ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.02.2007
Справа №2-16/192-2007А

За позовом – Комунального підприємства Ялтинської міської ради «Гастроном» (98600, м. Ялта, вул. Леніна, 15/1, тел.. 32-21-41, р/р 7941 в ЯВ КРФ АКБ УСБ код банку)

До відповідача  -  Державної податкової  інспекції м. Ялті (98600, м. Ялта, вул. Васильєва, 16, тел.. 32-42-04)

Про   визнання недійсним  податкового рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Н.С.Хлебнікова

ПРЕДСТАВНИКИ:

06.02.2007 року

від позивача –    Рубан В.П., ю/к дов. № 08 від 12.01.2007 року

від відповідача – Балюк М.І., ст. державний податковий інспектор, дов. №3146/9/10-0 від 15.06.2006 року

12.02.2007 року

від позивача –   Рубан В.П., ю/к дов. № 08 від 12.01.2007 року

від відповідача –  Фунтіков Д.Г., гол. держ. податковий інспектор дов. №3748/9/10-0 від 11.07.2005 року

Суть спору –  Позивач  Комунальне підприємство Ялтинської міської ради «Гастроном», м. Ялта  звернувся до господарського суду АРК з адміністративною заявою до відповідача Державної податкової інспекції м. Ялти  про  відміну податкового рішення №  від 28.08.2006 року про застосування  штрафних санкцій до КП Ялтинської міської ради «Гастроном» в сумі 8444,35 грн., винесене заступником начальника ДПІ в м. Ялті Даниліною І.П., а також ДПІ в м. Ялті повернути КП «Гастроном» незаконно удержану суму штрафу в розмірі 8444,35 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що  відповідачем неправомірно прийняте рішення про застосування  штрафних (фінансових) санкцій  № від 28.08.2006року  на суму 8444,35 грн.

22 січня  2007 року  позивач в порядку ст. 51 КАС України уточнив позовні вимоги  та просить суд  відмінити податкове рішення № від 28.08.2006 року про застосування  штрафних санкцій до Комунального підприємства Ялтинської міської ради «Гастроном» в сумі 8444,35 грн., винесене заступником начальника ДПІ м. Ялти Даниліною І.П.

12 лютого 2007 року позивачем  в порядку ст. 51 КАСУ  уточнив позовні вимоги та просить суд відмінити податкове рішення № від 28.08.2006 року про застосування  штрафних санкцій до Комунального підприємства Ялтинської міської ради «Гастроном» в сумі 8444,35 грн., винесене заступником начальника ДПІ м. Ялти Даниліною І.П. в іншій частині позову про повернення 8444,35 грн. провадження по справі  закрити.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у письмових запереченнях на позов, позовні вимоги не визнав та просить в позові відмовити, посилаючись на  те, що в акті перевірки  питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства КП Ялтинської міської ради  за період з 01.01.2005 року по 31.03.2006 року   встановлено, що в перевіряемому періоді плату за оренду  комунального майна  приватний підприємець Васильєв Г.Б. вносив готівковими до каси підприємства  та КП «Гастроном» були виписані  прибуткові касові ордера, тобто проведення розрахункової операції без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа на суму 1688,80 грн., що є порушенням п.1 ст. 3, п.1 ст. 9 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1005р.

В ході розгляду справи була оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої  провадження по справі було  продовжено.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 12.02.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів справи 15.08.2006 року  Державною податковою інспекцією в м. Ялті  була проведена документальна перевірка Комунального підприємства Ялтинської міської ради «Гастроном»  з питань дотримання  вимог податкового  та іншого законодавства за період з 01.01.2005 року по 31.03.2006 року та був складений акт №  1930/23-0/19010840/132 від 15.08.2006 року. На підставі вказаного акту  позивачу було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №   від 28.08.2006 року  в сумі  8444,35 грн.

Як вбачається із вказаного рішення ДПІ у м. Ялта воно прийняте на підставі  пункту 11 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” № 509-XII від 04.12.1990 р. зі змінами та доповненнями та згідно до пункту 1 статті 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995р. зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 11 статті 11 Закону України   „Про державну податкову службу в Україні” № 509-XII від 04.12.1990 р. органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право  застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Пунктом 1 статті 17  Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995р. встановлено відповідальність до суб’єктів підприємницької діяльності у вигляді  фінансових санкцій  у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Судом при розгляді справи встановлено, що у ході проведеної відповідачем перевірки, яка стала підставою для  прийняття оскаржуваного рішення, встановлено не проведення  через РРО сум, сплачених за оренду майна на суму 2889,15 грн.

У висновку перевірки зазначено, що позивачем порушено п. 1 ст. 3 Закону  України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995р. зі змінами та доповненнями.

Пунктом 1 статті 9 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995р. встановлено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються  при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, що ДПІ у м. Ялта фінансові санкції на підставі п. 1 статті 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995р. за порушення п. 1 ст. 3 вказаного Закону застосовані до позивача безпідставно, тому що за  порушення встановленого у пункті 1 статті 9 порядку проведення розрахунків через каси підприємств, установ і організацій, в яких ці операції повинні проводитися з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку, встановлена зовсім інша відповідальність.

Крім того, Цивільний кодекс України (2003 року) відносить договори  оренди не до договорів про надання послуг, а до договорів найму, оскільки  предметом договору  про надання послуг та договорів найму являються  різні об’єкти  цивільних прав. Так,  предметом  договору найму  являється  неспоживна річ (ст. 760 ЦК України), а предметом договору  про надання послуг являється послуга, яка  споживається в процесі  вчинення певної дії або здійснення  певної діяльності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов’язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи  бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте відповідач всупереч встановленим нормам законодавства не надав суду доказів, які б свідчили, що його дії правомірні.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( ст. 70 КАСУ).

На підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 69,70,86 КАС України суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, тому вони підлягають частковому задоволенню. В іншій частині  позову  про повернення  незаконно  утриманої суми штрафу в сумі  8444,35 грн. провадження по справі підлягає припиненню  у зв’язку з відмовою позивача в даній частині  від позову.

Судові витрати,  понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні  -12.02.2007 р.

Постанова  складена в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –19.02.2007.р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 94, ст.150, ч.ч. 1-3 ст. 160, 162, 167  КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити  частково.

2.          Відмінити податкове рішення № від 28.08.2006 року  про застосування  штрафних санкцій  до Комунального підприємства  Ялтинської міської ради «Гастроном» в сумі 8444,35 грн.

3.          В іншій частині позову  про повернення  8444,35 грн. провадження по справі  закрити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України ( рахунок № 0002 в банку платника : Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ОКПО 22301854) на користь  Комунального підприємства Ялтинської міської ради «Гастроном» (98600, м. Ялта, вул. Леніна, 15/1, тел.. 32-21-41, р/р 7941 в ЯВ КРФ АКБ УСБ код банку) 03,40 грн. державного мита.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови  в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.