ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"25" червня 2007 р.
Справа №  5/240

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Змеула О.А., розглянув у судовому засіданні справу

за позовом: приватного підприємства "Агрохім", м. Кіровоград

до відповідача І: відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк"

відповідача ІІ: селянського фермерського господарства "Соломаха Михайло Іванович", с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області,

про визнання недійсними договорів,

з участю представника позивача - Рабеко М.М., адвокат, довіреність від 05.03.07.

Приватне підприємство "Агрохім" (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду з позовною заявою № 232/11-06 від 01.11.2006 року, яка містить вимоги до відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" (далі - Банк) наступного змісту: визнати недійсними договір застави № 02-10131806-Ю від 29.05.2006 року та договір доручення від 29.03.2006 року, які укладені між селянським фермерським господарством "Соломаха Михайло Іванович" та відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" в особі директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк".

Банк позовні вимоги заперечив та заявив клопотання про зупинення провадження в справі до вирішення цивільної справи у Верховному суді України.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 15:00 год. 25.06.2007, що було повідомлено представнику Банку Царенко В.В., яка брала участь у судовому засіданні 18.06.2007.

Заслухавши представників сторін, які брали участь у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Маловисківського районного суду від 27.11.2006 року у справі               № 2-985 2006р. за позовом Сосновського Андрія Васильовича до відповідачів: ВАТ АБ "Укргазбанк" в особі Кіровоградської філії банку та СФГ "Соломаха Михайло Іванович" про визнання недійсним договору застави було визнано недійсним договір застави № 02-10131806-Ю від 29.05.2006 року, який укладено між ВАТ АБ "Укргазбанк" в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" та селянським фермерським господарством "Соломаха Михайло Іванович".

Позивач подав до господарського суду ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.03.2007, згідно якої рішення Маловисківського районного суду від 27.11.2006 р. залишено без змін, тобто після розгляду апеляційною інстанцією апеляційної скарги зазначене рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2006 року до участі у справі в якості іншого відповідача залучено СФГ "Соломаха Михайло Іванович" (далі - Господарство).

5 червня 2007 року позивач подав до суду позовну заяву з уточненням позовних вимог № 137/06-07 від 04.06.2007, у якій зазначено наступні вимоги до відповідачів:

1. Визнати недійсним договір про внесення змін до кредитного договору № 02-10131806-ю від 29.05.06р., укладений між відповідачами.

2. Визнати недійсною довіреність від 29.03.06р., видану Соломахою М.І. на виконання умов договору доручення від 29.03.06р.

3. Визнати договір доручення від 29.03.06р. між відповідачами не вчиненим, а правовідносини такими, що не виникли.

Отже, позивач шляхом подання зазначеної позовної заяви з уточненням позовних вимог змінив предмет позову.

У засіданні суду 06.06.2007 позивач подав докази надсилання відповідачам 05.06.2007 зазначеної заяви з уточненням позовних вимог.

На підставі кредитного договору № 02-10131806-Ю від 29 березня 2006 року, укладеного між  ВАТ АБ "Укргазбанк" в особі Кіровоградської філії та СФГ "Соломаха Михайло Іванович" зазначене Господарство отримало кредит у розмірі 656 000 грн.

У забезпечення повернення кредиту між Банком та Господарством укладено договір застави № 02-10131806-Ю під посіви пшениці, ярого ячменю, соняшника і сої майбутнього врожаю 2006 року.

Господарський суд виходить з того, що у відповідності до частини 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Рішенням Маловисківського районного суду від 27.11.2006 року у справі               № 2-985 2006р. договір застави № 02-10131806-Ю від 29.05.2006 року, який укладено між ВАТ АБ "Укргазбанк" в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" та селянським фермерським господарством "Соломаха Михайло Іванович", визнано недійсним у відповідності до  ст.ст. 203, 215 ЦК України. Зазначеним судовим рішенням у цивільній справі встановлено, що зображення підпису від імені голови Господарства Соломахи Михайла Івановича в електрофотокопії договору застави від 29 травня 2006 року виконано не Соломахою Михайлом Івановичем, а іншою особою з наслідуванням якогось підпису Соломахи М.І.

29 травня 2006 року між Банком та Господарством укладене доповнення до кредитного договору № 02-10131806-Ю від 29 березня 2006 року наступного змісту: "п.2.4. Згідно з договором застави від 29 травня 2006р № 02-10131806-ю в забезпечення зобов'язань за дійсним договором Банком прийнято в заставу майбутній врожай 2006р.: посіви пшениці - 55 га, посіви ячменю ярого - 400 га, посіви соняшника - 100 га, посіви сої - 350 га укладеного Банком з Позичальником, який є невід'ємною частиною даного договору".  Тобто, спірним договором про внесення змін до кредитного договору сторонами зафіксовано факт укладення договору застави від 29 травня 2006р № 02-10131806-ю, який у судовому порядку визнано недійсним.

Отже, обставини, зазначені у договорі про внесення змін до кредитного договору, не відповідають дійсності з огляду на те, що  договір застави від 29 травня 2006р № 02-10131806-ю в судовому порядку визнано недійсним. Спірним договором про внесення змін до кредитного договору було зафіксовано факт щодо укладення договору застави, який є недійсним.

