партії цементу.

Відповідно до умов укладеного договору, в період з 24.11.2005 р. по 26.12.2005 р. відповідач отримав від позивача цемент загальною вартістю 111552 грн.. Свої зобов’язання за договором відповідач виконав частково, сплативши позивачеві лише 53150 грн..

Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов’язання за укладеним договором щодо оплати отриманого цементу, то суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 58402 грн. боргу.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як у п.7.3 договору сторонами погоджений розмір річних та визначений в 10 %, то місцевий суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 5865 грн. –10 % річних станом на 22.11.2006 р. та 3266 грн. 93 коп. –збитків від знецінювання грошових коштів (індекс інфляції) за період з липня по жовтень 2006 року.

Пунктом 7.2 договору за несвоєчасне проведення розрахунків сторонами передбачена сплата пені в розмірі 0,5% від неоплаченої партії цементу за кожен день такого прострочення оплати.

Оскільки в позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за період з 03.01.2006 р. по 05.07.2006 р. з обліком обмежень щодо розміру пені, які встановлені ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, та строку позовної давності щодо стягнення неустойки, який встановлений ст. 258 ЦК України, то суд першої інстанції підставне задовольнив позовні вимоги позивача в межах заявленого позову та стягнув з відповідача на користь позивача 6722 грн. 13 коп. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання за період з 03.01.2006 р. по 05.07.2006 р..

В п. 7.3 договору сторонами встановлено, що в разі не здійснення відповідачем оплати поставленого цементу протягом 90 календарних днів з дати його відвантаження, останній, на вимогу позивача, повинен додатково сплатити ще й штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого в строк цементу, у зв’язку з чим місцевий суд, на законних підставах та відповідно до умов укладеного договору, стягнув з відповідача на користь позивача 7340 грн. 20 коп. штрафу.

На підставі ст.ст. 44,49 ГПК України, суд першої інстанції поклав судові витрати по справі на відповідача та стягнув з останнього на користь позивача 815 грн. 87 коп. понесених витрат на сплату держмита та 118 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Таким чином, з урахуванням мотивувальної частини цієї постанови, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99,101–105 ГПК України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 14 березня 2007 року у справі № 26-8/411-06-12531 –залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Сілікат”, м. Одеса –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                         Шевченко В. В.

Судді:                                                                                                Бєляновський В. В.

Мирошниченко М. А.

Постанову підписано 27.06.2007 р.