донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.06.2007 р.                                                                    справа №40/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Гези  Т.Д.

суддів
Акулової  Н.В. , Мирошниченка  С.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Фурсова О.О.- довіреність № 09-18/1153 від 09.12.2006 р.,

від відповідача:
Сідоров С.І. - довіреність № Юр-14/06 від 08.02.2006 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" м. Маріуполь Донецької області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
17.04.2007 року

по справі
№40/13  ( суддя  Підченко Ю.О.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" м. Маріуполь Донецької області

до
Відкритого акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" с. Володимирівка Волновахського району Донецької області

про
стягнення боргу у сумі  19734 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням  господарського суду Донецької області  від 17.04.2007 р. по справі № 40/13   у задоволенні позову  Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь  ( далі по тексту –ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь)  до  Відкритого акціонерного товариства “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” с. Володимирівка Волноваського району Донецької області (далі по тексту–ВАТ  “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” с. Володимирівка)  про стягнення   боргу у сумі  19 734 грн. відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що   позивачем  не доведено, що  витрати по сплаті  залізничного тарифу  експедитору  ТОВ " Лемтранс"   за перевезення засобів  упаковки   багаторазового використання, які були виставлені  позивачем  відповідачу  ( рахунок № 90393451 від 31.05.2005 р. на суму 19734 грн.),  є боргом відповідача, тому як  не доведено   наявності зобов"язання відповідача  за умови  договору № 06-ОсиТ/42/Юр-368/03 від 13.05.2003 р.  про переробку  давальницької сировини  по сплаті  зазначеної  суми.

До Донецького апеляційного господарського суду  надійшла апеляційна скарга ВАТ “ Металургійний комбінат “ Азовсталь” м. Маріуполь  на рішення господарського суду Донецької області від 17.04.2007 р. по справі № 40/13, в якій скаржник просить  зазначене рішення скасувати  та прийняти нове рішення,  яким  стягнути з ВАТ  “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” с. Володимирівка  борг у сумі  19 734 грн.

Скаржник вважає,  що рішення  по справі  № 40/13 прийняте  з порушенням норм матеріального  права.

Заявник  апеляційної  скарги посилається на те, що   взаємовідносини  сторін по справі  по  розподілу    витрат  по наданню   багатооборотної   тари, регулюється   п.10.2.  договору № 06-ОсиТ/42/Юр-368/03 від 13.05.2003 р.  про переробку  давальницької сировини  і є договірними зобов"язаннями.  На підставі п. 10. 2  укладеного  між сторонами  договору відповідачу був виставлений  рахунок №90393452  від 31.05.2005 р.  на суму 19 734 грн.- вартості  послуг   по наданню відповідачу багатооборотної тари, яка відповідачем не сплачена.

Також скаржник вважає, що судом  першої інстанції  були неправильно застосовані норми матеріального права: ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, ст. 623 Цивільного кодексу України, що призвело  до невірного висновку про те, що заявлена сума  позову є збитками, які поніс  позивач для відновлення свого порушеного права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач -  ВАТ  “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” с. Володимирівка  просить рішення господарського суду Донецької області від 17.04.2007 р. по справі № 40/13 залишити без змін,  апеляційну скаргу ВАТ “ Металургійний комбінат “ Азовсталь” м. Маріуполь залишити без задоволення.

Відповідач у відзиві на апеляційну  скаргу  вважає, що   судом першої інстанції  повно з"ясовані  усі фактичні  обставини  справи  і звертає увагу на те, що між сторонами  по справі  укладений  договір  № 06-ОсиТ/42/Юр-368/03 від 13.05.2003 р.  про переробку  давальницької сировини.   Зазначений  договір  за своєю  суттю  є договором  підряду, тому як позивач  за умовами  договору  поставляє відповідачу  боксити  для переробки, які переробляються  і повертаються  позивачу. Передача  сировини  здійснюється  неодноразово. Згідно з  вказаним договором  сировина  передається на умовах,   встановлених  п. 6 специфікацій, тобто  всі витрати ( у тому числі і транспортні)  до пункту призначення  несе  відповідач.

У  відзиві   на апеляційну скаргу відповідач   вважає, що відношення, пов"язані з переробкою  давальницької сировини і усі витрати, пов"язані  з доставкою  сировини, тари,  вивозом переробленої давальницької сировини  несе позивач, як  замовник  за умови договору, тому як  право власності  на давальницьку сировину   на протязі дії договору  належить позивачу.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду  у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України,  на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України  здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Дослідивши матеріали справи,  заслухав  представників сторін,    судова колегія апеляційної інстанції  не вбачає підстав  для задоволення апеляційної скарги    з наступних підстав.

