ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"19" червня 2007 р.
Справа № 17/742/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого:       Петрова М.С.

Суддів:                   Разюк Г.П.

Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання:  Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача -  Божнюк С.Ю., довіреність  № 4,  дата видачі : 05.02.07;

від відповідача -  Панченко С.В., довіреність  № LO2/SN,  дата видачі : 31.05.07;

від 3-ої особи -  Зінченко Ю.В., довіреність  № 90/1/01-09,  дата видачі : 19.01.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства „Дельта - лоцман”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 25.04.2007 року

по справі № 17/742/06

за позовом Державного підприємства „Дельта - лоцман” (далі по тексту ДП „Дельта-лоцман”)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія „Пасіфік Мерітайм”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство „Дніпро –Бузький морський торгівельний порт” (далі по тексту Порт)

про стягнення заборгованості з канального збору за прохід суден Бузько –Дніпровсько –Лиманським каналом

В С Т А Н О В И Л А:

25.12.2006р. ДП „Дельта - лоцман” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до ТОВ Компанія „Пасіфік Мерітайм” про стягнення з останнього заборгованості з канального збору за період з 30.06.2006р. по 09.09.2006р. у сумі 758318,28 дол. США, а також пеню за прострочення оплати цієї заборгованості в сумі 23120,94 дол. США.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.02.06 р. до участі у справі в якості 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Порт.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.04.2007р. (суддя Коваль С.М.) позов ДП „Дельта - лоцман” залишено без задоволення з огляду на те, що позивач фактично не надавав послуг відповідачу, які передбачені договором № 414/04 від 30.12.2004р., оскільки у спірний період ДП „Дельта - лоцман” знаходилось у стадії реорганізації шляхом приєднання до Порту, гідротехнічні споруди ДП „Дельта - лоцман”  були передані в господарське відання Порту і послуги з безпечного проходу суден по каналу надавав Порт, тому ДП „Дельта - лоцман” не має права вимагати оплати послуг, які воно не надавало.

За висновками місцевого господарського суду у спірний період до Порту перейшли усі права і обов’язки  ДП „Дельта - лоцман” за договором № 414/04 від 30.12.2004 р. укладеному між ДП „Дельта - лоцман” і ТОВ Компанія „Пасіфік Мерітайм, у зв’язку із чим дії Порту по наданню послуг відповідачу і отриманню від останнього плати з ці послуги повністю узгоджуються  з договором № 414/04 від 30.12.2004р. та постановами КМ України і наказами Міністерства транспорту та зв’язку України.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.04.2007 р. ДП „Дельта - лоцман” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення господарського суду 1 інстанції та задовольнити позов у повному обсязі, оскільки воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ДП „Дельта - лоцман” посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов безпідставного висновку про те, що Порт на підставі наказів Міністерства транспорту та зв’язку України № 336 від 12.04.2006р., № 422 від 03.05.2006р., Державного департаменту морського і річкового транспорту № 69 від 04.05.2006р., а також постанови КМ України № 953 від 10.07.2006р. став правонаступником всіх прав та обов’язків ДП „Дельта - лоцман” за договором № 414/04 від 30.12.04р., укладеного між ДП „Дельта - лоцман” і ТОВ Компанія „Пасіфік Мерітайм”, оскільки комісія з припинення ДП „Дельта - лоцман” згідно ст. 104 ЦК України не складала передавального акту прав і обов’язків ДП „Дельта - лоцман” у тому числі прав і обов’язків за договором № 414/04 від 30.12.2004р., а відповідно із цим орган, який прийняв рішення про припинення  ДП „Дельта - лоцман” не міг затвердити такий акт за його відсутністю і нотаріально посвідчені копії цього акту та розподільчого балансу не могли бути передані в орган, що здійснював державну реєстрацію  ДП „Дельта - лоцман”, до ЄДРПОУ не вносився запис про припинення ДП „Дельта - лоцман”, зміни до установчих документів Порту не вносилися. Таким чином, ДП „Дельта - лоцман”, як юридична особа існувало і його права та обов’язки за договором № 414/04 від 30.12.04р. не могли перейти до Порту.

Скаржник також вважає, що господарський суд 1 інстанції не обґрунтовано дійшов висновку про те, що ДП „Дельта - лоцман” у спірний період не надавало відповідачу послуг з забезпечення безпеки мореплавства на Бузько-Дністровському та Херсонському морському каналах, оскільки місцевий господарський суд безпідставно не прийняв до уваги договори ДП „Дельта - лоцман” з підрядними організаціями та акти виконаних робіт по забезпеченню безпеки мореплавства. Посилання суду на неможливість надання ДП „Дельта - лоцман” послуг з безпеки мореплавства у зв’язку із переведенням його персоналу на роботу до Порту ґрунтується на припущені, так як підтримання каналів у належному стані для забезпечення безпеки мореплавства з 1988р. завжди здійснювалось не силами персоналу підприємства, а на підставі договорів з підрядними організаціями. У спірний період договори з підрядними організаціями були чинними і ДП „Дельта - лоцман” сплачувало цим організаціям грошові кошти за виконані роботи.

Висновки господарського суду Миколаївської області щодо правомірності отримання Портом канального збору на підставі постанови КМУ № 953 від 10.07.2006р. свідчать про неправильне застосування судом 1 інстанції норм матеріального права, так як постанова КМУ № 953 від 10.07.2006р. лише вносить зміни до постанови КМУ № 2098 від 30.12.98р., яка не регулює питання розміру та порядку справляння канального збору і не визначає отримувача цього збору. Отримувач цього збору визначається постановою КМУ № 1544 від 12.10.2000р. Постановою ж КМУ № 953 від 10.07.06р. функції з лоцманського проведення, регулювання руху суден та утримання судноплавних шляхів покладається на державні підприємства, які належать до сфери управління  Міністерства транспорту та зв’язку України, виконання яких здійснюється за рахунок відповідних лоцманського збору, збору за користування послугами служби регулювання руху суден та канального збору і це не свідчить про те, що саме ДП „Дельта-лоцман” є отримувачем канального збору, тому що ДП „Дельта - лоцман”  теж належить до сфери  управління Міністерства транспорту та зв’язку України і у спірний період ДП „Дельта - лоцман” існувало як юридична особа.

На думку скаржника господарський суд 1 інстанції неправильно визначив портові збори, як плату за надані послуги, оскільки послуга передбачає вчинення певних дій в інтересах конкретної особи за визначену плату, а портові збори призначені для здійснення покладених на стягувачів цих зборів функцій, які спрямовані на задоволення невизначеного кола осіб.

ДП „Дельта - лоцман” також вважає, що місцевий господарський суд безпідставно послався на акти виконаних робіт складених та підписаних Портом і відповідачем, як на докази , підтверджуючі надання послуг відповідачу, оскільки такими доказами можуть бути лише акти виконаних робіт з підрядними організаціями, що виконували конкретні роботи по забезпеченню безпеки мореплавства.

Щодо несвоєчасності виставлення рахунків на оплату відповідачем канального збору скаржник вважає, що суд 1 інстанції відмовляючи у позові безпідставно посилався на цю обставину, тому що несвоєчасність виставлення цих рахунків було пов’язано із ненаданням ДП „Державна лоцманська служба” інформації про судна, що проходили по Бузько-Дністровському та Херсонському каналах у спірний період.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідач та 3 особа просили суд залишити її без задоволення, а оскаржене рішення господарського суду 1 інстанції без змін з підстав, наведених у відзивах на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиви, заслухавши представників сторін, а також перевіривши додержання та правомірність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

30 грудня 2004 року між ДП "Дельта-лоцман" та ТОВ Компанія „Пасіфік Мерітайм” укладено договір №414/04 (з подальшими додатковими угодами), за умовами якого ДП „Дельта-лоцман” зобов'язалося за заявками ТОВ Компанія „Пасіфік Мерітайм” надавати послуги з лоцманського проведення, регулювання руху суден та надавати право проходження по Бузько-Дніпровсько-Ліманському і Херсонському морському каналах (далі по тексту БДЛ і ХМК), а ТОВ Компанія „Пасіфік Мерітайм” зобов’язалося прийняти і оплатити надані послуги. При цьому споживачем послуг ДП „Дельта-лоцман” є „Судновласник” (судновласник, оператор, фрахтувальник, вантажовідправник, вантажоодержувач або інший платник зборів, за дорученням якого діє Агент). Агент діє від імені та за дорученням „Судновласника”.

Відповідно до умов п.2.1.2 договору, ДП „Дельта-лоцман” надає ТОВ Компанія „Пасіфік Мерітайм” рахунки для сплати зборів і платежів за користування зазначеними послугами, які повинні бути оформлені відповідно до встановлених цін і державних тарифів, а також до вимог договору і які відповідач зобов'язаний був сплачувати у терміни, визначені договором - не пізніше 10 днів з дня його отримання .

Як зазначено в пункті 4.1 спірного договору порядок стягнення і розмір канального збору визначається відповідно до нормативно-правових актів, в тому числі постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 № 1544 „Про портові збори". Витрати за перерахування коштів відносяться на рахунок відповідача.

