ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.

№ 9/135

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

УПФ України в Бобринецькому
районі Кіровоградської області

на постанову

від 13.12.2006 р.
Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 9/135
господарського суду Кіровоградської області

за заявою

УПФ України в Бобринецькому
районі Кіровоградської області

до

КСП “Кетрисанівське”, с.
Кетрисанівка Бобринецького р-ну Кіровоградської області

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_1.

представники
сторін в судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
Кіровоградської області знаходиться справа № 9/135 про банкрутство КСП
“Кетрисанівське”.

Постановою господарського суду
Кіровоградської області від 15.06.2004 р. КСП “Кетрисанівське” визнано
банкрутом, як відсутнього боржника, відкрито відносно нього ліквідаційну
процедуру та призначено ліквідатором ініціюючого кредитора - УПФ України в
Бобринецькому районі Кіровоградської області.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 17.08.2004 р. здійснено заміну ліквідатора та
ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Ліквідатор банкрута подав до суду
звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс в порядку ч. 1 ст. 32 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі
- Закон).

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 26.09.2006 р. (суддя Шевчук О.Б.) у затвердженні
звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. (судді: Джихур О.В.
-головуючий, Коршун А.О., Виноградник О.М.) апеляційну скаргу УПФ України в
Бобринецькому районі Кіровоградської області залишено без задоволення, а ухвалу
господарського суду Кіровоградської області від 26.09.2006 р. -без змін.

Не погоджуючись з винесеною
постановою, УПФ України в Бобринецькому районі Кіровоградської області
звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від 13.12.2006 р.

На думку заявника касаційної скарги,
судом апеляційної інстанції неправильно застосовано ст. 31 Закону.

Обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування
судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Погашення вимог кредиторів у
процедурі банкрутства здійснюється згідно з черговістю, встановленою ст. 31
Закону.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті
вимоги кожної наступної черги задовольняються після повного задоволення вимог
попередньої черги.

Втім, як встановлено попередніми
судовими інстанціями, ліквідатор банкрута, не закінчивши погашення вимог
кредиторів другої черги щодо виплати заробітної плати колишнім працівникам
підприємства, погасив вимоги кредитора третьої черги - УПФ України в
Бобринецькому районі Кіровоградської області щодо заборгованості зі страхових
внесків, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 31 Закону.

Порушення черговості задоволення
вимог кредиторів є підставою для відмови у затвердженні звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу, наслідком якого є припинення провадження у справі.

У зв'язку з чим, ухвала суду першої
інстанції про відмову у затвердженні звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу
та зобов'язання ініціюючого кредитора у справі надати кандидатуру іншого
ліквідатора є законною та обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги УПФ
України в Бобринецькому районі Кіровоградської області про те, що зазначена
заборгованість із заробітної плати перед колишніми працівниками підприємства
виявлена після погашення заборгованості перед ним, визнаються колегією суддів
необґрунтованими, оскільки такий факт не може змінювати встановлену Законом
черговість задоволення вимог кредиторів.

Також, відсутність майнових активів
банкрута, на яку посилається заявник касаційної скарги, не перешкоджає усуненню
ліквідатором банкрута порушень вимог Закону.

Враховуючи викладене, колегія
суддів дійшла висновку про відповідність постанови суду першої інстанції, якою
залишено без змін ухвалу суду першої інстанції, вимогам чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись  ст. ст. 31, 32, 52 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст.
1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу УПФ України в Бобринецькому
районі Кіровоградської області залишити без задоволення.

2.          Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. у справі № 9/135 залишити
без змін.

Головуючий                                                                          Б.М.
Поляков

Судді
Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко