ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007 р.
№ 20-2/258

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

прокуратури                                         Савицька О.В.

позивачів:                                         1. не з’явився
2. Єлістратов В.І. довіреність № 22
від 21.12.2006
Кірілкова С.М. довіреність № 19
від 21.12.2006

відповідача                                           Нікулічев М.М. довіреність № 752
від 03.06.2005
Чуєв Є.В. довіреність № 1011
від 24.05.2006
Вишняков С.В. довіреність № 2239
від 18.10.2006

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Міністерства оборони Російської Федерації

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.12.2006

у справі

господарського суду
№ 20-2/258

м. Севастополя

за  позовом
Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі:

1. Міністерства транспорту України

2. Державної установи “Держгідрографія”

до

про

Міністерства оборони Російської Федерації, військової частини 49385 Чорноморського флоту Російської Федерації

вилучення майна із незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 19.12.2002 позов задоволено частково, витребувано у Міністерства оборони Російської Федерації об’єкти і майно навігаційно-гідрографічного забезпечення мореплавства, які належать державній установі “Держгідрографія”, згідно переліку за 68 позиціями, який викладено в пункті першому рішення. В частині витребування майна по 5 позиціям провадження у справі припинено у зв’язку з відмовою позивача від позову в цій частині. Відносно майна по 9 позиціям у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.02.2003 вказане рішення змінено, перелік майна, що витребовується у відповідача, згідно викладеному у пункті першому переліку доповнено по 9 позиціям. В іншій частині рішення господарського суду м. Севастополя від 19.12.2002 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 13.04.2005 на підставі ст. 89 ГПК України виправлено допущену у пункті першому резолютивної частини рішення господарського суду м. Севастополя від 19.12.2002 помилку. Пункт перший резолютивної частини вказаного рішення викладено в наступній редакції: Вилучити у Міністерства оборони Російської Федерації майно, що належить державній установі “Держгідрографія”, згідно переліку.

Додатковим рішенням господарського суду м. Севастополя від 13.04.2005 на підставі ст. 88 ГПК України доповнено резолютивну частину рішення господарського суду м. Севастополя від 19.12.2002 пунктом 5 наступного змісту: “5. Зобов’язати Міністерство оборони Російської Федерації передати вказані в пункті 1 резолютивної частини рішення господарського суду м. Севастополя від 19.12.2002 об’єкти і майно навігаційно-гідрографічного забезпечення мореплавства Державній установі “Держгідрографія”.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.06.2005 додаткове рішення господарського суду м. Севастополя від 13.04.2005 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду м. Севастополя від 19.12.2002, ухвали господарського суду м. Севастополя від 13.04.2005 та постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.06.2005 господарським судом м. Севастополя 05.07.2005 було видано наказ.

21.09.2006 Міністерством оборони Російської Федерації було подано до господарського суду м. Севастополя заяву, в якій Міністерство оборони Російської Федерації як стягувач у виконавчому провадженні, що було порушено відділом Державної виконавчої служби у м. Севастополі на виконання наказу господарського суду м. Севастополя від 05.07.2005, просив відстрочити виконання рішення у даній справі до вирішення питання про передачу об’єктів навігаційно-гідрографічного забезпечення мореплавства на міжурядовому рівні міждержавною комісією.

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 23.11.2006 (суддя Шевчук Н.Г.) відмовлено Міністерству оборони Російської Федерації у наданні відстрочки виконання рішення.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.12.2006 (колегія у складі суддів: Горошко, Н.П., Прокопанич Г.К., Щепанської О.А.) апеляційну скаргу Міністерства оборони Російської Федерації на ухвалу господарського суду м. Севастополя від 23.11.2006 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду м. Севастополя від 23.11.2006 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.12.2006 та ухвалою господарського суду м. Севастополя від 23.11.2006, Міністерство оборони Російської Федерації звернулось із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, відстрочити виконання рішення господарського суду м. Севастополя від 19.12.2002 до 01.03.2008 –до вирішення  міждержавною комісією питань про навігаційно-гідрографічне забезпечення мореплавства в Чорному та Азовському морях, функціонування і перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України, порядку способу передачі об’єктів та майна Чорноморського флоту.

В судове засідання 05.03.2007 не з’явився представник Міністерства транспорту України. Враховуючи, що Міністерство транспорту України повідомлено про час і місце розгляду справи належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за його відсутності.

Вищий господарський суд України, дослідивши матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги за таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 11113 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого або апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені у касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачена можливість оскарження ухвали про відмову у наданні відстрочки виконання рішення.

Наведені обставини виключають перегляд ухвали господарського суду м. Севастополя від 23.11.2006 у апеляційному та касаційному порядку, тому постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.12.2006 є такою, що підлягає скасуванню, а касаційне провадження у даній справі в частині оскарження ухвали господарського суду м. Севастополя від 23.11.2006 підлягає припиненню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони Російської Федерації  задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.12.2006 у справі № 20-2/258 скасувати.

Касаційне провадження у справі № 20-2/258 в частині оскарження ухвали господарського суду м. Севастополя від 23.11.2006 припинити.

Головуючий суддя                                                                             В.Карабань

судді:                                                                                                     Л.Ковтонюк

В.Чабан