ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.07.07
Справа № 17/306-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокрафт»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лілея»

про стягнення 67 922 грн. 11 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача      Куліков С.В.

Від відповідача  не з‘явився.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 67 922 грн. 11 коп., з яких 55668 грн. 00 коп. основного боргу, 7 157 грн. 33 коп. пені, 1 263 грн. 04 коп. 3% річних,  3 833 грн. 74 коп. інфляційних витрат, відповідно до умов укладеного між сторонами договору №22/08/06 від 22.08.2006 р., а також судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, письмового відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні докази по справі, суд встановив:

22.08.2006 р. сторони уклали договір №22/08/06, відповідно до умов якого позивач зобов‘язувався виконати відповідачу: обстеження та діагностику автотранспортної та сільськогосподарської техніки; ремонт, регулювання, установку та заміну агрегатів та вузлів автотранспортної та сільськогосподарської техніки; поставку запасних запчастин та змащувальних матеріалів, необхідних для експлуатації, ремонту агрегатів та вузлів автотранспортної та сільськогосподарської техніки.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що відповідач зобов‘язується здійснити 100% оплату за запасні частини та змащувальні матеріали, зазначені в додатках до договору, в строк до 01.11.2006 р.

Відповідачем належним чином виконані умови договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними на відпуск товарів №0815 від 12.09.2006 р., №00859 від 15.09.2006 р., №00899 від 29.09.2006 р., а також відповідною довіреністю серії ЯМЖ №771532 від 12.09.2006 р., а всього поставив товар відповідачу на загальну суму 115 668 грн. 00 коп..

На виконання умов договору відповідач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 20 000 грн. 00 коп. 23.08.2006 р., 20 000 грн. 00 коп. 26.02.2007 р., 20 000 грн. 00 коп. 22.03.2007 р., а всього здійснив оплату на загальну суму 60 000 грн. 00 коп.

Таким чином, залишкова сума заборгованості відповідача за поставлену продукція становить 55 668 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

28.11.2006 р. (вих. №28-11-01) позивач надіслав на адресу відповідача претензію з вимогою про сплату заборгованості, проте відповідач після розгляду даної претензії розрахувався з позивачем лише частково.

Таким чином, відповідач не подав суду доказів сплати боргу або обґрунтованих заперечень вимогам позивача, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 55 668 грн. 00 коп. основного боргу.

Відповідно до п. 5.1. Договору у випадку порушення відповідачем строків оплати товару, зазначеного у додатках до договору, останній сплачує позивачу пеню в розмірі 1% від вартості товару за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов‘язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 7 157 грн. 33 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 625 чинного Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 833 грн. 74 коп. інфляційних збитків та 1263 грн. 04 коп. – 3 % річних правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки вони нараховані у відповідності з вимогами діючого законодавства

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та судово-інформаційні-витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст.  82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лілея» (41600, Сумська область, Конотопський район, с. Шаповалівка, пл.. Жовтня, 4, код 30902862) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокрафт» (61031, м. Харків, пр. Гагаріна, 316-В, кв. 285, код 33119717)  55 668 грн. 00 коп. основного боргу, 7 157 грн. 33 коп. пені,  3 833 грн. 74 коп. інфляційних збитків, 1263 грн. 04 коп. – 3 % річних, 679 грн. 22 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                        О.В. КОВАЛЕНКО