ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" квітня 2007 р.                          м. Київ                             Справа № А3/113-07

12 год. 59 хв.

за позовом
Державної податкової інспекції у Вишгородської районі, м. Вишгород

до
Державного промислово-виробничого підприємства, м. Вишгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
Вишгородська районна державна адміністрація, м. Вишгород

про
припинення юридичної особи

Головуючий суддя  Коротун О.М.

секретар судового засідання  Єрашов А.Є.

Представники:

позивача
Сигнаєвська Л.В. –представник за довіреністю № 14323/08/10 від 19.10.2006р.;

відповідача
не з’явився;

третьої особи
не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна податкова інспекція у Вишгородської районі (далі –позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовною заявою до Державного промислово-виробничого підприємства (далі –відповідач) про припинення юридичної особи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2007 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи на 26.04.2007р. за правилами  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідачем порушено вимоги п.п. 2 п. 1 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування”, відповідач не звітує до Державної податкової інспекції у Вишгородської районі з ІІ кварталу 2002 року.

Через загальний відділ господарського суду Київської області від третьої особи, надійшла заява № 7-20/864 від 23.04.2007р., в якій третя особа позов підтримує та просить слухати справу без участі її представника.

26.04.2007р. в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 26.04.2007р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать.

При цьому господарський суд Київської області відзначає, що судом було направлено учасникам судового процесу ухвалу від 02.04.2007р. та повістки від 02.04.2007р., про що, зокрема, свідчать відмітки канцелярії суду на зворотних сторонах оригіналів згаданих документів та реєстр вихідної кореспонденції.

Таким чином, суд повідомив відповідача належним чином про час і місце засідання суду, тому справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 17 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. за № 509 –ХІІ, органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи Державне промислово-виробниче підприємство зареєстровано в Державній податковій інспекції у Вишгородської районі з 28.10.1998р. (довідка № 182 від 09.02.2007р., знаходиться в матеріалах справи).

Згідно Інструкції „Про порядок обліку платників податків” затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 19.02.1998 р. № 80 (далі –Інструкція) платник податків –це юридична особа, на яку згідно із законами України покладено обов’язок сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі). Відповідно до вимог зазначеної Інструкції при взятті юридичної особи на облік платника податків відділом ДПІ, у якому зареєстрована юридична особа, відкривається облікова справа платника податків, яка формується із звітних документів, які подаються платником у період його діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування”, платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами, а також подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів). В порушення зазначеної норми Закону Державне промислово-виробниче підприємство не звітує до Державної податкової інспекції у Вишгородської районі з ІІ кварталу 2002р., про що свідчить залучена до матеріалів справи довідка № 14305/7/15-011/919 від 18.10.2006р. Державної податкової інспекції у Вишгородської районі.

Згідно довідки № 3414 від 12.03.2007р. Державної податкової інспекції у Вишгородської районі, заборгованість по платежах до бюджету у Державного промислово-виробничого підприємства відсутня.

Відповідно до підпункту 8.6 пункту 8 Інструкції про порядок обліку платників податків, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України від 19.02.1998р. № 80, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.1998р. за № 172/2612, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом, та в разі неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, керівник державної податкової служби приймає рішення про звернення до господарського суду із позовною заявою про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Згідно акту обстеження Державної податкової інспекції у Вишгородської районі № 238 від 11.10.2006р. була проведена перевірка місцезнаходження відповідача, який не подавав до податкової інспекції звітності. Встановлено, що за юридичною адресою відповідач не знаходиться, господарську діяльність не проводить, бухгалтерські документи не зберігає.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 ГК України ,за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта та ліквідацію його наслідків.

Як передбачено ч. 2 ст. 238 ГК України види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом. Скасування (припинення) державної реєстрації, як один із видів адміністративно-господарської санкції передбачено ч. 1 ст. 247 ГК України та застосовується у разі здійснення суб’єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам.

Відповідно до п. 17 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. за № 509 –ХІІ, органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Крім того, згідно з п. 2 ст. 46 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” підставами для постановлення судового рішення щодо припинення  юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Однак Закон України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” від 15.05.2003р. набрав чинності з 01.07.2004р. Отже, рік, протягом якого відповідач не подає звітність до органів ДПС, слід рахувати від дня набрання Законом чинності, оскільки закон не має зворотної сили.

За таких обставин, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Пунктом 1 ст. 38 Закону України „Про  державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” передбачено, що суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи. Згідно ч. 3 зазначеної статті державний реєстратор повинен не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення юридичної особи, внести до Єдиного державного реєстру запис щодо цього судового рішення та повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та юридичну особу, щодо якої було прийнято судове рішення, про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису.

Згідно ст. 5 Закону України „Про  державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” державна реєстрація проводиться державним реєстратором у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи –підприємця.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги  правомірні, позивачем обґрунтовані, відповідачем не спростовані, і підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачувався, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно з п. 2 ч. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору визначається відповідно до підпункту „б” пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, крім випадків, встановлених підпунктом 3 цього пункту. За таких обставин судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню в доход державного бюджету України з відповідача.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись  ст.ст. 17, 160, 162, 163, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати (припинити) державну реєстрацію Державного промислово-виробничого підприємства (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Київська, 10, ).

3. Стягнути з Державного промислово-виробничого підприємства (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Київська, 10, ) в доход державного бюджету України 3,40 грн. (Три грн. 40 коп.) судового збору.

Постанову надіслати державному реєстратору в день набрання законної сили для проведення дій у встановленому законом порядку.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя