ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.07.2007
Справа №2-29/9512-2007

За позовом – Приватного підприємства «Фірма БНА», м. Ровно.

До відповідача – Виконавчого комітету Заозерненської селищної ради, смт. Заозерне.

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Кримського республіканського підприємства «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м.Євпаторія», м. Євпаторія.

про визнання права власності.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Поповіч І.Я. – представник, довіреність у справі.

Від відповідача – Міняєва Т.Є. – представник, довіреність у справі.

За участю третьої особи - не з’явився.

Суть спору: Приватне підприємство «Фірма БНА» звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Виконавчого комітету Заозерненської селищної ради з позовом про визнання права власності на об'єкт нерухомості в цілому – пансіонат «Корал», у складі наступних будов і споруд: літ. «А» пансіонат, загальною площею 2282,7м2; літ. «Б» адміністративно-побутове, загальною площею 1403,7м2; літ. «В» альтанка; літ. «Г» навіс; літ. «Д» навіс; огородження №№ 1,2, замощення №№ I,II та інші споруди, розташований за адресою: смт. Заозерне, вул. Алея Дружби, 18.

В судовому засіданні позивач подав заяву, якою змінив предмет позову та просить суд визнати за ним право власності на об'єкт нерухомості в цілому – пансіонат «Корал», у складі наступних будов і споруд: літ. «А» пансіонат, загальною площею 2282,7м2; літ. «Б» адміністративно-побутове, загальною площею 1403,7м2; літ. «В» альтанка; літ. «Г» навіс; літ. «Д» навіс; огородження №№ 1,2, замощення №№ I,II та інші споруди, розташований на земельній ділянці площею 5435м2, за адресою: смт. Заозерне, вул. Алея Дружби, 18.

Заява прийнята судом.

Позовні вимоги засновані на положеннях ст.ст. 331,376,392 ЦК України, та мотивовані тим, що в результаті реконструкція майна, позивач за свій власний рахунок створив новий об’єкт, тому відмову відповідача в оформленні права власності на новий об’єкт позивач вважає не обґрунтованою.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з’явилась, направила клопотання про розгляд справи без участі свого представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2005 року між ЗАТ «Волна» і ПП «Фірма «БНА» був укладений договір купівлі-продажу  адміністративно-приймального  комплексу і ресторану, згідно з яким  Продавець продав, а Покупець купив (придбав у власність)    адміністративно-приймальний  комплекс і ресторан, розташований за адресою: смт. Заозерне, вул. Алея Дружби, 18, у складі: літ. А-А1 - адміністративно-приймальний  комплекс, загальною площею 2007,3м2; літ. Б – ресторан, загальною площею 1370,8м2, огородження  і замощення, на земельній ділянці площею 3564,69м2, яка належала продавцю на підставі державного акту про право постійного користування  землею.

Вартість об'єкта нерухомості відповідно до витягу  Євпаторійського МБРТІ від 08.11.2005р   № 8830942, була позначена в договорі  в сумі 282051грн.

Вказаний договір купівлі-продажу  від  04 листопада 2005 року був посвідчений нотаріально 04.11.2005р  приватним нотаріусом Євпаторійського міського нотаріального округу Горючкіною  О. М. під реєстровим номером №5252.

Право власності на придбане  за даним договором нерухоме майно було зареєстровано за ПП «Фірма «БНА» в державному реєстрі прав власності на нерухомість, що підтверджується витягом  з реєстру    № 9145842 від 02.12.2005р

На підставі розробленої Інститутом «КримГІІНТІЗ» технічної документації, затвердженої  Заозерненською  селищною радою і погодженою  у  встановленому порядку всіма органами і службами, між Заозерненською  селищною радою та  ПП «Фірма «БНА» 01 лютого 2006 року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3874м2  по вул. Алея Дружби, 18 в смт. Заозерне відповідно до прикладеної схеми земельної ділянки (кадастровий номер - :01:013:0007) строком на 49 років, для обслуговування придбаного позивачем  об'єкта нерухомості.

Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у  встановленому порядку 18 лютого 2006 року в Кримському регіональному філіалі державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі  України, про що в Державному реєстрі земель зроблений запис під  № 87 – тобто, договір оренди набрав чинності та позивач набув  право користування  орендованою земельною ділянкою.

Надалі, на підставі рішення  виконкому Заозерненської  селищної ради від 24 березня 2006 року № 35 ПП «Фірма «БНА» було видано дозвіл на реконструкцію з переплануванням  внутрішніх приміщень адміністративно-приймального комплексу в готельний комплекс по вул. Алея Дружби, 18, з умовою розробки проектно-кошторисної документації.

На підставі договору оренди земельної ділянки, розробленої проектної документації та вищенаведеного рішення  виконкому Заозерненської  селищної ради від 24 березня 2006 року  № 35 позивач приступив  до будівельних робіт по реконструкції об'єкта нерухомості, внаслідок чого виник новий об'єкт нерухомості, створений за рахунок коштів позивача, а саме: Пансіонат «Корал», у складі наступних будівель та  споруд; літ. «А» пансіонат, загальною площею 2282,7м2; літ. «Б» адміністративно-побутове, загальною площею 1403,7м2; літ. «В» альтанка; літ. «Г» навіс; літ. «Д» навіс; огородження  №№ 1,2, замощення   №№I, II  та  інші споруди, розташований на земельній ділянці площею 5435м2,  за  адресою: смт. Заозерне, вул. Алея Дружби, 18.

Проте, при зверненні позивача  до  виконкому Заозерненської  селищної ради з питанням про можливість оформлення і реєстрації права власності на вказаний  об'єкт нерухомості, позивач  отримав   відмову від відповідальних посадових осіб, з посиланням на ту обставину, що объект не введено в експлуатацію і реконструкція  була проведена з порушенням норм містобудівного законодавства в частині отримання всіх дозволів.

Після дослідження матеріалів справи та наданих сторонами доказів, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги ПП «Фірма «БНА»  засновані на законі та підлягають  задоволенню з наступних підстав.

Так, на підставі ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні зі встановленими межами, певним місцем розташування, з певними відносно неї правами і право власності, як і право користування  на земельну ділянку розповсюджується на простір, який  знаходиться над і під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення  житлових, виробничих і інших будівель і споруд.

Через ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачене законом або договором, мають право, у тому числі: самостійно господарювати  на землі; споруджувати житлові  будинки, виробничі і інші будівлі і споруди.

Також, на підставі ст. 415 ЦК України прямо встановлено, що землекористувач має право користування  земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором і має право власності на будівлі (споруди), побудовані на земельній ділянці, переданій йому для забудови.

В даному випадку, судом вбачається, що право користування позивачем земельною ділянкою, на якій основною частиною розташований спірний об'єкт нерухомості, підтверджується договором оренди земельної ділянки, і як орендар земельної ділянки позивач з дозволу і відома виконкому Заозернеської  селищної ради  здійснив будівництво (реконструкцію раніше існуючого об'єкту), внаслідок чого виник новий об'єкт нерухомості – пансіонат.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що на підставі вищезгаданих норм ст. ст. 79, 80 Земельного кодексу України, ст. 375 ЦК України, позивач набув право власності на об'єкт нерухомості в цілому – пансіонат «Коралл», як об'єкт нерухомості,  зведений на належній позивачу  на праві орендного користування  земельній ділянці.

Також, суд зазначає, що створений позивачем об'єкт нерухомості є новою   річчю  в розумінні ст. 331 ЦК України,  а на підставі п.1 цієї норми цивільного законодавства,   право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, отримується нею  у випадку, якщо інше не встановлене договором або законом.

На підставі  п. 9 інформаційного листа ВАСУ від 31.01.2001р  № 01-8/98р  «Про деякі  приписи законодавства, що  регулює питання, пов'язані зі  здійсненням права власності і його захистом» основним критерієм законності володіння майном  та набуття права власності є    джерело фінансування.

В даному випадку,  з матеріалів справи випливає, що будівництво об'єкта нерухомості  здійснювалися тільки за рахунок коштів позивача, а також те, що будівництво здійснювалося,  в тому числі, шляхом реконструкції належного позивачу на праві власності нерухомого майна, та ані відповідач,  ані треті особи участі у фінансуванні будівництва не приймали, що підтверджується наданими позивачем договорами, рахунками та іншими документами.

