ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2007 р.                                                 Справа №  8/223/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області

у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Вязовському М.А.,

за участю представників сторін:

від позивача –Бортика Р.О. по дов. № 47/131 від 14.05.2007р.;

від відповідача –Архипова Д.О. по дов. № 310 від 18.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом державного підприємства (ДП) Суднобудівний завод ім. 61 комунара,

54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38,

до комунального підприємства (КП) “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації”,

54030, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40,

про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ДП Суднобудівний завод ім. 61 комунара (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою № 36/189 від 03.05.2007р. до КП “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” (надалі-відповідач) про визнання за Державою в особі Верховної ради України у повному господарському віданні ДП Суднобудівний завод ім. 61 комунара право власності на нерухоме майно: спальний корпус літ. А-9, загальною площею 2396,7 кв. м. за рахунок перепланування та обладнання приміщень підвалу, лікувальний корпус літ. Б-1-2, загальною площею 1544,6 кв. м., веранду літ. в, загальною площею 18,0 кв. м., склад літ. Г (4,81*2,24), гараж літ. Д (11,42*3,26) та підстанцію літ. Е (5,2*9,58), яке розташоване за адресою: місто Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 6а.

Про час і місце судового засідання з розгляду спору сторони повідомлені у встановленому ГПК України порядку.

Відповідач у відзиві проти позову не заперечує, при цьому зазначає, що реконструкцію вищевказаних об’єктів нерухомого майна здійснено позивачем самочинно, а також посилається на те, що зазначене нерухоме майно є державною власністю і знаходиться  у господарському віданні позивача.

У судовому засіданні 31.05.2007р. за згодою присутніх представників сторін суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову. Висновок суду ґрунтується на такому:

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів від 07.02.1983 р. за № 155 позивачу відведена земельна ділянка по проспекту Героїв Сталінграду ріг пров. Паркового під проектування та будівництво профілакторію.

30.09.1988 р. Державною приймальною комісією складено акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом профілакторію на 150 місць заводу ім. 61 Комунара по проспекту Героїв Сталінграду, 4-а у м. Миколаєві. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської Ради народних депутатів від 30.09.1988 р. № 327 акт державної комісії по прийому в експлуатацію об’єкту “Профілакторій на 150 місць по пр. Героїв Сталінграду” - затверджено.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.04.1998 р. за № 259 позивачу передано у постійне користування земельну ділянку, площею 19575 кв. м. забудованих земель і в довгострокове тимчасове користування площею 8820 кв. м. відкритих земель прибережних захисних смуг водного фонду для обслуговування комплексу споруд санаторію-профілакторію “Інгул” за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 6-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене  нерухоме  майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ст. 18 Закону України “Про основи містобудування” закінчені будівництвом об’єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об’єктів забороняється. Статтею 3 Закону Україну “Про основи містобудування” встановлено, що будинки та споруди належать до об’єктів містобудування. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи, що Держава продовжує залишатись власником вищевказаного профілакторію, про що  свідчить лист Мінпромполітики України № 36/48 від 30.01.2007р., то на підставі ст. 331 ЦК України, Держава набула права власності на введені в експлуатацію будівлі профілакторію “Інгул”.

Будучи користувачем вищевказаної земельної ділянки, позивачем до 2002р. за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 6-а, було збільшено загальну площу спального корпусу літ. А-9 на 38,1 кв. м. за рахунок перепланування та обладнання приміщень підвалу і складає 2396,7 кв. м., також було самочинно побудовано лікувальний корпус літ. Б-1-2, загальною площею 1544,6 кв. м., веранду літ. в, загальною площею 18,0 кв. м., склад літ. Г (4,81*2,24), гараж літ. Д (11,42*3,26) та підстанцію літ. Е (5,20*9,85), що підтверджується інвентаризаційною справою КП ММБТІ за № 23271 від 08.04.2002р. та листом КП ММБТІ № 1037 від 05.10.2006р.

Вищенаведене будівництво та перепланування, здійснено без дозволу на будівництво, належно затвердженого проекту та дозволу на виконання будівельних робіт, що у свою чергу суперечить приписам ст. ст. 24, 28, 29 Закону України “Про планування і забудову територій”. За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦК України, вищевказані об’єкти вважається збудованими самочинно. Про самочинну забудову також свідчить лист КП ММБТІ від 05.10.2006р. № 1037.

Проте, в матеріалах справи містяться висновки Головного управління містобудування та архітектури від 27.04.2007р. за № 17-2964, Санітарно-епідеміологічної станції Центрального району м. Миколаєва від 24.04.2007 р. за № 1009/2.2 та Центрального РВ ГУ МНС України в Миколаївській області за № 69/2713 від 24.04.2007р., якими погоджено оформлення самочинно перепланованих та збудованих позивачем об’єктів нерухомого майна за адресою м. Миколаїв, вул. Героїв Сталінграду, 6а.

Статтею 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача)  земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 37 Закону України “Про власність”, та п. 4. 2. Статуту ДП Суднобудівний завод ім. 61 Комунара, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України та ст. 48 Закону України “Про власність”, положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє, користується та розпоряджається майном закріпленим за ним власником, на праві повного господарського відання.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” відповідна державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Отже, названі у цьому Законі органи єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть бути відповідачами за позовами про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна, пред’явленими згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України.

Оскільки відповідно до пункту 5 розділу V Прикінцеві положення Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник з вини позивача, суд вважає за необхідне покласти на нього судові витрати по справі.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 –85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Державою в особі Верховної ради України у повному господарському віданні ДП Суднобудівний завод ім. 61 комунара (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38; ідентифікаційний код 14313240) право власності на нерухоме майно: спальний корпус літ. А-9, загальною площею 2396,7 кв. м. за рахунок перепланування та обладнання приміщень підвалу, лікувальний корпус літ. Б-1-2, загальною площею 1544,6 кв. м., веранду літ. в, загальною площею 18,0 кв. м., склад літ. Г (4,81*2,24), гараж літ. Д (11,42*3,26) та підстанцію літ. Е (5,2*9,58), яке розташоване за адресою: місто Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 6а.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя