ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.04.07р.

Справа № 12-258

За позовом  Харківського спеціалізованого підприємства "Донбасдомнаремонт",

м. Харків

до  Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського", м. Дніпропетровськ

про стягнення 63787,89 грн., розгляд заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України.

Суддя  Жукова Л.В.

Представники:

Від позивача Шевченко С.В. доручення від 25.03.2007р.

Від відповідача  Барцев А.О. довіреність № 250/2 від 02.01.2007р.

Від відповідача  Земляний О.Ю. довіреність б/н від 01.01.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 07.02.2002р. у справі № 12/258 стягнено з відповідача на користь позивача 51 914, 44 грн. боргу, витрат по  сплаті державного мита в сумі 519,14 грн, судових  витрат в сумі 69 грн., в іншій частині позову відмовлено. Згідно зазначеного вище рішення 18.02.2002р. було видано наказ № 12/258 про стягнення з відповідача зазначеної вище суми боргу.

03.03.2007р. відповідач звернувся з заявою в якій просить зупинити на час розгляду  цієї заяви стягнення за наказом арбітражного суду Дніпропетровської області № 12/258  від 18.02.2002р.; визнати вищезгаданий наказ таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України.

В обгрунтування своєї заяви  відповідач посилається на те, що  19.03.2001р.  ухвалою  арбітражного  суду Дніпропетровської області № Б 26/15/118/01 було порушено провадження у справі про банкрутство відносно відповідача. На виконання ст. 11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” в газетах „Голос України”  № 78 та  „Урядовий кур’єр” № 79, „Зоря” № 47 4 та 5 травня 2001р. було опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ „Дніпропетровський  металургійний завод ім. Петровського”. За ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” позивач  повинен був протягом  тридцяти днів від дня опублікування в офіційному другованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство  подати до суду письмову заяву з вимогами до боржника. Позивач  в порушення зазначеної статті Закону не подав заяви про включення в реєстр вимог кредиторів ВАТ „Дніпропетровський  металургійний завод ім. Петровського”. Відповідач вважає, що оскільки заборгованість відповідача перед позивачем виникла у 1998 році, то вимоги позивача до відповідача є конкурсними відповідно до ст. 1 Закону України  „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та підлягають задоволенню в межах провадження у справі про банкрутство. За ч. 2 ст. 14 Закону України  „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає ухвалі суду, якою затверджує реєстр вимог кредиторів, зазначений строк є граничний і поновленню не підлягає. 18.09.2003р. господарським судом Дніпропетровської області прийнято ухвалу у справі №  Б26/15/118/01 згідно з якою вимоги конкурсних кредиторів ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними. Відповідач вважає, що  за викладених обставин вимоги позивача вважаються погашеними, тобто обов’язок боржника перед кредитором відсутній повністю, а тому наказ арбітражного суду Дніпропетровської області № 12/258 від 18.02.2002р. відповідно до ст. 117 ГПК України має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Представники  позивача проти заяви відповідача заперечують, вважають такі вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” має на меті задоволення вимог кредиторів. Мораторій, передбачений ст. 12 цього Закону поширюється на вимоги кредиторів незалежно від того чи подавали вони заяви до господарського суду про визнання їх вимог у справі про банкрутство відповідно до ст. 14 цього Закону та незалежно від моменту порушення виконавчого провадження за такими вимогами. Відповідач, посилаючись на ухвалу суду від 18.09.2003р.  у справі № Б 26/15/118/01 як доказ того, що вимоги позивача вважаються погашеними, а відповідно наказ арбітражного суду від 18.02.2002р. № 12/258 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, вийшов за межі позовної давності для захисту своїх  інтересів.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 20.04.2007р.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 07.02.2002р. у справі № 12/258 стягнено з відповідача на користь позивача 51 914, 44 грн. боргу, витрат по  сплаті державного мита в сумі 519,14 грн., судових  витрат в сумі 69 грн.

На виконання зазначеного  рішення 18.02.2002р. було видано наказ  арбітражного суду Дніпропетровської області № 12/258 про стягнення з відповідача зазначеної вище суми боргу.

28.03.2002р. Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська була прийнята  постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу арбітражного суду Дніпропетровської області № 12/258 від 18.02.2002р. Також, цього ж 28.03.2002р. ВДВС було прийнято ухвалу про зупинення виконавчого провадження з приводу виконання зазначеного вище наказу у зв’язку з порушенням справи про банкрутство ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” на підставі ухвали  суду у справі № Б26/15/118/01 від 19.03.2001р.

18.09.2003р. господарським судом Дніпропетровської області було прийнято ухвалу у справі № Б 26/15/118/01 якою вимоги конкурсних кредиторів ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання або не заявлені взагалі, -  не розглядаються і вважаються погашеними.

Вивчивши надані докази та аналізуючи їх з поясненнями представників сторін, суд дійшов висновку про те, що заява відповідача підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач, як боржник у виконавчому провадженні,  посилається на погашення своїх грошових  зобов’язань перед позивачем на суму  51 914, 44 грн. за результатами розгляду справи про банкрутство.

Також, встановлено, що  вимоги ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” виникли у 1998 році внаслідок невиконання останнім грошових зобов’язань, тобто до порушення справи про банкрутство ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, а отже, позивач, згідно ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом” є конкурсним кредитором.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство відносно відповідача  було опулбіковано в газетах „Голос України” № 78, „Урядовий кур’єр” № 79, „Зоря” № 47  - 4 та 5 травня 2001р.

Позивач  відповідної заяви про грошові вимоги до боржника не подавав.

Закон України  „Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом” не надає право конкурсному кредитору ( після порушення справи про банкрутство) заявляти до боржника грошові вимоги поза справою про банкрутство.  Вказаний Закон не містить будь-яких виключень для осіб, які не знайомилися з публікацією і не заявили своєчасно вимоги до боржника відповідно до приписів Закону.

Отже, правовідносини сторін, виходячи з ухвали суду від 19.03.2001р. про порушення провадження у справі про банкрутство  відповідача у справі № Б15/118/01, мають регулюватися саме Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”.

Статтею 14  частинами 1 і 2 Закону України  „Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”   передбачено, що кредитори протягом тридцяти днів від дня опублікування оголошення в офіційному друкованому органі про порушення справи про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви про грошові вимоги до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

18.09.2003р. господарським судом Дніпропетровської області у справі № Б26/15/118/01 прийнято ухвалу відповідно до якої вимоги конкурсних кредиторів ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

Відповідно  до ч. 4  ст. 117 ГПК України  у разі якщо обов’язок боржника відсутній повністю у зв’язку з його припиненням з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, судом встановлено, що відсутність обов’язку боржника обумовлена тим, що відносно боржника порушена справа про банкрутство,  позивач є конкурсним кредитором, який у передбачений законом строк не заявив свої вимоги у процедурі банкрутства, а тому ці вимоги є погашеними  згідно до ч. 2 ст. 14  Закону України  „Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом” і ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2003р. у справі № Б26/15/118/01.

Наявність наказу та судового рішення не звільняють позивача від обов’язку звернутися зі своїми вимогами у процедурі банкрутства.

Процедура банкрутства охоплює всіх кредиторів боржника незалежно від того, заявили вони свої вимоги до суду чи ні, і вчинки кредиторів поза встановленого правового порядку мають тягнути для них негативні наслідки, передбачені законодавством.

За  викладених обставин  згідно ч. 4 ст. 117 ГПК України наказ арбітражного суду Дніпропетровської області № 12/258 від  18.02.2002р. має бути визнаний  таким, що не підлягає виконанню повністю у зв’язку з відсутністю на теперішній час у ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” як  боржника у виконавчому провадженні вищезазначених грошових  зобов’язань перед позивачем.

Щодо  вимог про зупинення на час розгляду  цієї заяви стягнення за наказом арбітражного суду Дніпропетровської області  № 12/258 від 18.02.2002р., то вирішення цього питання діючим  Господарським процесуальним кодексом України на стадії виконання рішення не передбачено, у зв’язку з чим  в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 117,  86   Господарського  процесуального  кодексу України, господарський суд –

УХВАЛИВ:

Заяву Відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” задовольнити частково.

Визнати наказ арбітражного суду Дніпропетровської області  № 12/258 від 18.02.2002р. таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині  вимоги відмовити.

Суддя

Л.В. Жукова