17.01.2007 р.  до господарського суду Донецької області звернулося ВАТ “Металургійний комбінат “ Азовсталь” м. Маріуполь з позовом до  ВАТ  “Великоанадольський вогнетривкий комбінат” с. Володимирівка     стягнути на його користь борг у сумі 19 734 грн.

Позов мотивовано тим, що з 13.05.2003 р.  між  сторонами по справі укладений договір № 06-ОсиТ/42/Юр-368/03 про переробку  давальницької сировини  ( арк. справи 9 - 13).

Предметом  цього  договору є зобов"язання відповідача  із сировини, наданої позивачем, виготовити вогнетривку продукцію   та повернути її на адресу  позивача.

Додатковою угодою  № 8 від 18.02.2005 р., яка є невід"ємною частиною  вищезазначеного договору,    строк дії договору  подовжено до  31.12.2005 р.

Виготовлену продукцію  відповідно до умов укладеного договору№ 06-ОсиТ/42/Юр-368/03 від 13.05.2003 р.  на переробку  давальницької сировини   відповідач  поставляв  на адресу  позивача  в спеціалізованих  металевих контейнерах, які є засобами  упаковки   багаторазового використання  та власністю  позивача, та надавалися  відповідачу  для можливості  здійснення ним відвантаження  вогнетривкої  продукції згідно договору.

Позивач  посилається, що  сума боргу  за позовом виникла  у зв"язку з невиконанням  відповідачем  п. 10.2 договору   в редакції  додаткової угоди № 9  від 31.03.2005 р., в якому  зазначено, що  правовідносини сторін при відвантаженні  продукції  у багатооборотній тарі  регулюються   Правилами  застосування, обігу  і повернення  засобів  упаковки  багаторазового  використання  в Україні, затверджених наказом Держкомресурсів  № 15 від 16.06.1992 р.

Далі позивач посилається на те, що саме п. 7 зазначених Правил передбачено повернення засобів  упаковки  багаторазового використання  за рахунок  одержувача тари.

У тому  випадку, коли  засоби упаковки  багаторазового  використання  надаються постачальнику покупцем ( одержувачем) продукції  і товарів, постачальник  компенсує   його витрати  по наданню цих засобів.

Позивач   вважає, що оплата  витрат  залізничного тарифу експедитору  ТОВ " Лемтранс", які підтверджуються звітами  експедитора  про обсяг виконаних  робіт, є зобов"язання відповідача. Тому  відповідачу   виставлено   рахунок    №90393451  від 31.05.2005 р.  на суму 19 734 грн., який відповідач  відмовляється сплачувати.

З тексту укладеного між сторонами    договору № 06-ОсиТ/42/Юр-368/03 від 13.05.2003 р. про переробку  давальницької сировини   не вбачається  умов, за якими  відповідач зобов"язаний  сплатити  позивачу витрати  по оплаті  залізничного  тарифу, у зв"язку  з перевезенням упаковки  багаторазового використання.

Пункт 7 Правил  застосування, обігу  і повернення  засобів  упаковки  багаторазового  використання  в Україні, на якому ґрунтуються  позовні вимоги,  також не передбачає обов"язку  відповідача  по оплаті залізничного тарифу,  у зв"язку  з перевезенням  упаковки  багаторазового використання.  Тому заявлена  сума позову не є боргом  відповідача.

На підставі  наведеного, апеляційна інстанція погоджується  з висновком суду  першої інстанції, що позивачем  не доведено  саме,  що  у нього  за наявністю  суб"єктивного складу  правовідносин  виник саме  борг у сумі 19 734 грн.

Таким чином, судова колегія  апеляційної  інстанції  не вбачає  підстав  для скасування  рішення господарського суду Донецької області від 17.04.2007 р. по справі № 40/13.

Згідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита за подачу апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги -  ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого  акціонерного товариства “ Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь Донецької області   залишити без задоволення,  рішення господарського суду Донецької області від 17.04.2007 р. по справі № 40/13 залишити без змін.

Головуючий          Т.Д.  Геза

Судді:          Н.В.  Акулова

С.В.  Мирошниченко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1 у справу

1 ДАГС

1. господ. суду Дон. обл.