ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2007 р.
№ 1/394-9/148

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
суддів:
Кочерової Н.О.
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув
касаційну скаргу
відкритого акціонерного товариства “Іскра”

на постанову
від 01.06.2006 Львівського апеляційного господарського суду

у справі
№ 1/394-9/148 господарського суду Львівської області

за позовом
приватного підприємства “Віроока”

до
відкритого акціонерного товариства “Іскра”

про
стягнення 91559 грн.

за участю представників сторін:

від позивача             не  з’явилися

від відповідача        не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

В травні 2005 року приватне підприємство "Віроока" звернулось до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства "Іскра" про стягнення 96 136,95 грн., з яких 91 559 грн. сума основного боргу, 4 577,95 грн. збитків.

Мотивуючи позовні вимоги підприємство просило відшкодувати вартість виконаних ним ремонтних робіт по поліпшенню орендованого у відповідача, відповідно до договору оренди майна від 05.05.1997.

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.08.2004 (суддя Данко Л.С.) в позові відмовлено.

Відмовляючи в позові, господарський суд виходив з того, що спірний договір, укладений між сторонами, не містить жодної умови щодо обов’язку відшкодування відповідачем позивачу будь-яких витрат за проведений ремонт. Крім того, позивачем документально не обґрунтовано який саме ремонт проведено та не підтверджено вартість виконаних робіт.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2006 (судді: Зданкевич З.І. –головуючий, Дух Я.В., Краєвська М.В.) рішення скасовано частково.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Іскра" 91 559 грн. вартості виконаних ремонтних робіт, 915,59 грн. державного мита. 100 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 724,32 грн. витрат по експертизі та 425 грн. державного мита за подання апеляційної скарги.

Скасовуючи рішення та задовольняючи позов, апеляційний господарський суд виходив з того, що позивачем проведено капітальний ремонт за згодою наймодавця і відповідно до ст. 264 ЦК УРСР останній має право на відшкодування зроблених для цієї мети необхідних витрат.

Відмовляючи в позові в частині стягнення вартості наданих юридичних послуг в сумі 4 577,95 грн. виходив з їх необґрунтованості, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надання таких послуг адвокатом Пилипенком В.П, зокрема не підтверджено виконання робіт відповідним актом та відсутнє свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю.

В касаційній скарзі відкрите акціонерне товариство “Іскра” просить скасувати постанову, а рішення залишити в силі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши  суддю –доповідача, перевіривши  повноту  встановлених  судом  обставин  справи та їх  юридичну  оцінку, Вищий   господарський  суд України  вважає,  що касаційна  скарга не підлягає  задоволенню виходячи  з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.1997 між відкритим акціонерним товариством “Іскра” (орендодавець) та приватним підприємства “Віроока” (орендар) укладено договір оренди, відповідно до умов якого відповідач строком на 5 років з 05.05.1997 по 05.05.2002 передає, а позивач приймає в оренду приміщення їдальні за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10 загальною площею 315 кв.м.

Відповідно до п. 3.1 орендодавець зобов’язується передати приналежну територію приміщення, виробниче обладнання орендарю згідно акту прийому-здачі в якому вказується технічний стан приміщення та виробничого обладнання на момент здачі в оренду.

Господарськими судами встановлено та з акту від 05.05.97 передачі в оренду приміщення їдальні за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10 вбачається, що орендоване приміщення потребує капітального ремонту із зміною планіровки приміщень, а саме заміни вікон, дверей, електропроводки, теплоізоляції і гідроізоляції, заміна систем тепло і водопостачання, ремонт каналізаційної системи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд правомірно прийшов до висновку, що до правовідносин, які виникли між сторонами у справі потрібно застосовувати норми чинного на той момент законодавства –Цивільного кодексу УРСР, оскільки договір припинив свою дію 05.05.2002 року, та Закону України "Про оренду державного і комунального майна, оскільки в спірному договорі відсутні застереження щодо його застосування.

Відповідно до  п.3 ст. 23 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" від 10.04.92 року (в редакції Закону України від 07.02.2002) орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції Закону України від 07.02.2002) якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити  від  майна  без  заподіяння  йому шкоди, орендодавець зобов'язаний  компенсувати йому зазначені кошти, якщо інше не визначено договором оренди.

Відповідно до ст. 264 ЦК УРСР наймодавець зобов'язаний провадити за свій рахунок капітальний ремонт зданого в найом майна, якщо інше не передбачено законом або договором. Невиконання цього обов'язку наймодавцем дає наймачеві право або зробити капітальний ремонт, що передбачений договором чи викликається невідкладною необхідністю, і стягнути з наймодавця вартість ремонту чи зарахувати її в рахунок найомної плати; або розірвати договір і стягнути збитки, завдані його невиконанням.

В разі проведеного з дозволу наймодавця поліпшення найнятого майна, згідно ст. 272 ЦК УРСР, наймач має право на відшкодування зроблений для цієї мети необхідних витрат, якщо інше не передбачено законом або договором.

Апеляційним господарським судом, враховуючи наведені норми та надані орендарем докази, встановлено, що приватне підприємство “Віроока” орендувало спірне приміщення з 05.05.97 по 05.05.02, при цьому досліджено, що орендодавець згідно пунктів 2.2 та 3.2 дозволив зробити ремонт та реконструкцію приміщення з метою більш повного використання площ за рахунок коштів ПП "Віроока", а орендар здійснив переобладнання та перепланування орендованого приміщення за адресою: м. Львів, вул. Білоцерківська, 10 відповідно до своїх виробничих потреб на загальну суму 131 398 грн., підтвердженням чого є висновок будівельно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1557 від 01.02.2006.

Враховуючи лист Держбуду України від 13.01.98 № 7/11, судом другої інстанції правомірно встановлено, що вказані у висновку № 1557 виконані роботи є капітальним ремонтом і входять до переліку основних ремонтно-будівельних робіт капітального ремонту житлових і громадських будівель і споруд.

Виходячи з викладеного, апеляційний господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги  і стягнув з відкритого акціонерного товариства “Іскра” вартість виконаних орендарем ремонтних робіт, у зв’язку з їх обґрунтованістю.

Отже, постанова винесена на підставі фактичних обставин справи та відповідає вимогам законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків апеляційного суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну  скаргу відкритого акціонерного товариства “Іскра” залишити  без  задоволення, а постанову від 01.06.2006 Львівського  апеляційного  господарського суду у справі № 1/394-9/148 без  змін.

Головуючий                                                                              Н.Кочерова

Судді:                                                                                        В.Рибак

М.Черкащенко