ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р.
Справа № 9/37-4А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньфрукт»,                                  смт. Маневичі

До    Волинської митниці, м. Ковель

Про  визнання недійсним подання Волинської митниці від 27.12.2006 р. №4

Головуюча  суддя    Л.І. Соломка

При секретарі          Т.О. Кідиба

Представники:

Від позивача: Трофимук А.В. - директор;

Від відповідача: Сидорук Н.В. –провідний юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №13/15-2999 від 07.05.2007 р.

Права та обов’язки сторонам роз’яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу від представників сторін не поступило.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньфрукт» звернувся з адміністративним позовом  до Волинської митниці та просить визнати недійсними подання Волинської митниці від 27.12.2006 р. №4,  з врахуванням уточнення позовних вимог від 16.05.2007 р. №9 просить відкликати з Ківерцівської МДПІ подання від 27.12.2006 р. №4 та скасувати його.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним:

Волинська митниця направила до Ківерцівської МДПІ  подання від  27.12.2006 р. №4 для стягнення  з позивача ПДВ в сумі 8 310,44 грн., в тому числі: основний платіж –7 914,70 грн., штрафні санкції –395,74 грн. на підставі  підп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»згідно повідомлення №10 від 01.11.2004 р., яке  було  оскаржено  позивачем в адміністративному порядку, передбаченому п.5.2 ст.5 Закону.  Скарга на ім?я  начальника Волинської митниці надіслана поштою  за №15 від 15.11.2004 р. Відповідач вмотивованої відповіді на скаргу у встановлені строки не подав, тому  вона вважається повністю задоволеною на користь позивача.

Відповідач –Волинська митниця  у відзиві на позов від 11.05.2007 р. №13/18-3084 та у судовому  засіданні проти адміністративного позову заперечує, посилаючись, що повідомлення  №10 від 01.11.2004 р., яким позивачу визначено податкове зобов’язання по сплаті  ПДВ у сумі  7 914,70 грн. згідно ВМД від 27.09.2002 р. №20100/2/002299 прийняте на підставі рішення комісії Держмитслужби України за результатами  комплексної перевірки діяльності Волинської митниці відповідно до акту перевірки відділу  митних платежів м. Ковель та митного поста «Луцьк» Волинської митниці від 21.10.2004 р. згідно ст.6 Закону України №2181-ІІІ..

Позивач звернувся зі скаргою на дане рішення до Волинської  митниці 15.11.2004 р., остання  розглянула скаргу та направила  відповідь на адресу позивача 25.11.2004 р. за вих.. номером №13/13-7487, тому не погоджується з твердженням позивача, що відповідь на скаргу  не дана і вважає, що сума податкового зобов’язання є узгодженою.

У подальшому відповідно до підп. 6.2.1 ст.6 Закону України №2181-ІІІ Волинська митниця, як контролюючий орган, що провів процедуру узгодження  суми податкового зобов’язання, надіслала  подання №4 від  27.12.2006 р. про стягнення  суми податкового боргу з ТзОВ «Волиньфрукт» в сумі 8 310,44  грн. (де  основний платіж –7 914,70 грн., штрафні санкції –395,74 грн.) Маневицькому відділенню Ківерцівської МДПІ. На думку відповідача дане подання не є актом у розумінні  ст..17 КАС України та не може бути предметом  судового розгляду, тому просить у позові відмовити.

На вимогу суду відповідач подав витяг з реєстру поштової кореспонденції за 25.11.2004 р., згідно якого направлений лист №13/7487 на адресу ТзОВ «Волиньфрукт», смт. Маневичі та стверджує, що таким чином направлена  відповідь на скаргу на позивача.

Ківерцівська МДПІ на вимогу ухвали суду від 21.05.2007 р. повідомила, що податковим органом  було направлено ТзОВ «Волиньфрукт»першу податкову вимогу від 18.01.2007 р.  №1/23 про сплату податкового боргу з ПДВ  у сумі 7 914,70  грн. та 395,74  грн. штрафних санкцій, яка сформована  на підставі подання Волинської митниці від 27.12.2006 р. №4 відповідно  до вимог  підп. 6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» ( далі –Закон України №2181-ІІІ) та Постанови  Кабінету Міністрів України від 24.10.2001 р. №1387, якою затверджено Порядок надіслання органом державної податкової служби подання про здійснення  заходів з погашення податкового боргу платника податків  та інформації про скасування  або зміну суми  нарахованого податкового зобов’язання  за рішенням суду  (господарського суду) від інших контролюючих органів  (далі –Порядок). За повідомленням  Ківерцівської МДПІ у подальшому  від Волинської митниці подань щодо зазначеного платника не надходило, тому друга податкова вимога не формувалась і не виставлялась платнику ТОВ «Волиньфрукт».

Із матеріалів справи, пояснень представників сторін, Ковельської МДПІ, господарський суд

в с т а н о в и в :

За результатами комплексної перевірки службової та фінансово-господарської  діяльності Волинської митниці за 2002 –І півріччя 2004 р. відповідно до наказу Держмитслужби від 29.09.2004 р. та згідно ст..6 Закону України  №2181-ІІІ складено акт перевірки ТзОВ «Волиньфрукт» від 21.10.2004 р., де зазначено, що позивачем  згідно ВМД від 27.09.2002 р. №20100/2/002299 на митну територію України ввезено матеріальну інвестицію  польськими учасниками ТзОВ «Волиньфрукт»в статутний фонд товариства в формі основних засобів: саджанців полуниці та сільськогосподарського обладнання –на загальну суму 13 125 євро.