Таким чином, з огляду на джерело фінансування – власні кошти позивача, в повній відповідності з вимогами ст. 331 ЦК України, у позивача виникло право власності на створений  в результаті будівництва  новий об'єкт нерухомості.

Суд вважає безпідставними мотиви невизнання відповідачем у позасудовому порядку права власності позивача з посиланням на те, що об'єкт нерухомості не прийнятий у встановленому порядку в експлуатацію,  оскільки згідно з частиною  5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача   земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке  побудоване на ньому,  якщо це не порушує права інших осіб.

До того ж, з тих же підстав, суд вважає що не може бути  перешкодою у визнанні права власності за позивачем на спірне майно та обставина,  що окремі частини спірного об’єкта нерухомості виходять за межи наданої позивачеві в орендне користування земельної ділянки.

В даному випадку, як вже вказувалося судом раніше,  головна частина об'єкту нерухомості розташована безпосередньо у межах належної  позивачу на праві оренди земельної ділянки,  що підтверджується план-схемою земельної ділянки, а межі об'єкта, що  виступають  за  межі  земельної ділянки  не порушують прав суміжних землекористувачів за відсутності доказів зворотного - тобто, факт будівництва і створення в результаті реконструкції   нового  об'єкта  нерухомості жодним чином не порушує права відповідача та інших осіб, що передбачає можливість визнання права власності позивача на підставі положень ст. 376 ЦК України.

Також, відповідно до ст. 328 ЦК України право власності отримується  на підставах, які не заборонені законом, а через ст. 329 ЦК України прямо передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлене судом.

Таким чином, ще одним доказом законності і обґрунтованості  вимог позивача, суд зазначає  факт відсутності стосовно спірного майна будь-якого іншого спору і претензій третіх осіб, що відповідно до 329 ЦК України свідчить про правомірність володіння майном та набуття права власності.

Крім того, з матеріалів справи випливає,  що будівництво (реконструкція) об'єкта здійснювалося з дозволу і відома виконкому Заозерненської селищної ради, що підтверджується безпосередньо рішенням  виконкому Заозерненської селищної ради від 24 березня 2006 року № 35 і наявністю договору оренди земельної ділянки, погодженого всіма компетентними органами.

При цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що в результаті реконструкції і проведених будівельних робіт був створений новий об'єкт – Пансіонат «Корал», оскільки ця обставина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: матеріалами інвентаризації БТІ, проектно-кошторисною документацією, функціональним призначенням приміщень і будівель  (рекреація), а також іншими документами.

Більше того, факт відповідності будівництва будівельним нормам і правилам, а також цільове призначення об’єкту - Пансіонат «Корал», встановлено  технічним висновком спеціалізованої проектної організації – Євпаторійської комплексної проектної майстерні КРП „ПВІ „Кримпроектреконструкція”, а тому, відсутність доказів прийняття об'єкту в експлуатацію не є перешкодою для виникнення права власності позивача, бо за вказаним висновком всі будівлі та конструкції пансіонату «Корал» відповідають діючим будівельним нормам.

Згідно з п. 1 ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошенні – 26.07.2007р.

Повний текст рішення оформлений відповідно до вимог ст. 84 ГПК України – 30.07.2007р.

На підставі висловленого, керуючись ст. ст. 82-85 ГПК України,  суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Приватним підприємством «Фірма «БНА» (33024 м. Рівне, вул. Макарова,8 кв. 173, ЗКПО 3071212) право власності на об'єкт нерухомості в цілому – пансіонат «Корал», у складі наступних будов і споруд: літ. «А» пансіонат, загальною площею 2282,7м2; літ. «Б» адміністративно-побутове, загальною площею 1403,7м2; літ. «В» альтанка; літ. «Г» навіс; літ. «Д» навіс; огородження  №№ 1,2, замощення №№I, II та інші споруди, розташований на земельній ділянці площею 5435м2,  за адресою: смт. Заозерне, вул. Алея Дружби, 18.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.