ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2007 р.
14:50
Справа №  1/87/07

м. Миколаїв

За позовом: Відкрите акціонерне товариство “Миколаївхліб”.
/54028, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 2а/.
Представник позивача: Герман О.С.
/54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1, к.206/
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/

про: скасування рішення відповідача від листопада 2006 року № 00001440/0.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Герман О.О., довіреність від 16.01.2007р.

Морозова Т.О., довіреність від 11.01.2007р.

Від відповідача: Глушко Д.В., довіреність від 29.11.2006р.

Замниборщ В.Б., довіреність від 18.04.2007р.

Позивач звернувся  до господарського суду з позовом про скасування рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 48920,55 грн. № 00001440/0 від 30.11.2006р., обґрунтовуючи свій позов тим,  що  відповідно до статті 10 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та Постанови Кабінету міністрів України від 10 серпня 2000 року № 1336 “Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", якою затверджено Перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, йому надано право не застосовувати реєстратор розрахункових операцій при здійсненні торгівлі з лотка. З 04.11.2006року  і по день перевірки позивач здійснював реалізацію хлібних виробів з лотка в зв’язку з  тим , що з цієї дати було відключено електроенергію.

Відповідач  позов не визнає з тих підстав, що фактично реалізація здійснювалась з кіоску як перед початком перевірки, так і під час її здійснення. Присутня при перевірці продавець Норгалєєва А.А. про існування лотка і про реалізацію товару з нього працівникам податкового органу не заявила, про свідчить відсутність зауважень в акті перевірки. Встановлено факт порушення позивачем вимог  пункту 1 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  - не проведення розрахункових операцій  з використанням  розрахункової книжки на суму  9784,11 грн., що тягне за собою відповідальність, передбачену пунктом 1 статті 17 вказаного вище закону у вигляді штрафу у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів (а.с.11-12, 61).

Розглянувши  надані сторонами і витребувані судом докази,  заслухавши доводи сторін у судовому засіданні і пояснення свідків - суд

в с т а н о в и в:

17.11.2006 року відповідач здійснив  планову  перевірку дотримання позивачем вимог законодавства при здійсненні операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу  про що склав акт перевірки від № 14000632/23-50 (а.с.6-7).

За результатами перевірки позивачу направлено рішення № 00001440 від 30.11.2006 року  (а.с.5, 19) про застосування штрафної санкції в сумі 48920,55 грн., яке позивач просить скасувати.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

стаття 1 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  визначає, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними  особами  -  суб'єктами  підприємницької  діяльності або юридичними    особами    (їх    філіями,    відділеннями,   іншими відокремленими  підрозділами)  (далі  -  суб'єкти  підприємницької діяльності),  які  здійснюють  операції з розрахунків у готівковій та/або  в  безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних  чеків,  жетонів  тощо)  при  продажу  товарів  (наданні послуг)  у  сфері  торгівлі,  громадського харчування та послуг.

Позивач здійснює реалізацію хлібних виробів у кіоску, що розташований на ринку “Облкоопринкоторг”.

За кіоском зареєстрований реєстратор розрахункових операцій типу ЄРА 201.01,  заводський номер ЄД 01004553 (а.с.6).

При здійсненні перевірки  працівниками податкового органу встановлений факт реалізації  одного батону “Звичайний” по ціні 1 грн. 50 коп. без видачі фіскального чека,  без проведення даної операції через реєстратор розрахункових операцій, без видачі  чека з розрахункової книжки.

Даний факт не оспорюється позивачем і підтверджений поясненнями свідка Норгалєєвої  А.А.

Працівниками податкового органу встановлено , що в день  здійснення перевірки  у кіоску, де здійснювалась реалізація товару, було відсутнє електропостачання.

Стаття  5.  Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  зобов’язує суб’єкта підприємницької діяльності  на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій у разі тимчасового, але не більше 72 годин (7  робочих  днів),  відключення електроенергії проведення  розрахункових  операцій  здійснювати  з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням    належним    чином    зареєстрованого   резервного реєстратора  розрахункових операцій.

