ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2007 р.
Справа № 10/222-4329

15:00 год.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Півторака М.Є.

при секретарі судового засідання  Єднаку О.М.

Розглянув справу:

За позовом: Державного підприємства "Залозецький спиртзавод", смт. Залізці, Зборівського району Тернопільської області

до відповідача: Козівської міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Козова, вул. Грушевського, 48 Тернопільської області

за участю представників :

позивача: Теслюк С.З. –представника , довіреність № 298 від 05.06.06р.

відповідача: Шевчук Р.Є. –головного ДПІ юридичного відділу Козівської МДПІ, довіреність № 4507/14-10 від 14.11.06р.

Учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно  ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

До господарського суду Тернопільської області звернулося з позовом Державне підприємство "Залозецький спиртзавод", смт. Залізці, Зборівського району Тернопільської області до Козівської міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Козова, вул. Грушевського, 48 Тернопільської області про:

·          Скасування податкового повідомлення –рішення Козівської МДПІ від 11.05.06р. за № /0 яким позивачу по справі визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на добавлену вартість в сумі 122181,00 грн. , в тому числі 81454,00 грн. основного платежу та 40727,00 грн. штрафних санкцій;

·          Скасування податкового повідомлення рішення Козівської МДПІ від 11.05.06р. за № /0, яким позивачу по справі визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в сумі 35796,00 грн. в тому числі 24098,00 грн. основного платежу та 11698,00 грн. штрафних санкцій.

Позов, підтриманий в судовому засіданні повноважними представниками, ДП "Залозецький спиртзавод", смт. Залізці, Зборівського району Тернопільської області обґрунтовує тим, що спірні правові акти індивідуальної дії є незаконними, прийняті податковим органом з порушенням законодавства з питань оподаткування, а відтак підлягають скасуванню в судовому порядку. Дане твердження мотивоване посиланнями на приписи Законів України “Про податок на додану вартість”, „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та інші нормативно –правові акти, які регулюють даний предмет спору.

У запереченнях на позов, та згідно з поясненням повноважного представника, відповідач позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на їхню безпідставність, зазначивши  при цьому, що оскаржуване податкове повідомлення –рішення винесене контролюючим органом в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства, з врахуванням фактичних обставин та досліджених в процесі перевірки документів.

У відповідності до статей 128,150 КАСУ справа слуханням відкладалась до 09:45 год. 30.11.2006 року та в судових засіданнях оголошувалась перерва до 15:00 год. 26 грудня 2006 року та, відповідно,  до 15:00 год.  25 січня 2007 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши обґрунтування представника сторін позивача та заперечення представника відповідача, суд встановив наступне:

За результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства Державним підприємством "Залозецький спиртзавод" по взаємовідносинах з ПП “Багро”, ПП “Матрікс”, УПП “Укртехмаш”, посадовими особами контролюючого органу 05.05.2006р. складено акт (б/н). Період діяльності платника податків, що охоплений перевіркою з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року.

За наслідками дослідження документів позивача, податковим органом зроблені, поряд з іншими, висновки про порушення Державним підприємством "Залозецький спиртзавод" вимог Закону України „Про податок на додану вартість", Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Зважаючи на наведені обставини, 11.05.2006р. контролюючим органом відповідно до підпункту „Б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі Закон №2181) та згідно з пунктом 4.5 Порядку позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем та штрафними (фінансовими) санкціями:

·          згідно з податковим повідомленням –рішенням №/0 в розмірі 122181.00 грн.;

·          згідно з податковим повідомленням –рішенням №/0 в розмірі 35796,00 грн.

Як слідує із матеріалів справи та  пояснень представників сторін у засіданні, вказаний вище акт ненормативного характеру оскаржувався позивачем із застосуванням процедури апеляційного узгодження податкового зобов'язання  в порядку визначеному пунктом 5.2 статті 5 Закону  № 2181.

Рішенням Державної податкової адміністрації в Тернопільській області за № 8332/10/25-007 від 31.07.2006 року за результатами розгляду контролюючими органами первинної та повторної скарг:

1)          скасовано податкове –повідомлення рішення Козівської МДПІ від 11.05.2006р. №/0 в частині визначеного податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 5967,0 грн., в тому числі 4017,0 грн. за основним платежем та 1950,0 грн. штрафних санкцій;

2)          залишено без змін податкове –повідомлення рішення Козівської МДПІ від 11.05.2006р № /0 про визначену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість та в зазначеній частині рішення Козівської МДПІ від 01.06.2006 року № 894/10-10 «Про результати розгляду первинної скарги», а повторну скаргу в цій частині –без задоволення .

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне :

Оцінюючи висновки, які містяться у матеріалах перевірки суд враховує, що нарахування спірних сум податкових зобов'язань по податку на додану вартість проведено контролюючим органом за результатами дослідження фінансово –господарських операцій позивача із ПП «Багро», ПП «Матрікс», Унітарним ПП «Укртехмаш».

Перевіркою повноти та своєчасності відображення в обліку та звітності ДП «Залозецький спиртовий завод»по проведених фінансово –господарських операцій з ПП «Матрікс»встановлено наступне:

Згідно податкової накладної № 11 від 13.10.05р. (завірена факсимільним підписом директора ПП «Матрікс»Козака Р.Є.) ПМ «Матрікс»реалізувало ДП «Залозецький спиртовий завод»товарно –матеріальні цінності (датчики тиску РС-28/Ех/0-40 кПа/PZ/М) загальною вартістю 3934,44 грн. та передало рахунок №2609102 на здійснення оплати, за яким ДП згідно платіжного доручення № 356 від 27.09.05р. перераховано дану суму. Сума ПДВ по даній накладній включена до податкового кредиту ДП в грудні 2005 р. Проте начальник відділу амортизаційних систем керування виробництвом Крушельницькій Ю.О. зазначає факт отримання датчиків тиску разом з супровідними документами в м. Тернополі від представника фірми «Аплісенс-Тер». Згідно листа ДПА в Тернопільській області №2404/7/23-227 від 19.04.06р. ПП «Матрікс»перерахувань коштів з банківського рахунку на аналогічне обладнання не проводило та листа ДПІ у Підволочиському районі № 186/07-23 від 14.04.06р. за ПП «Матрікс»жовтень місяць (період реалізації датчиків тиску) задекларовані нульові показники. Суми ПДВ віднесені до податкового кредиту не знаходять підтвердження в податкових зобов’язаннях продавця. ДП  «Залозецький спиртовий завод»завищило за грудень 2005 р. податковий кредит по операціях з ПП «Матрікс»на 656 грн. та відповідно занижено податкове зобов’язання по сплаті ПДВ. Податкова накладна №11 від 13.10.05р. не виконує свої законодавчо обґрунтовані функції і її оригінал не підтверджується копією (згідно пп. 7.2.3. п. 7.2. ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість»оригінал податкової накладної надається покупцю копія залишається у продавця товарів).

Перевіркою повноти та своєчасності відображення в обліку та звітності ДП «Залозецький спиртовий завод»по проведених фінансово –господарських операцій з УПП «Укртехмаш»встановлено наступне:

26.03.04р. на Західно - українській товарній біржі заключено договори купівлі - продажу № 0502681(А), №0502691 від 26.03.04р. (завірені факсимільним підписом керівника УПП «Укртехмаш»Гнатюком Михайлом Євгеновичом) між приватним підприємцем Чистою Вікторією Любомирівною, що діє в інтересах УПП «Укртехмаш»(договір доручення № 208 від 19.03.05р.) та членом брокерської контори «Дім»в особі брокера Стойко Юлії Ігорівни яка діє в інтересах ДП «Залозецький спиртовий завод»(доручення №208 від 18.04.05р.) щодо придбання транспортних засобів : автомобіля DAF 95 XF380 (ціна –288750,00 грн.); напівпричіпа АЦ ТА Ohlegger (ціна –96250,00 грн.).   Згідно податкових накладних № 1804-01, № 1804-02 ДП «Залозецький спиртовий завод»отримує від УПП «Укртехмаш»сідловий тягач DAF 95 XF380 та напівпричіп АЦ ТА Ohlegger. Суми ПДВ зазначені УПП в накладних –48125,00 грн. та 16041,67 грн. ДП «Залозецький спиртовий завод»включило до податкового кредиту за квітень 2005 року. Згідно листа ДПА в Тернопільській області № 4204/7/23-227 від 19.04.06р. УПП «Укртехмаш»перераховувало кошти за транспортні засоби ТОВ «Поділля-Транс»м. Тернопіль та листа Тернопільської ОДПІ № 23006/15-01 від 18.04.06р. в декларації по ПДВ за період реалізації автотранспортних засобів задекларовано до сплати 600 грн. ДП «Залозецький спиртовий завод»за квітень 2006 року завищено податковий кредит по операціях з УПП «Укртехмаш »на суму 64167 грн. та відповідно занижено податкове зобов’язання по сплаті ПДВ. Податкові накладні № 1804-01 та № 1804-02 не виконують свої законодавчо обґрунтовані функції і її оригінал не підтверджується копією (згідно пп. 7.2.3. п. 7.2. ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість»оригінал податкової накладної надається покупцю копія залишається у продавця товарів).

Перевіркою повноти та своєчасності відображення в обліку та звітності ДП «Залозецький спиртовий завод»по проведених фінансово –господарських операцій з ПП «Багро»встановлено наступне:

01.10.04 р. між ПП «Багро»та ДП «Залозецький спиртовий завод»укладено договір на транспортне обслуговування , згідно якого ПП «Багро»бере на себе зобов’язання по наданню послуг автомобілем Камаз у повному справному технічному стані, а також несе експлуатаційні витрати проводить тех. обслуговування і оплату праці водія, ДП «Залозецький спиртовий завод»проводить оплату після надання рахунку –фактури з розрахунку 7,40 грн. в.т.ч. ПДВ 20% за 1 км. пробігу. На виконання договору ПП «Багро»надало транспортні послуги ДП «Залозецький спиртовий завод»по вивезенні браги вартістю 96390 грн.(оформлені актами здачі - прийняття робіт) в свою чергу  ДП «Залозецький спиртовий завод»перерахувало на р/р ПП «Багро»93390,00 грн.

Зазначає, що згідно п. 11.2 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні , затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.1097р. №363 (зареєстровано в Мін’юсті України 20.02.98р.за № 128/2568) визначено, що ТТН –єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ , призначений для списання товарно –матеріальних цінностей , обліку на шляху їх переміщення оприбуткування , складського, оперативного та бухгалтерського обліку а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

ДП «Залозецький спиртовий завод»в порушення пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 334/94-ВР від 28.12.94р. внесено до валових витрат 96390,00 грн. та відповідно занижено податкове зобов’язання по сплаті ПДВ.

29.06.05р. між ПП «Багро»та ДП «Залозецький спиртовий завод»укладено договір поставки продукції (30 тонн пивоварного ячменю загальною вартістю 18900,00 грн. в.т.ч. ПДВ –3150 грн.) № 29/06-05-1. На реалізацію ПП «Багро »виписало податкову накладну № 144 від 29.06.05р. де вказана сума ПДВ 3150,00 грн. , яка в червні 2005 року включена ДП «Залозецький спиртовий завод»до податкового кредиту.Договір, видаткова та податкова накладна засвідчена факсимільним підписом директора ПП «Багро»Барана О.А.

ДП «Залозецький спиртовий завод»по операціях з ПП «Багро»занизило зобов’язання по сплаті ПДВ в сумі 16631 грн. Податкова накладна №144 від 29.06.05р. не виконує свої законодавчо обґрунтовані функції і її оригінал не підтверджується копією (згідно пп. 7.2.3. п. 7.2. ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість»оригінал податкової накладної надається покупцю копія залишається у продавця товарів).

Отже, за результатами дослідження фінансово –господарських операцій позивача із ПП «Багро», ПП «Матрікс», Унітарним ПП «Укртехмаш»відповідачем зроблений акцент на неналежне оформлення податкових накладних та відповідно відсутність у ДП «Залозецький спиртовий завод»права на податковий кредит.

В порушення Закону України "Про бухгалтерський облік в Україні" позивачем не представлено первинних документів, які б підтверджували здійснення господарської операції, оскільки наявні видаткові накладні не містять особистого підпису матеріально –відповідальної особи позивача, яка отримала ТМЦ, а податкові накладні завірені факсимільним підписом;

Згідно із інформацій що надійшли від інших контролюючих органів, встановлено що фінансово –господарські операції ДП «Залозецький спиртовий завод»проводило із суб'єктами господарювання із ознаками "фіктивності".

Виконання сторонами договірних зобов'язань засвідчується як первинними документами (копії видаткових накладних та платіжних документів про перерахування коштів в матеріалах справи) так і матеріалами перевірки з цього приводу.

Із матеріалів справи слідує, що ДП «Залозецький спиртовий завод»на час проведення спірних операцій  являвся  платником податку на додану вартість.

Відповідно до п.п.3.1.1 статті 3, пункту 7.1  статті 7 Закону, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з поставки товарів (робіт, послуг) на митній території України; продаж товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням ПДВ; особа –продавець, зареєстрована як платник ПДВ, зобов'язана на кожну повну  або часткову поставку товарів (робіт, послуг) нарахувати покупцю ПДВ, включити її до своїх податкових зобов'язань з дотриманням положень п.7.3 ст.7 Закону;  скласти і передати  контрагенту податкову накладну (п.7.2 ст.7 Закону), що є підставою для віднесення вказаної у ній суми ПДВ до податкового кредиту (п.7.4 ст.7 Закону).

У процесі розгляду справи судом, на підставі первинних документів (копії всіх документів оформлених сторонами за результатами спірних господарських операцій в матеріалах справи), пояснень учасників спору, з'ясовано, що:

ПМ «Матрікс»реалізувало ДП «Залозецький спиртовий завод»товарно –матеріальні цінності (датчики тиску РС-28/Ех/0-40 кПа/PZ/М) загальною вартістю 3934,44 грн.

На виконання обов'язку зазначеного у  п.п. 7.2.1 п.7.2 статті 7 Закону продавець –ПП «Матрікс»надав покупцю - позивачу у справі податкову накладну. Щодо доводів податкового органу, що вказані накладні підписані із використанням факсимільного підпису, а відтак не відповідають  наказу ДПА України від 30.05.1997 року, суд вважає за необхідне зазначити, що реквізити та відомості, які повинні містити податкові накладні  наведені у п.п.7.2.1 п.7.2 статті 7 Закону. Вимоги вказаної вище правової норми контрагентом позивача дотримані в повному обсязі, відомості податкових накладних  дають можливість як ідентифікувати особу, що їх  видала так і містять дані  про придбані у неї  товари, їх вартість та відповідну суму податку на додану вартість. Крім того, стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік в Україні" до обов'язкових реквізитів первинного документу (документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення - стаття 1 даного Закону) відносить особистий підпис або інші дані, що дають змогу  ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, в тому числі і факсиміле (п.2.5 Положення  про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене  наказом Міністерства фінансів України  від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстроване Мін'юстом України 5 червня 1995 р. за № 168/704).

Зустрічних перевірок взаємовідносин з позивачем контролюючим органом не проводилось.

Предметом спору у даній справі в частині фінансово –господарських операцій позивача із ПП «Матрікс»являються правомірність формування позивачем податкового кредиту по операціях з поставки товарів.

Поряд з цим, суд враховує, що відповідно до п.п. 7.7.1 п.7.7 статті 7 Закону, суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду. Жодних доказів, які вказували б на порушення ПП «Матрікс» вересень, жовтень 2005 року вимог Закону при формуванні своїх податкових зобов'язань по спірних операціях із позивачем, а відтак і задекларованих у деклараціях з ПДВ до сплати сум ПДВ за звітні періоди контролюючим органом суду не представлено.

При цьому слід зазначити, що  Закон не ставить в залежність право на отримання податкового кредиту  платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Згідно з п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Тобто до складу податкового кредиту звітного періоду відносяться суми податку, сплачені в ціні товару при їх придбанні, якщо платник податку мав підстави включити витрати на придбання товару до складу валових витрат відповідно до вимог ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”. При цьому для вказаного віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару, до податкового кредиту платника податку, який придбав зазначений товар, Законом України “Про податок на додану вартість”  не передбачено умов про сплату цих сум до бюджету. Статтею 7 зазначеного Закону передбачено лише обов'язок платника податку надати покупцю податкову накладну, а у разі імпорту товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового кредиту вважається вантажна митна декларація, яка підтверджує сплату податку на додану вартість.

Верховний Суд України у постанові від 18 квітня 2006 року (копія у справі) зазначив, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит  у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови  та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що матеріалами справи не підтверджуються порушення товариством п.п.7.2.3 п.7.2 п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5.п.п.7.7.1 п.7.7 статті 7  Закону.

Між приватним підприємцем Чистою Вікторією Любомирівною, що діє в інтересах УПП «Укртехмаш»та членом брокерської контори «Дім»в особі брокера Стойко Юлії Ігорівни яка діє в інтересах ДП «Залозецький спиртовий завод»заключні договори купівлі - продажу № 0502681(А), №0502691 від 26.03.04р., щодо придбання транспортних засобів : автомобіля DAF 95 XF380 (ціна –288750,00 грн.); напівпричіпа АЦ ТА Ohlegger (ціна –96250,00 грн.). Згідно податкових накладних № 1804-01, № 1804-02 ДП «Залозецький спиртовий завод»отримує від УПП «Укртехмаш»сідловий тягач DAF 95 XF380 та напівпричіп АЦ ТА Ohlegger.

Як стверджує податковий орган суми ПДВ зазначені УПП в накладних –48125,00 грн. та 16041,67 грн. ДП «Залозецький спиртовий завод»включені до податкового кредиту за квітень 2005 року не знаходять свого підтвердження в податкових зобов’язаннях цих товарів а податкові накладні № 1804-01 та № 1804-02 не виконують свої законодавчо обґрунтовані функції і її оригінал не підтверджується копією.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи податкового органу щодо невідповідності податкових накладних № 1804-01 та № 1804-02 з підстави факсимільного підпису на них з вищезазначених підстав.

Предметом спору у даній справі в частині фінансово –господарських операцій позивача із УПП «Укртехмаш»являються правомірність формування позивачем податкового кредиту по операціях за договорами купівлі - продажу № 0502681(А), №0502691 від 26.03.04р. щодо придбання транспортних засобів : автомобіля DAF 95 XF380 (ціна –288750,00 грн.); напівпричіпа АЦ ТА Ohlegger (ціна –96250,00 грн.).

Податковий орган стверджує, що ДП «Залозецький спиртовий завод» завищило податковий кредит по операціях з УПП «Укртехмаш»в сумі 64167,00 грн., однак, як вбачається з висновків акту перевірки зазначена сума включена в заниження за квітень 2005 року.

Як вже зазначалось вище,  Закон не ставить в залежність право на отримання податкового кредиту  платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Між ПП «Багро»та ДП «Залозецький спиртовий завод»укладено договір на транспортне обслуговування. На виконання договору ПП «Багро»надало транспортні послуги ДП «Залозецький спиртовий завод»по вивезенні браги вартістю 96390 грн. в свою чергу  ДП «Залозецький спиртовий завод»перерахувало на р/р ПП «Багро»93390,00 грн.

Спростовується твердження щодо ТТН що є первинною транспортною документацією і як наслідок завищення ВВ на загальну суму 96390,00 грн. та заниження ДП податку на прибуток в сумі 24098,00 грн. оскільки відповідно до пп. 5.3.9. п.5.3. ст. 5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат витрати не підтверджені відповідними розрахунковими , платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами податкового оббігу.

