ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"02" липня 2007 р.
Справа № 03/47-64А.

за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Луцьк

до відповідача Підприємства «Лель», м. Луцьк

про стягнення 2 625 грн. штрафних санкцій

Суддя   Сініцина Л.М.

При секретарі Пастушук А.М.

Представники:

від  позивача: Гриценко Н.І. –нач. відділу, дов. в справі

від відповідача: Смолич Г.А. –директор

Суть спору: Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів просить суд стягнути з Підприємства «Лель»2 625 грн. штрафних санкцій за непрацевлаштування інвалідів у 2006 році. Свої вимоги обґрунтувало тим, що статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачений норматив працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 70 затверджений Порядок сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Згідно п.п.2,3 вказаного порядку передбачено, що роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів. Відповідачем не виконано нормативу по працевлаштуванню 1 інваліда. За не працевлаштування одного інваліда відповідачу нараховано 2 625 грн. штрафних санкцій. Зазначена сума санкцій самостійно відповідачем не сплачена.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не подав, в судовому засіданні представник позов визнала.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, представник відповідача позов визнала.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін, господарський суд —

В С Т А Н О В И В:

Згідно частини 1 статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р.з подальшими змінами та доповненнями, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Згідно частини 5 статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” сплату адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення працевлаштування інвалідів підприємства, установи та організації проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів).

Як вбачається з листа Луцького міського центру зайнятості (відповіді на запит суду) № 1666/05-06 від 21.05.2007р. Підприємством «Лель»не було подано звітів про наявність вакансій та потребу в працівниках із категорії громадян відповідно до квоти інвалідів, інваліди для працевлаштування Луцьким міським центром зайнятості в 2006 році на дане підприємство не направлялись (а.с.11).

Відповідно до звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006р. середньооблікова кількість зайнятих працівників облікового складу за 2006 р. складає 8 чоловік, норматив –1 людина-інвалід. На підприємстві, як вбачається зі звіту, підписаного керівником та головним бухгалтером, не працювало жодного інваліда (а.с.4).

Отже, відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню 1 інваліда і зобов’язаний сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі половини середньої річної заробітної плати в сумі 2 625 грн. (5255,07(середньорічна заробітна плата):2 ? 2 625).

Згідно пункту 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 70 (далі Порядок сплати…), роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Підприємством не виконано вимоги ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»та Порядку сплати…, в добровільному порядку не сплачено адміністративно-господарські санкції. Тобто, позовні вимоги щодо стягнення 2 625 грн. санкцій підставні, доведені матеріалами справи і підлягають до задоволення в повній сумі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала.

Керуючись Законом України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні ст.ст.70,71,86,94,158-163,186 КАС України, господарський суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Підприємства «Лель», м. Луцьк, вул. Львівська,75, ідентифікаційний код 13348408, р/р 260012094 в АППБ «Аваль», МФО 303569 на користь держави Держбюджет міста Луцька 50070000 номер рахунку 0002, ідентифікаційний код 21741605, банк ГУДКУ у Волинській області, МФО 803014 адміністратвино-господарські санкції в сумі 2 625 грн. за непрацевлаштування інвалідів у 2006 році.

3. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього 20 денного строку. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана до адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                    Л.М.Сініцина