Відповідно до п.5.4 Договору агент несе повну матеріальну відповідальність перед підприємством за повноту і своєчасність оплати наданих послуг як у національній валюті, так і у ВКВ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 № 1544 „Про портові збори" врегульовано порядок та розміри стягнення канальних зборів. Пунктом 18 цієї Постанови встановлено, що нарахування канального збору здійснюється за кожне проходження каналу судном в один кінець і за кожне проходження каналу судном транзитом в один кінець за 1 куб. метр об'єму судна за встановленими ставками.

Відповідно  до приміток  до п.18 названої  постанови  за  проходження  Бузько-Дніпровсько-Лиманського і Херсонського морського каналу із заходженням суден у порти Дніпро-Бузький, Миколаїв (морський), Херсон (морський), Очаків, Октябрський та причал заводу „Океан", а також без заходження в морські порти (причали), канальний збір сплачується суднами за визначеними ставками державному підприємству "Дельта-лоцман".

Визначення у примітках до п.18 постанови КМ України №1544 від 12.10.2000 р. ДП „Дельта-лоцман, як отримувача канального збору за  проходження  Бузько-Дніпровсько-Лиманського і Херсонського морського каналу з заходженням суден у порти Дніпро-Бузький, Миколаїв (морський), Херсон (морський), Очаків, Октябрський та причал заводу „Океан", обумовлено раніше прийнятою постановою КМ України №2098 від 30.12.1998 р.

Згідно із п.2 постанови КМ України №2098 від 30.12.1998 р. Кабінет Міністрів України з метою підвищення рівня безпеки судноплавства на судноплавних шляхах загальнодержавного значення погодився з пропозицією Міністерства транспорту України щодо покладення функції з регулювання руху суден та утримання судноплавних шляхів за рахунок відповідних канальних зборів та зборів за послуги постів (служб) регулювання руху суден: на Бузько-Дніпровсько-Лиманському та Херсонському морському каналах –на ДП „Дельта-лоцман”.

Проте, ДП «Дельта-лоцман»був визначений отримувачем канального збору у п.2 постанови КМУ №2098 від 30.12.1998 р. тільки тому, що відповідно до п.3 цієї постанови БДЛК та ХМК передавались на баланс ДП «Дельта-лоцман».

12 квітня 2006 року Міністерство транспорту та зв'язку України видало наказ №336 „Про реорганізацію державного підприємства “Дельта - Лоцман” шляхом приєднання його до державного підприємства „Дніпро-Бузький морський торговельний порт", який є правонаступником прав та обов'язків ДП „Дельта - Лоцман".

Цим же наказом було створено комісію з реорганізації ДП „Дельта - Лоцман".

Згідно пункту 4.1. цього наказу ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" було зобов'язано   прийняти   на   баланс   майно   ДП   “Дельта  -   Лоцман”  згідно   з   затвердженим передавальним актом.

3 травня 2006 року Міністерством транспорту та зв'язку України видано наказ №422 “Про передачу гідротехнічних споруд ДП “Дельта - Лоцман”, яким   зобов'язувалось останнє передати з балансу, а ДП Дніпро-Бузький морський торговельний порт" прийняти на баланс Бузько-Дніпровський-Лиманський  канал  та Херсонський  морський  канал,  закріпивши їх за підприємством на праві господарського відання.

4 травня 2006 року Державний департамент морського і річкового транспорту видав наказ  №69 „Про створення комісії щодо передачі гідротехнічних споруд ДП „Дельта - Лоцман". 4 травня 2006 року складено акт приймання - передачі гідротехнічних споруд від ДП „Дельта - Лоцман" до ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт".

У зв’язку із вищенаведеним постановою КМУ від 10.07.2006 р. №953 внесені зміни до постанови КМ України №2098 від 30.12.98 р., внаслідок яких п.3 постанови №2098 втратив чинність, а функції з утримання судноплавних шляхів, які здійснюються за рахунок канального збору, були покладені на державні підприємства, які належать до сфери управління МТЗУ. Для БДЛК та ХМК до 02.10.2006 р. таким підприємством було ДП «Дніпро-Бузький морський торговельний порт”.

Отже, після передачі гідротехнічних споруд - Бузько-Дніпровсько-Лиманського  каналів  та Херсонського  морського  каналу від ДП „Дельта - Лоцман" до ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" отримувачем канального збору за проходження суден цими каналами КМ України визначено ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт".

Відповідно із п.7.1 договору №414/04 від 28.12.04 р., укладеного між ДП „Дельта-лоцман” і ТОВ Компанія „Пасіфік-Мерітайм” правові відносини сторін регламентуються законодавством України, у тому числі КТМ України, постановами Уряду, наказами і листами Мінтрансу України та умовами цього договору.