Оскільки одержані від ПП «Багро»транспортні послуги оплачені безготівковими розрахунками підтвердженням ВВ у відповідності пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств»є платіжні доручення.

Щодо договору поставки продукції (30 тонн пивоварного ячменю загальною вартістю 18900,00 грн. в т .ч. ПДВ –3150 грн.) № 29/06-05-1 укладеного між ПП «Багро»та ДП «Залозецький спиртовий завод»та відповідно накладної № 144 від 29.06.05р., де вказана сума ПДВ 3150,00 грн. , яка в червні 2005 року включена до податкового кредиту то податковий орган зазначає невідновідність чинному законодавству податкової накладної оскільки вона засвідчена факсимільним підписом директора ПП «Багро»Барана О.А., а також заниження зобов’язання по сплаті ПДВ в сумі 16631 грн.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи податкового органу щодо невідповідності податкових накладної №144 з підстави факсимільного підпису на ній з вже вищезазначених підстав.

Слід зазначити, що акт ненормативного характеру оскаржувався позивачем із застосуванням процедури апеляційного узгодження податкового зобов'язання  в порядку визначеному пунктом 5.2 статті 5 Закону  № 2181, за результатами розгляду контролюючими органами первинної та повторної скарг скасовано податкове – повідомлення рішення Козівської МДПІ від 11.05.2006р. №/0 в частині визначеного податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 5967,0 грн., в тому числі 4017,0 грн. за основним платежем та 1950,0 грн. штрафних санкцій.

Таким чином, враховуючи, що податковим органом   самостійно  скасовано податкове –повідомлення рішення від 11.05.2006р. №/0 в частині визначеного податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 5967,0 грн., суд вважає, що в цій частині позовних вимог адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, судом враховано і положення статті 71 КАС України, згідно із якою  в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій  покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч вказаної норми, належних та допустимих доказів, які б  підтверджували правомірність дій контролюючого органу у спірних правовідносинах суду не представлено, факт невиконання позивачем вимог  Закону зібраними у справі доказами не підтверджується, а відтак позовні вимоги, визнати як обґрунтовані та належним чином доведені, слід задовольнити частково.

Таким чином, враховуючи, що  згідно вимог Конституції України, законодавства України відповідальність осіб, в тому числі і суб’єктів господарювання носить індивідуальний характер, що Законом не передбачено відповідальності особи за протиправні вчинки та діяльність інших осіб, суд визнає позовні вимоги Державного підприємства «Залозецький  спиртовий завод»щодо скасування податкового повідомлення-рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції № /0 від 11 травня  2006 року обґрунтованими, правомірними та  такими, що підлягають до задоволення.

Щодо скасування податкового повідомлення – рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції від 11 травня 2006 року № /0 адміністративний позов суд вважає за необхідне задовольнити частково, а саме: частково скасувати податкове повідомлення –рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції від 11 травня 2006 року № /0 на суму 29 829 грн.; в частині скасування податкового повідомлення –рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції від 11 травня 2006 року № /0 на суму 5 967 грн.  відмовити .

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судове рішення, ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Стаття 258 КАС України передбачає, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Разом з тим, судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 7, 86, 89, 94 - 98, 156, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати податкове повідомлення –рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції від 11 травня  2006 року № /0 з моменту його прийняття .

3. Скасувати частково податкове повідомлення –рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції від 11 травня 2006 року № /0 на суму 29 829 грн. з моменту його прийняття .

4. В частині скасування податкового повідомлення –рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції від 11 травня 2006 року № /0 на суму 5 967 грн. –відмовити .

5.Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства “ Залозецький спиртзавод “ смт. Залізці Зборівського району (код 00375071 ) –3 (три) грн. 40 коп. державного мита.

6. Виконавчий лист видати за заявою ДП «Залозецький спиртовий завод».

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

7.Постанова складена в повному обсязі 01 лютого 2007 року .

Суддя                                                            М.Є. Півторак