ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 33/96
14.06.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія»

до                 приватного підприємства «Тармон»

про               стягнення 28930, 85 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:      Лось І.С. – представник за довіреністю № 1113 від 20.02.07.;

Полонська І.М. –представник за довіреністю № 3080 від 27.11.06.;

від відповідача:  не з’явився

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія»звернулося  до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до приватного підприємства «Тармон»про стягнення 22785, 05 грн. суми основного боргу, 3848, 07 грн.- –індексу інфляції та 5 % річних у розмірі 2297, 73 грн. за усним договором купівлі-продажу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він відповідно до взятих на себе зобов’язань за усним договором продав відповідачу товар відповідно до накладних:

№ УГ-0004721 від 31.05.2005 року на суму 4056, 00 грн., з відповідним рахунком-фактурою № УГ-0007000 від 31.05.02005 року;

№ УГ1-004413 від 14.06.2005 року на суму 49570, 11 грн., з відповідним рахунком-фактурою № УГ-0007888 від 13.06.2005 року;

№ УГ-0004503 від 25.05.2005 року на суму 54541, 28 грн., з відповідним рахунком фактурою № УГ-0006490 від 23.05.2005 року;

№ УГ-0004505 від 25.05.2005 року на суму 1201, 60 грн., з відповідним рахунком-фактурою № УГ-0006678 від 25.05.2005 року;

№ УГ-0004484 від 25.05.2005 року на суму 4103, 01 грн. та

№ УГ-0004504 від 25.05.2005 року на суму 725, 29 грн., з відповідним рахунком-фактурою № УГ-0006547 від 24.05.2005 року, що наявні в матеріалах справи у якості додатків.

Товар був отриманий уповноваженим представником приватного підприємства «Тармон»згідно довіреностей на отримання товару серій ЯКЖ  №436022 від 31.05.2005 року, ЯКЖ №436037 від 13.05.2005 року, ЯКЖ №436008 від 25.05.2005 року, Редькою І.А., без зазначення будь-яких претензій по якості та обсягу отриманого товару на загальну суму 114197, 29 грн.

Також позивачем були надані відповідачеві послуги з порізки, що підтверджуються рахунком-фактурою № УГ-0006975 та актом здачі-прийняття робіт № УГ-0004723 від 31.05.2005 року на суму 280, 00 грн. Даний факт також підтверджується актами звірок від 05.02.2007 року та 04.06.2007 року, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до гарантійного листа № 298 від 13.06.2005 року приватне підприємство «Тармон»гарантує сплату на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія»49570, 00 грн. за рахунком-фактурою № УГ-0007888 від 13.06.2005 року до 25.06.2005 року. У разі несплати зазначеної суми до 25.05.2005 року зобов’язано оплатити товариству з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія»суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 5 % річних з простроченої суми.

Відповідно до банківських виписок № 141 від 25.05.2005 року на суму 31712, 79 грн., № 205 від 13.06.2005 року на суму 24785, 06 грн., № 185 від 13.06.2005 року на суму 33194, 39 грн., № 749 від 31.07.2006 року на суму 2000 00 грн., станом на день звернення позивача до суду відповідачем оплачено за одержану продукцію та виконанні роботи частково на загальну суму 91692, 24 грн.

Не оплаченими залишилися продукція та виконанні роботи на загальну суму 22785, 05 грн.

В ході досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача листи № 4039/06 від 18.08.2005 року та № 5500 від 19.09.2006 року з вимогою про оплату боргу у сумі 22785, 05 грн. Також позивач зазначив, що вразі непогашення суми боргу в добровільному порядку він буде змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення суми заборгованості.

Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду відповідачем не вчинено жодних дій для врегулювання спору, заборгованість відповідача перед позивачем склала 22785, 05 грн. основного боргу.

В ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив стягнути з відповідача 22785,05 грн. основного боргу, а також індекс інфляції у сумі 3848,07 грн., 5 % річних за період прострочення заборгованості у сумі 2297, 73 грн., витрати по оплаті державного мита в сумі 289,31 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляв, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Розгляд справи відкладався.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського процесуального кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі.

Відповідно до ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 640 Цивільного кодексу України якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна, або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт отримання товару та наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 22785,05 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача встановленого індексу інфляції за період прострочення підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 3848,07 грн.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 % річних згідно гарантійного листа № 298 від 13.06.2005 року підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 2297,73 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємства «Тармон»(03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А, оф. 10, , п/р 26007068 у Київській філії ВАТ «Мегабанк», МФО 380117), або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія»(01013, м. Київ, вул. Баренбойма, 1, , п/р 1 у АБ «АвтоЗАЗбанк», МФО 320940)

суму основного боргу 22785 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят п'ять) грн. 05 коп., індекс інфляції у сумі 3848 (три тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 07 коп., 5% річних у сумі 2297 (дві тисячі двісті дев’яносто сім) грн. 73 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 289 (двісті вісімдесят дев’ять) грн. 31 коп., та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 29338 (двадцять дев'ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 16 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                                Мудрий С.М.