Акт перевірки від 17.11.2006 року свідчить, що позивачем вказані норми закону були порушені: розрахункова книжка при здійсненні операцій з реалізації товару за готівку не використовувалась.  Розрахункова книжка взагалі була відсутня, в податковому органі не реєструвалась (пункт 12 акту –а.с.13).

За період з 05.11.2006 року по 16.11.2006 року позивачем були здійснені операції з реалізації товару за готівку без використання реєстратора розрахункових операцій і розрахункової книжки на загальну суму  9784,11 грн. (496,25 грн. –кошти, що знаходились на місці проведення розрахунків в день перевірки,  9287,86 грн. -   вартість реалізації товару за готівкові кошти  за період з 05.11.2006 року по  16 11.2006 року, вказані в книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідальність за вказане вище порушення, а саме за  проведення операцій з реалізації товару за готівку   без  використання розрахункової  книжки передбачено пунктом 1 статті 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у вигляді штрафу в розмірі п’ятикратної вартості  проданих товарів, що в даному випадку становить  48920, 55 грн. (9784, 11 х 5 ).

Доводи позивача щодо проведення реалізації продукції, що знаходилась у кіоску,  в період з 04.11.2006 року  через виносну торгівлю –лоток, судом відхиляються з тих підстав, що викликана у судове засідання свідок Норгалєєва А.А. підтвердила факт реалізації одного батону “Звичайний” по ціні 1 грн. 50 коп. саме з кіоску, не заперечувала і той факт, що в період проведення  перевірки працівниками податкового органу вона продовжувала реалізацію товару з кіоску без застосування реєстратора розрахункових операцій і розрахункової книжки. В акті перевірки(а.с.15) продавцем не зазначено про наявність об’єкту виносної торгівлі, а власноручно зроблено запис про те, що доповнень і зауважень в неї немає.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на норми статті 10 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  та пункт 2 Переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій , що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 серпня 2000 року № 1336 “Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки  пунктом 2 вказаної Постанови Кабінету міністрів України встановлено граничний розмір річного  обсягу  розрахункових операцій  з  продажу товарів (надання послуг),  у разі перевищення

якого   застосування   реєстраторів   розрахункових   операцій   є обов'язковим, для форм та умов проведення діяльності, визначених у пунктах  2, 3, 5, 6, 1З, 14, 16, 17, 22, 23, 27 переліку, 200 тис. гривень  на  один суб'єкт господарської діяльності.

Як свідчать надані відповідачем докази, а саме звіти про використання позивачем реєстраторів розрахункових операцій за 2005 і 2006 рік,  його річний  обсягу  розрахункових операцій  з  продажу товарів (надання послуг) складає понад 2 млн. грн. (а.с.62-85).

Помилковим є посилання позивача на  пункт 4.2.4. Розділу 4 Регламенту адміністрування податків, зборів(обов’язкових платежів), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 09.02.2006 року №62, в якому зазначено, що граничний розмір  річний  обсягу  розрахункових операцій  з  продажу товарів (надання послуг) складає 200 тис. грн.. на один структурний (відокремлений) підрозділ(пункт продажу товарів).  Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 серпня 2000 року № 1336 “Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",  встановлені обмеження  в сумі 200 тис. грн. - річний  обсяг  розрахункових операцій, -  відносно суб'єкта господарської діяльності, яким є позивач як юридична особа, а не відносно структурного підрозділу (пункту продажу товару).

Оскільки Постанова Кабінету Міністрів України має вищу юридичну силу, то пункт 4.2.4. Розділу 4 Регламенту …, який фактично спотворює смисл постанови, не може бути застосований.

Отже, оспорюваний позивачем акт  прийнятий відповідачем у відповідності з чинним законодавством,  фактичними обставинами,  в  зв’язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Л.I.Васильєва