ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

17 липня 2007 р.           Справа 9/238-07

за позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Техногаз" (21034, вул. Ватутіна,18, м. Вінниця/ 21021, вул. Космонавтів,39, м. Вінниця)

до:відкритого акціонерного товариства "Ямпільський маслосирзавод" (вул. Котовського,23, м. Ямпіль, Вінницька область)

про стягнення 1 999,02 грн.

Головуючий суддя     Балтак О.О.

При секретарі судового засідання Пилипчак О.І.

Представники

позивача :   Маркова О.В.- представник за довіреністю № 236 від 02.04.2007р.                              Тихий С.В.- представник за довіреністю № 236 від 02.04.2007р.

відповідача : не з"явився

Заявлено позов товариством  з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Техногаз" до відкритого акціонерного товариства "Ямпільський маслосирзавод" про стягнення  1999 грн. 02 коп. заборгованості (з урахуванням пені та 3% річних) за спожитий газ пропан.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 1716 грн. 00 коп. в зв"язку із неналежним виконанням зобов"язань щодо розрахунку за заправку автомобілів відповідача скрапленим  газом пропаном.  Крім того, за неналежне виконання зобов"язань відповідачу нарахована пеня в розмірі 240 грн. 57 коп. та 3% річних, що становить 42 грн. 45 коп. Відповідач борг за отриману продукцію у добровільному порядку не повертає, що і змусило позивача звернутись з позовом до суду.

Ухвалою про порушення провадження  у справі від 24.05.2007р. судове засідання призначено на 19.06.2007р.

Розгляд справи відкладався  на 17.07.2007р., в зв"язку з неявкою представника відповідача та з метою витребування додаткових доказів необхідних для правильного вирішення спору.

Представники позивача, в судовому засіданні 17.07.2007р. позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач вимог ухвал суду про порушення провадження у справі від 24.05.07р. та про відкладення розгляду справи від 19.06.2007р. щодо явки в судове засідання представника, надання додаткових доказів не виконав. Письмових пояснень з обґрунтуванням причин невиконання ухвал суду не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином –ухвалюю суду від 19.06.2007 року, яка направлена йому рекомендованим листом, про що свідчить штамп канцелярії суду від 19.06.2007 р. за вих.. №№ 9749р.-9751р.. Конверт з ухвалою від 19.06.2007р. з відміткою поштового відділення  зв"язку про невручення його відповідачу в суд не повернувся, а тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до положень ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача,  дослідивши надані докази та матеріали справи,  суд -

ВСТАНОВИВ :

19.06.2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційним підприємством «Техногаз» та відкритим акціонерним товариством «Ямпільський  маслосирзавод» було укладено усний договір  на заправку автомобілів Відповідача скрапленим газом пропаном. Скраплений газ реалізовувався згідно накладних на реалізацію пропану № Т002779 від 19.06.06р., № Т002781 від 20.06.06р., № Т002834 від 21.06.06р., № Т002913 від 22.0606р., № Т002916 від 23.06.2006р., № Т002919 від 26.06.06р., № Т003066 від 03.07.06р., та № Т003240 від 17.07.06р.

Згідно вказаних накладних Відповідач мав сплатити на користь Позивача за спожитий газ пропан кошти в сумі 1716 грн. 00 коп. Дану заборгованість Відповідач визнає, про що свідчить обопільно підписаний акт звірки розрахунків № 35 від 30.09.2006 року та № 115 від 14.06.2007р.

Так, свої зобов’язання позивач виконав вчасно і в повному обсязі, відповідач взяті на себе зобов’язання  по договору не виконав, і не сплатив борг  за спожитий газ пропан.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до  звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач доказів в спростування позовних вимог не надав, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення 1716 грн. 00 коп. є обґрунтованою, стверджується наявними в матеріалах справи документами, а тому  підлягає задоволенню, на підставі ст. 526 ЦК України.

Що ж стосується  вимоги позивача стосовно стягнення 240 грн. 57 коп. пені та 42 грн. 45 коп. 3% річних суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, з огляду на таке.

Пеня є  самостійним засобом захисту цивільних прав і одним із видів забезпечення виконання цивільно-правових зобов'язань (ст. 546 Цивільного кодексу України - види забезпечення виконання зобов'язань). Нею визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за прострочку платежу повинен встановлюватися за згодою сторін, тобто в договорі.

Якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, передбаченої Законом, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків, коли розмір пені встановлений чинними актами законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога про стягнення суми пені заявлена позивачем безпідставно, оскільки сторони письмового Договору не укладали, а усно остання не передбачається.

Що ж стосується 3% річних нарахованих позивачем слід зазначити наступне. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового  зобов’язання , на вимогу кредитора  зобов’язаний сплатити суму боргу з  урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір  процентів не встановлений договором або законом.

Проте, як встановлено вище, договір між сторонами укладений усно, термін виконання зобов’язання  не встановлений, а тому час прострочення встановити не можливо.  З огляду на це вимога позивача, щодо стягнення 42 грн. 45 коп. річних є безпідставною.

Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню частково, з покладенням судових витрат на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 546, 625 ЦК України, ст. ст. 22,44,49,75,82,83, 84,85,115,116, ГПК України ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Ямпільський маслосирзавод" ( вул.. Косовського,23,  м. Ямпіль,  Вінницька область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційного підприємства «Техногаз»" (21021,  м. Вінниця, вул. Космонавтів, 39, р/р в Вінницькій ОД Райффайзен банк  “Аваль”, МФО 302247, ) –  1716 грн. 00 коп.  боргу,  87 грн. 56 коп. відшкодування витрат по сплаті державного мита та 101 грн. 29 коп. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу.

В задоволенні решти позовних вимог -  відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                             Балтак О.О.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  17.07.07