Таким чином, спірний договір про внесення змін до кредитного договору також має бути визнаний недійсним згідно ст.ст. 215, 203 Цивільного кодексу України.

Клопотання Банку про зупинення провадження в даній справі відхиляється, оскільки рішення Маловисківського районного суду від 27.11.2006 року у справі               № 2-985 2006р. набрало законної сили і є обов'язковим для господарського суду. У разі можливого скасування вказаного рішення суду від 27.11.2006 року Банк не позбавлений права подати заяву про перегляд даного рішення в господарській справі за нововиявленими обставинами.

Відповідно норм статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування  збитків  та  інші   способи   відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,  органу  влади  Автономної  Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.  Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У даному випадку предмет позову про визнання договору доручення від 29.03.06р. між відповідачами не вчиненим, а правовідносини такими, що не виникли, не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав. Тобто, законами не передбачено такого способу захисту прав як визнання договору не вчиненим, а правовідносини такими, що не виникли.

Отже, зазначена позовна вимога  задоволенню не підлягає.

Позивач подав клопотання від 18.06.2007 року про вихід судом за межі позовних вимог згідно п. 4 ст. 83 ГПК України та визнати договір доручення недійсним.

Господарський суд виходить з того, що відповідно норм частини 1 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству; виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони. У даній справі заінтересованою особою є позивач, який подав клопотання про вихід судом за межі позовних вимог та визнання недійсним договору доручення.

При розгляді позовної вимоги про визнання недійсним договору доручення від 29.03.06р., укладеного між приватним підприємством "Агрохім" та селянським фермерським господарством "Соломаха Михайло Іванович", господарський суд виходить з наступного.

За договором доручення одна сторона представляє в правовідношенні інтереси іншої, набуваючи для неї цивільних прав та обов'язків. Згідно частини 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Тобто цей договір доручення укладений банком у власних інтересах та в порушення вимог ст.ст. 203, 215, 238 ЦК України.

За вказаних обставин, господарський суд згідно частини 1 ст. 83 ГПК України за клопотанням позивача виходить за межі позовних вимог та визнає недійсним спірний договір доручення від 29.03.2006р.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсною довіреність від 29.03.2006р.,  видану Соломахою М.І., то ця вимога задоволенню не підлягає.

Враховується, що на підставі договору доручення СФГ Соломаха видав банку довіреність у простій письмовій формі на вчинення юридичних дій, передбачених цим договором. Довіреність від 29.03.06р. видана з правом передоручення третім особам.

За правилами ст. 245 ЦК України довіреність, що видана в порядку передоручення підлягає, нотаріальному посвідченню.

Виходячи з того, що спірна довіреність від 29.03.2006р., видана Соломахою М.І., не була посвідчена нотаріально, то ця довіреність не є чинною. Зазначена спірна довіреність є нікчемною. Визнання недійсною такої довіреності законом не передбачено.

Банк в листі від 11.12.06р. заявив про припинення договору доручення від 29.03.06р. Але Банком не враховано, що спірна довіреність не відповідає вимогам закону та є нечинною,  а правовідносини за такою довіреністю не виникли.

Згідно правил ст. 49 ГПК України судові витрати на державне мито в сумі 255 грн., інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 3000 грн. покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач підтвердив видатковим касовим ордером від 18.06.2007 року оплату послуг адвоката в сумі 3000 грн. на підставі договору про надання правової допомоги адвоката від 04.06.2007.

З огляду на те, що із заявлених трьох позовних вимог задоволено одну вимогу про визнання недійсним договору  про внесення змін до кредитного договору, то позивачу відшкодовується 1/3 частина понесених ним судових витрат.

При цьому позивач не заявляв позовної вимоги про визнання недійсним договору доручення, клопотання про вихід судом за межі позовних вимог не є позовною вимогою.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позовну вимогу про визнання недійсним договору про внесення змін до кредитного договору № 02-10131806-ю від 29.05.06р., укладеного між відповідачами, задовольнити.

Договір про внесення змін до кредитного договору № 02-10131806-ю від 29.05.06р., укладений між приватним підприємством "Агрохім" та селянським фермерським господарством "Соломаха Михайло Іванович" визнати недійсним з моменту укладення.

За клопотанням позивача вийти за межі позовних вимог.

Договір доручення від 29.03.06р., укладений між приватним підприємством "Агрохім" та селянським фермерським господарством "Соломаха Михайло Іванович" визнати недійсним з моменту укладення.

У задоволенні позовних вимог про визнання недійсною довіреність від 29.03.06р., видану Соломахою М.І. на виконання умов договору доручення від 29.03.06р., та визнання договору доручення від 29.03.06р. між відповідачами не вчиненим, а правовідносини такими, що не виникли, відмовити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (01004, м. Київ, Велика Васильківська, 39, ) на користь приватного підприємства "Агрохім" (25009, м. Кіровоград, вул. Комарова, 74, ) судові витрати на державне мито в сумі 85 грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 39,33 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 1000 грн.

Наказ видати.

Рішення набирає  законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня його підписання, оформленого відповідно ст. 84 ГПК України.

Суддя