ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.

№ 3/377-06

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. -(доповідача у
справі),

суддів:

Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову

Харківського апеляційного господарського
суду від  16.01.2007р.

у справі

№3/377-06 господарського суду
Сумської області

за позовом

Прокурора Недригайлівського
району Сумської області в інтересах держави в особі Зеленківської сільської
ради Недригайлівського району

до

1)          Недригайлівської районної державної
адміністрації Сумської області 2)
Приватного підприємця ОСОБА_1

про

визнання недійсним договору,

за участю представників сторін
від:

позивача:

Рябченко П.Ф. -голова ради

відповідачів:

1)          Семесенко І.М. -за довіреністю від
10.07.2007р.  2)          ОСОБА_1 -підприємець, ОСОБА_2 -за
довіреністю від 05.07.2007р.

прокуратури:

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Сумської області від 28.09.2006р. (суддя Левченко П.І.), залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2007р.
(судді Філатов Ю.М. -головуючий, Івакіна В.О., Сіверін В.І.), позов задоволено
частково; зобов'язано підприємця ОСОБА_1 протягом 10 днів після набрання рішенням
законної сили передати Недригайлівській районній державній адміністрації
земельну ділянку загальною площею 1,7га, у тому числі: став -0,6га, сіножаті
-1,1га в урочищі “Молошин”, що знаходиться на території Зеленківської сільської
ради Недригайлівського району Сумської області, в стані, не гіршому, ніж на
момент прийому-передачі в оренду; стягнуто з Недригайлівської
райдержадміністрації та Приватного підприємця ОСОБА_1 в доход державного
бюджету України держмито в сумі по 42,50грн. з кожного та на користь ДП
“Судовий інформаційний центр” по 59грн. з кожного витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині позову
провадження у справі припинено.

Приватний підприємець ОСОБА_1 в
касаційній скарзі просить скасувати рішення та постанову і прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права. Також відповідач-2
надав доповнення до касаційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування
судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення
представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, 10.12.2004 року між Недригайлівською районною державною
адміністрацією Сумської області (орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_1
(орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, за умовами
якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування
земельну ділянку для комерційного використання (риборозведення), що знаходиться
в урочищі “Молошин” на території Зеленківської сільської ради Недригайлівського
району (позивач).

В оренду передано земельну ділянку
площею 1.7 га, у тому числі: став 0,6га та сіножаті 1,1га. Земельна ділянка
згідно згаданого договору передається в оренду разом з гідроспорудою (дамбою)
шириною 3м, висотою 1м з боку ставу, довжиною 12,5м. Грошова оцінка земельної
ділянки становить 7 951,97 грн.

Договір укладено на 49 років.
Орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 109,52грн. за рік ( п.п.6, 7
договору).

Договір зареєстрований у
Недригайлівському райвідділі СРФ ДП “Центр ДЗК при ДКУ по земельних ресурсах”
за НОМЕР_2, 10 січня 2006 року.

Підставою для укладення договору
оренди НОМЕР_1 від 10.12.2004 року було розпорядження Голови Недригайлівської
державної адміністрації від 10.12.2004 року НОМЕР_3.

Задовольняючи частково позов, і
зобов'язуючи відповідача-2 повернути земельну ділянку, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що 17.04.2006 року Голова Недригайлівської районної
державної адміністрації своїм розпорядженням НОМЕР_4, розглянувши протест
прокурора, скасував розпорядження Голови Недригайлівської районної
адміністрації від 10.12.2004 року НОМЕР_3 про надання в оренду земельної
ділянки 2-му відповідачу, а тому відпали обставини, котрі були підставою для
укладення договору оренди земельної ділянки від 10.12.2004 року, НОМЕР_1 між
Недригайлівською районною державною адміністрацією Сумської області та
Приватним підприємцем ОСОБА_1.

Разом з тим, колегія суддів вважає,
що судами двох інстанцій не використано у повному обсязі свої повноваження,
передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування
обставин справи.

Законним рішення є тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Так, земельні відносини щодо
володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією
України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Згідно приписів ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права  власності
та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Главою 15 Земельного кодексу
України визначено два види користування землею - право постійного користування
земельною ділянкою, право оренди земельної ділянки.

Статтею 125 цього Кодексу визначено
підстави виникнення права користування земельної ділянки, а саме - одержання її
користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації, і виникнення права оренди земельної
ділянки, а саме - укладення договору оренди і його державна реєстрація.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних
ділянок в оренду визначені ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16
Закону України "Про оренду землі".

Статтею 126 Земельного кодексу
України передбачено, що право
власності  та  право
постійного  користування  на земельну ділянку виникає після одержання
її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Між тим, ні місцевим господарським
судом, ні судом апеляційної інстанції не розглянуто доводи прокурора, викладені
в позовній заяві, щодо недотримання сторонами при укладенні договору вимог
ст.15 Закону України “Про оренду землі” в тій частині, що невід'ємною частиною
договору оренди землі є: кадастровий план земельної ділянки з  відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних
сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки.

Судами також не встановлено на
підставі належних доказів приналежність спірної земельної ділянки до
комунальної чи державної власності; чи знаходиться спірна земельна ділянка в
адміністративних межах Зеленківської сільської ради Недригайлівського району,
яку визнано позивачем у даному спорі.

Розглядаючи позов прокурора,
поданий в інтересах держави в особі Зеленківської сільської ради
Недригайлівського району, суди не дослідили, в чому полягають порушення
будь-яких прав позивача укладенням спірного договору оренди земельної ділянки
Недригайлівською районною державною адміністрацією Сумської області з
підприємцем ОСОБА_1, виходячи з того, що сільська рада не є стороною договору.
При цьому земельну ділянку зобов'язано передати Недригайлівській районній
державній адміністрації Сумської області, яка є відповідачем-1 у справі, а не
позивачу.

Вищевикладене свідчить про неповне
з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Висновок же судів про нікчемність
договору з огляду на недодержання вимоги про його нотаріальне посвідчення, є
передчасним. Нотаріальне непосвідчення не є порушенням норм законодавства,
оскільки відповідно до ст.14 Закону України “Про оренду землі” що регулює, як
спеціальний закон поряд з Земельним кодексом України, відносини щодо оренди
земельної ділянки, й це узгоджується з ч.1 ст.792 ЦК України, договір оренди
землі укладається у письмовій формі і може бути посвідчений нотаріально лише за
бажанням однієї із сторін.

За таких обставин ухвалені в справі
судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або
додатково перевіряти докази, ухвала місцевого господарського суду та постанова
апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа -направленню на новий
розгляд до господарського суду першої інстанції. При новому розгляді справи
слід врахувати наведене і вирішити скаргу відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 108, 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, 11110,
ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України,
-

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 16.01.2007р. та рішення господарського суду Сумської
області від 28.09.2006р. у справі №3/377-06 скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький