ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 р.
№ 13/384

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                            Кривди Д.С.,

суддів                                             Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:             не з’явився

від відповідача:        Шарій О.А.

розглянувши  касаційну  скаргу  Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області

на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.03.2007р.

у справі № 13/384 Господарського суду Луганської області

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромтехсервіс“

до Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод“

про стягнення 174707,09  грн.,

скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Агропромтехсервіс“ звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод“ про стягнення 174707,09  грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 16.10.2006р. (суддя Б.В.Яресько), залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. (судді: О.Є.Медуниця, Т.М.Баннова, К.І.Бойченко), позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод“ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромтехсервіс“ інфляційні втрати у розмірі 135286,41 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 39420,68 грн., державного мита у розмірі 1748,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2007р. рішення Господарського суду Луганської області від 16.10.2006р. та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Луганської області від 16.10.2006р., 04.01.2007р. видано наказ.

24.01.2007р. Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №13/384 від 04.01.2007р. Господарського суду Луганської області.

02.02.2007р. Державне підприємство “Попаснянський вагоноремонтний завод“ звернулося до Господарського суду Луганської області з скаргою на неправомірні дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2007р.

06.02.2007р. . Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду Луганської області  від 04.01.2007р. №13/384 для подальшого виконання державною виконавчою службою за місцем знаходження боржника.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.02.2007р. (суддя Б.В.Яресько), залишеною без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 22.03.2007р. (судді О.Є.Медуниця, Л.І.Журавльова, Л.В.Іноземцева), скаргу задоволено: визнано незаконною постанову про відкриття виконавчого  провадження ВП 2705094 від 24.01.2007р. Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області за наказом суду № 13/384 від 04.01.2007р.

Не погодившись з прийнятими судовими рішеннями, підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 08.02.2007р.  та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.03.2007р. та прийняти нове рішення, яким у задоволені скарги відмовити.  Свою вимогу підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області мотивує тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження“ Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 20   Закону України “Про виконавче провадження“ виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Отже, з приписів вищенаведеної правової норми випливає, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем, якщо боржник є юридичною особою, за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Як вбачається з матеріалів справи місцезнаходження постійно діючого органу Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод“ є м. Попасне Луганської області.

Проте, 24.01.2007р. Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №13/384 від 04.01.2007р. Господарського суду Луганської області.

Відповідно до ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження“ державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення.

Отже, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №13/384 від 04.01.2007р. Господарського суду Луганської області, Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області порушив вищенаведені правові норми, оскільки місцезнаходження постійно діючого органу боржника - Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод“ є м. Попасне Луганської області

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України  погоджується з висновком господарського суду першої та апеляційної інстанції про задоволення скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області.

Згідно ч. 1 ст. 111-10 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Оскільки місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом норми матеріального та процесуального права порушено не було, то підстави для скасування даних судових рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області  залишити без задоволення, постанову  Луганського апеляційного господарського суду від 22.03.2007р. у справі №13/384 –без змін.

Головуючий - суддя                                              Кривда Д.С.

судді                                                                              Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.