ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12 липня 2007 р.                                                                     Справа  № 17/80

За позовом управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді  (далі - управління) до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Ужгороді (далі - відділення)

Суддя господарського суду  Ушак І.Г.

представники:

позивача:  Дякулич Н.Й., Карп”юк  В.М., представники за довіреністю

відповідача: Роман І.Й., представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: про  визнання незаконними дій, зобов’язання вчинити дії

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про  визнання незаконними дій відповідача по відмові  від підписання актів щомісячної звірки за березень 2007р. та зобов’язання відповідача вчинити дії  –підписати зазначений акт,  включивши  до нього пенсійні справи  гр.гр Болтаєва А.Ч. та Швеця О.М. яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

У ході судового розгляду представник позивача змінив та уточнив позовні вимоги і наполягає на: 1) визнанні незаконними дій відповідача по невмотивованій відмові  від підписання актів щомісячної звірки за березень та квітень 2007р., а за травень 2007р. –з мотивів досягнення пенсійного віку деякими особами, що подані в списку; 2) зобов’язанні відповідача вчинити дії  –підписати зазначені акти; 3) зобов’язанні відповідача вчинити дії –підписати акти щомісячних звірок витрат по особових справах  потерпілих  гр.гр Болтаєва А.Ч. та Швеця О.М. яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з квітня 2001р. по травень 2007р., що і є предметом даного позову.

При цьому представник позивача посилається на приписи Законів України „Про пенсійне забезпечення” „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. щодо обов’язку відповідача відшкодувати управлінню витрати, пов’язані з виплатою останнім зазначеним громадянам пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві призначених  відповідно до приписів Закону  № 1788.

Відповідач письмовим відзивом на позов, доповненням до нього та   представник  відповідача у  судовому засіданні заперечує проти позовних вимог,  посилаючись на те, що акт звірки за березень 2007р. не складений сторонами з вини позивача, який не надав на запит відповідача (від 7.05.07р.) необхідної інформації щодо ряду осіб, включених до акту звірки. В іншій частині вимог заперечує, вважаючи  відсутніми підстави для спонукання його до  підписання  актів щомісячних звірок витрат по особових справах  потерпілих  гр.гр Болтаєва А.Ч. та Швеця О.М., яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за квітень 2001р. –травень 2007р., посилаючись  на те, що зазначені потерпілі отримали трудове каліцтво на підприємствах поза межами України, не є застрахованими особами за змістом Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, тому відсутні правові підстави для відшкодування відповідачем позивачеві виплачених пенсій зазначеним громадянам.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, керуючись законом, дійшов висновку про  часткове задоволення  позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

Спірні відносини у даній справі є відносинами з питань відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - ФССНВВ)  Пенсійному фонду України (далі - ПФУ)  витрат, пов’язаних  з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання  і регулюються  приписами Законів України „Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон № 1788), „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі –Закон № 1105), „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності” (далі –Закон № 2272), Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р.

Так, відповідно до приписів ст.ст. 2, 10 23, 81 Закону № 1788 пенсійне забезпечення громадян України –призначення та виплата пенсій, зокрема, пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами ПФУ.

З набранням чинності з 1.04.2001р. Законом України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” обов’язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, шляхом, зокрема, виплати пенсій по інвалідності  внаслідок нещасного випадку на виробництві покладено на  ФССНВВ. Ст. 2 Закону передбачено, що сфера дії Закону щодо  права на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку на виробництві поширюється на осіб, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, завданої працівникам внаслідок травмування на виробництві.

Цим Законом (ч. 2 п. 5 ст. 24)  встановлено, що, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг, якими є, зокрема, пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Законом України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності” (ст. 7) передбачено, що органи виконавчої дирекції ФССНВВ, починаючи з 1 квітня 2001 р. відшкодовують органам ПФУ суми сплачених пенсій  особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Спільною постановою ПФУ та ФССНВВ від 4.03.03 за № 5-4/4 затверджено Порядок  відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних  з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер  внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі –Порядок відшкодування), яким встановлено  механізм погодження та відшкодування  таких витрат. Даним порядком визначено процедуру проведення взаєморозрахунків шляхом  складання територіальними управліннями ПФУ списків осіб, яким виплачено пенсії,  на підставі яких сторонами здійснюється звірка витрат за особовими справами потерпілих та складається відповідний акт, яким визначається загальна сума витрат, що підлягають відшкодуванню, акт же надсилається головним управлінням фондів для здійснення відшкодувань на рівні їх центральних органів. Так, відповідно до п. 5 Порядку органи ПФУ щомісяця до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності, проводять з органами ФССНВВ звірку витрат за особовими справами потерпілих,  складають акт щомісячної звірки витрат за  особовими справами потерпілих, яким виплачені ці пенсії, у якому зазначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його головним управлінням фондів.