З врахуванням наведеного, а також наявних матеріалів справи сторони вказаного вище договору після передачі Бузько-Дніпровсько-Лиманського  каналів  та Херсонського  морського  каналу від ДП „Дельта - Лоцман" до ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" і нормативного визначення отримувачем канального збору ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт"  фактично припинили його дію, що підтверджується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи у спірний період відповідач не направляв ДП „Дельта-лоцман” лоцманські заявки, а останній  не виставляв відповідачу одразу рахунків на оплату канального збору за проходження суден, тобто обидві сторони договору припинили виконання зобов’язань за договором і кожна з сторін договору погоджувалася із цим.

Про припинення дії договору №414/04 від 30.12.04 р. свідчить також і протокол наради з питань справляння канального збору за проходження суднами БДЛК та ХМК від 26.06.06 р. за участю ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт"  та ДП „Дельта-Лоцман» . Згідно із цим протоколом ДП «ДБМТП»здійснює справляння та використання канального збору за проходження БДЛК та ХМК суднами агентом яких є ТОВ «Компанія «Пасіфік Мерітайм»та які виходять з Дніпро-Бузького морського порту після 26.06.06 р., а також суднами агентом яких є ТОВ «МА «Атлантік Мерітайм»та які виходять з Дніпро-Бузького морського порту після 30.06.06 р. Тобто в цьому протоколі зафіксовано факт погодження ДП «Дельта-лоцман» щодо отримання канального збору ДП «ДБМТП», а відповідно із цим припинення зобов’язань ДП «Дельта-лоцман»по договору №414/04 від 30.12.04 р.

Факт припинення дії договору №414/04 від 30.12.04 р. підтверджується також і укладанням сторонами 22.09.06 р. нового договору, аналогічного першому.

Свої правовідносини позивач та відповідач відновили лише після прийняття Міністерством транспорту та зв’язку наказу №945 від 18.09.06 р. „Щодо удосконалення функціонування державної системи забезпечення безпеки судноплавства”, яким скасовано наказ №336 від 12.04.06 р. „Про реорганізацію ДП „Дельта-лоцман” та №422 від 3.05.06 р. „Про передачу гідротехнічних споруд „ДП „Дельта-лоцман” , шляхом укладання 22.09.06 р. нового договору, аналогічного договору №414/04 від 30.12.04 р.

Крім того, спільним  листом  ДП „Дельта - Лоцман"  та ДП „Дніпро-Бузький  морський торговельний порт" від 08.11.2006р. останні повідомили керівників підприємств, які є платниками канального збору, про те, що агентські компанії (судновласники тощо), які станом на 07.11.2006р. не сплатили канальний збір за проходження суден Бузько-Дніпровсько-лиманським і Херсонським морським каналами, повинні сплатити його ДП „Дельта - Лоцман".

Вищенаведені факти у сукупності безперечно свідчать про те, що у спірний період договір №414/04 від 30.12.04 р. не діяв і відповідач відповідно із постановами КМ України №2098 від 30.12.98 р. із змінами внесеними постановою КМ України №953 від 10.07.06 р., а також додатковою угодою від 11.05.06 р. до договору №6 від 01.08.2001 р., укладеним із ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт”, правомірно сплачував останньому канальний збір за надані послуги з безпечного проходження суден по БДЛ та ХМК.

Доводи ДП „Дельта-Лоцман” про те, що він у спірний період надавав відповідачу послуги з безпечного проходження суден, з посиланням на виконані підрядними організаціями роботи на БДЛ і ХМК по раніше укладеним з ним договорами судовою колегією не приймаються, оскільки по-перше: відповідач не надавав  ДП „Дельта-Лоцман” заявок на надання таких послуг; по-друге роботи на БДЛ і ХМК у спірний період також виконувалися підрядними організаціями за договорами з Портом; по-третє: виконання частки робіт на БДЛ і ХМК у спірний період за рахунок ДП „Дельта-лоцман” не свідчить про те, що останній надавав послуги з безпечного проходження суден саме відповідачу, оскільки результатом цих робіт користується не тільки відповідач, а і інші судновласники, при тому що відповідач не надавав позивачу заявок на надання таких послуг.

Судова колегія погоджується із доводами скаржника про те, що Порт не міг бути правонаступником прав і обов’язків ДП „Дельта-лоцман” поки останнє існувало як юридична особа.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія до уваги на приймає, з підстав, наведених вище у мотивувальної частині цієї постанови.

Враховуючи вищенаведене судова колегія вважає, що апеляційна скарга ДП „Дельта-лоцман” підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 25.04.07 р. без змін, оскільки спір по суті вирішено правильно.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК  України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Дельта-лоцман” залишити без задоволення, рішення господарського суду Миколаївської області від 25.04.2007 р. без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                              М.С. Петров

Суддя                                                                     Г.П.  Разюк

Суддя                                                                     С.І. Колоколов