На підставі даного акту перевірки начальником Волинської митниці  прийняте  повідомлення №10 від 01.11.2004 р., згідно якого платнику  визначено  суму  податкового зобов’язання  з ПДВ  у сумі 7 914,70 грн., яке направлене ТзОВ «Волиньфрукт», і ним отримане, оскільки  на дане повідомлення  товариство направило скаргу від 15.11.2004 р.  №15 начальнику Волинської митниці. Відповідь на дану скаргу Волинської митницею направлено платнику за вих. №15/15-7487 від 25.11.2004 р. простою кореспонденцією, що  підтверджено  витягом з реєстру  простої кореспонденції за 25.11.2004 р. Позивач  заперечує отримання відповіді на скаргу та відповідно до  абз.3 підп. 5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України №2181-ІІІ вважає задоволеною на користь платника.

27.12.2006 р. за №4 на адресу Маневицького відділення  Ківерцівської МДПІ Волинською митницею направлено  подання про здійснення  заходів з погашення податкового боргу  по ПДВ на суму 8 310, 44 грн., в тому числі: основний платіж –7 914,70 грн., штрафні санкції –395,74 грн.

На підставі даного подання Ківерцівською МДПІ сформована перша податкова вимога  від 18.01.2007 р. №1/23, яка направлена ТзОВ «Волиньфрукт».

Між тим, відповідно до п.3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 24.10.2001 р. №1387 подання для виставлення першої податкової вимоги надсилається  податковому органу не пізніше ніж на п’ятий робочий день  після  закінчення встановленого  законом  граничного терміну сплати узгодженої суми податкового зобов’язання.

Подання для виставлення другої податкової вимоги надсилається податковому органу  на 40 календарний день  з дати надіслання   подання, зазначеного  у пункті 3 цього Порядку (п.4).

Волинською митницею, в порушення  зазначених вимог, подання для виставлення першої податкової вимоги надіслано Ківерцівській МДПІ більше ніж через 2 роки, а подання для виставлення другої податкової вимоги не направлялось взагалі.

Водночас,  відповідно до роз’яснення Президії Вищого арбітражного  суду України від 26.01.2000 р. №02-5/35 (з наступними змінами та доповненнями) акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто  офіційний письмовий  документ,  який породжує певні правові наслідки, спрямований  на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або  визначеній  законом  компетенції органу, який  видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта  недійсним є також порушення  у зв’язку  з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

В даному випадку предметом спору є подання контролюючого органу –Волинської митниці органу стягнення Ківерцівській           МДПІ  про здійснення заходів  з погашення  податкового боргу платника податків –ТзОВ «Вольньфрукт», що  передбачено підп. 6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України №2181-ІІІ, Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1387 від 24.10.2001 р., Порядком дій митних  органів при несвоєчасному погашенні платниками податків податкових зобов’язань, затвердженим наказом  Держмитслужби  України від 11.05.2006 р. №370, зареєстрованим в Міністерстві юстиції  України  29.05.2006 р. №614/12488. Тобто даний документ  не є актом  індивідуальної дії у розумінні ст..17 КАС України, має обов’язковий характер для податкового органу, а не для позивача, тому відсутні  підстави вважати, що він  порушує права позивача.

Враховуючи вищевикладене, у позові слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.89 КАС України особа, яка звернулася до адміністративного суду з позовною заявою повинна сплатити судовий збір, який згідно з п.3 розділу VІІ «Прикінцеві і перехідні положення»до набрання чинності  законом, який  регулює порядок сплати і розміри судового збору сплачується  в порядку, встановленому законодавством для державного мита. Зокрема, відповідно до Декрету КМУ «Про державне мито»з позовів немайнового характеру - 3 грн. 40 коп. Позивачем згідно  платіжного доручення №17 від 23.02.2007 р. сплачено 85 грн., тобто в розмірі більшому, ніж визначено законодавством.

Згідно п.2 ст.89 КАС України судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Господарський суд, керуючись Конституцією України, Законом України «Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Порядок надіслання органом державної податкової служби подання про здійснення  заходів з погашення податкового боргу платника податків  та інформації про скасування  або зміну суми  нарахованого податкового зобов’язання  за рішенням суду  (господарського суду) від інших контролюючих органів, Порядком дій митних  органів при несвоєчасному погашенні платниками податків податкових зобов’язань, ст.ст.69,71,79,86,158-160 КАС України

п о с т а н о в и в :

1. У позові відмовити.

На постанову  через суд  першої інстанції може бути  подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Апеляційну  скаргу може бути подано через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після  подання заяви  про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної  інстанції.

Апеляційну скаргу може  бути  подано без попереднього подання заяви  про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, установлений для подання  заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова набирає  законної сили  після закінчення строків для подання  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                 Л.І. Соломка

Дата виготовлення повного

тексту постанови -01.06.2007 р.