Позивач документами, долученими до матеріалів справи довів,  що  ним у вищенаведеному  порядку  подано 3 квітня 2007р. до відділення –відповідача у справі - для підписання  акт щомісячної звірки витрат особових справ потерпілих, яким виплачено по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який  помер  внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень місяць 2007р.  Згідно даних акту  управлінням складено списки осіб у кількості 74 громадян, яким здійснено вищенаведені виплати за березень місяць на суму 10000,08 грн. з метою передачі відповідачеві до заліку та відшкодування останнім виплачених сум відповідно до встановленого  Порядку.

Відповідачем даний акт як підставу для здійснення відшкодувань виплачених пенсій між фондами на централізованому рівні у встановленому порядку та строки не підписано,  чим порушено встановлену процедуру. Такі дії відповідача,  які до того ж ніяким чином не мотивовані, є неправомірними, суперечать вищенаведеним приписам чинного законодавства. При цьому суд приймає до уваги, що  акт за лютий місяць 2007р. відповідачем підписано та прийнято до заліку  список осіб у кількості 73 тих же громадян, які зазначені і в списку за березень 2007р., за виключенням  гр.гр Болтаєва А.Ч. та Швеця О.М.  За наведених обставин позовні вимоги в частині  визнання незаконними дій відповідача по невмотивованій відмові від підписання акту щомісячної звірки за березень 2007р. та зобов’язання відповідача підписати цей акт, прийнявши до заліку раніше узгоджений список осіб, підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання незаконними дій відповідача по  відмові від підписання акту щомісячної звірки за квітень та травень 2007р. та зобов’язання підписати ці акти, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що він звертався з цих питань у встановленому порядку до відповідача, не подано ним також cуду згадуваних актів, списку осіб, яким виплачені пенсії, інших документів, що підтверджували б  обставини,  якими позивач обґрунтовує вимоги та які свідчать про факт правопорушення відповідачем. За змістом ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.  Суб’єкт  владних повноважень, яким є позивач, повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, однак  на протязі судового розгляду  їх не подано. Таким чином позивачем не  доведено позовні вимоги в цій частині, отже у їх задоволенні  належить відмовити.

Проаналізувавши чинне законодавство та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про  підставність позовних вимог управління   в частині зобов’язання відповідача підписати акти щомісячних звірок витрат по особових справах  потерпілих  гр.гр Болтаєва А.Ч. та Швеця О.М.,  яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання –за період з часу звернення з цією вимогою до відповідача  - з лютого по березень 2007р., що стверджується документами, поданими позивачем до матеріалів справи. В іншій частині цих вимог належить відмовити, оскільки позивачем не доведено факту звернення його з даними вимогами до відповідача  за період з квітня 2001р. по січень 2007р. та за період з квітня по травень 2007р.,  а отже і  факту порушення його прав, що підлягають захисту судом.

При цьому суд приймає до уваги, що матеріалами справи, зокрема, актами форми Н-1, довідками МСЕК, розпорядженнями про призначення пенсій, доведено, що з гр.гр Болтаєвим А.Ч. та Швецем О.М. сталися нещасні випадки на виробництві поза межами України - на території колишнього СРСР та на території країн-учасниць Співдружності Незалежних Держав, зазначеним громадянам виплачуються пенсії по інвалідності, повязані з трудовим каліцтвом за рахунок коштів Пенсійного Фонду України. Дані обставини у ході судового розгляду не заперечуються та не спростовані відповідачем.  Суд, вирішуючи даний спір,  не приймає до уваги заперечення відповідача проти позовних вимог, оскільки вони спростовуються  наведеними приписами чинного законодавства, що регулює правовідносини управління та відділення як страховиків по виплаті та відшкодуванню пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

З огляду на вищевикладене, керуючись Законами України „Про пенсійне забезпечення”, „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві  та професійного  захворювання, які спричинили втрату працездатності”,   ст.ст. 17, 49, 51, 71, 86,  158 - 163, п. 6 розділу УІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив :

1.  Позов задоволити частково.

1.1.          Визнати незаконними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ужгороді по невмотивованій відмові від підписання акту щомісячної звірки витрат особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який  помер  внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень місяць 2007р. та зобов’язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ужгороді підписати зазначений  акт, прийнявши до заліку раніше узгоджений список осіб.

1.2. Зобов’язати відповідача підписати акти щомісячних звірок витрат по особових справах  потерпілих  гр.гр Болтаєва А.Ч. та Швеця О.М., яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання –за період з часу звернення з цією вимогою до відповідача  - з лютого по березень 2007р.

2.  У задоволенні позовних вимог в  іншій частині   відмовити.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст. 186 цього ж кодексу до Львівського апеляційного  адміністративного суду шляхом подання відповідної заяви протягом  10-ти днів з дня складення постанови у повному обсязі та апеляційної скарги протягом 20-ти днів  після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                   Ушак  І. Г.