ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2007 р.                                                           Справа № 13/336-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Степановій Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Дніпровському районі

до Головного управління юстиції у Херсонській області,

за участі представників:

позивача – Степанець Ю.В.,

відповідача –Трохименка П.О., Манікіна Д.С.

про визнання неправомірними дій підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Херсонській області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання вимог пенсійного фонду № Ю-546 від 02.01.2007 р., № Ю-546 від 03.03.2007 р., № Ю-546 від 03.04.2007 р., № Ю-546 від 04.05.2007 р., № Ю-546 від 05.06.2007 р. про стягнення заборгованості з ПК ВАТ „ХБК” та зобов’язання відповідача прийняти ці вимоги до виконання,

в с т а н о в и в:

За змістом позовної заяви позивачем були заявлені вимоги про: „визнання оскаржуваних дій підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції в Херсонській області неправомірними та зобов’язання прийняти до виконання виконавчі документи про стягнення боргу зі структурних підрозділів ВАТ „ХБК” на користь УПФУ в Дніпровському районі”.

В подальшому заявами від 13 та 14 серпня поточного року позивач уточнив позовні вимоги, які прийнято судом до розгляду на підставі положень статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими позивач має право змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Зокрема, заявлені вимоги ґрунтуються на тому, що відповідачем безпідставно  відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання вимог пенсійного фонду № Ю-546 від 02.01.2007 р., № Ю-546 від 03.03.2007 р., № Ю-546 від 03.04.2007 р., № Ю-546 від 04.05.2007 р., № Ю-546 від 05.06.2007 р. про стягнення заборгованості з Профспілкового комітету  ВАТ „ХБК”.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на законність винесених постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень, оскільки, на його думку, виконавче провадження з виконання названих вимог пенсійного фонду підлягає відкриттю за місцем знаходження боржника, який в даному випадку знаходиться на території Дніпровського району м. Херсона.

За змістом статті 181 названого Кодексу учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Поряд з цим слід зазначити, що згідно частини 3 статті 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби

Згідно до положень статті 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин даний спір підвідомчий господарському суду.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що Управлінням пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона відносно Профспілкового комітету  відкритого акціонерного товариства „Херсонський бавовняний комбінат” винесені Вимоги про сплату боргу. Так, 2 січня 2007 р. – Вимогу № Ю-546 про стягнення 659,16 грн недоїмки зі сплати страхових внесків, 3 березня 2007 р. –Вимогу № Ю-546 про стягнення 548,38 грн недоїмки, 3 квітня 2007 р. –Вимогу Ю-546 про стягнення 299,07 грн, 4 травня 2007 р. –Вимогу № Ю-546 про стягнення 302,16 грн недоїмки, 5 червня 2007 р. –Вимогу № Ю-546 про стягнення 305,99 грн.

За змістом названих Вимог боржником зазначено саме   Профспілковий комітет  відкритого акціонерного товариства „Херсонський бавовняний комбінат” та зазначена його адреса: м. Херсон, площа 50-річчя утворення СРСР.

Названі Вимоги позивачем були спрямовані для виконання до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, який не має статусу юридичної особи та входить до структури Головного управління юстиції у Херсонській області –відповідача за даною справою.

В свою чергу, підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області за результатами розгляду питання про прийняття вимог до виконання були винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 6 червня 2007 р. відносно Вимог № Ю-546 від 03.03.2007 р., № Ю-546 від 03.04.2007 р., № Ю-546 від 04.05.2007 р., № Ю-546 від 05.06.2007 р. При цьому Вимога № Ю-546 від 02.01.2007 р. була прийнята на виконання постановою від 19 березня 2007 р. про відкриття виконавчого провадження, проте постановою від 11 квітня 2007 р. попередня постанова була скасована, а сама Вимога повернута позивачу.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування встановлені положеннями Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Зокрема, за частинами 1 та 2 статті 106 цього Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно до частини 3 названої статті територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

Поряд з цим частиною 4 статті 106 встановлено, що вимога про сплату недоїмки про стягнення недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

В свою чергу умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлені положеннями Закону України „Про виконавче провадження”.

Так, за статтею 3 цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню серед іншого  рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на Державну виконавчу службу. В той же час за статтею 18 на підставі виконавчого документу, яким є вимога пенсійного фонду про сплату недоїмки відкривається виконавче провадження.

Поряд з цим, статтею 11 Закону встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов’язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

З цього приводу судом констатується, що за твердженнями представників відповідача при прийнятті постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження взагалі державним виконавцем взагалі не аналізувалося питання юридичного статусу боржника, оскільки враховувалася лише його адреса.

Частиною 2 статті 20-1 Закону передбачені випадки підвідомчості виконавчих проваджень безпосередньо підрозділу примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби обласних управлінь юстиції. Зокрема за цією статтею на підрозділ примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції покладається виконання рішень: 1) за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів державної влади, місцеві суди, міські або районні ради чи районні державні адміністрації, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, а також інші територіальні підрозділи органів державної влади; 2) за якими підлягає стягненню сума боргу від п'яти до десяти мільйонів гривень або еквівалента сума в іноземній валюті. При цьому в установленому Міністерством юстиції України порядку на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або підрозділу примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції можуть передаватися інші виконавчі провадження, що знаходяться на виконанні в органах державної виконавчої служби. Про прийняття до виконання виконавчого провадження або передачу виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого виноситься вмотивована постанова, з якою ознайомлюються сторони виконавчого провадження.

В даному випадку позивач звернувся до відповідача із заявами про відкриття виконавчих проваджень керуючись тим, що на виконані останнього знаходиться зведене виконавче провадження по стягненню безпосередньо з юридичної особи –відкритого акціонерного товариства „Херсонський бавовняний комбінат” певної заборгованості, а Профспілковий комітет є структурним підрозділом юридичної особи. Хоча доказів твердження про те, що Профспілковий комітет є структурним підрозділом ВАТ „ХБК” позивачем не надано.

Проте, за статтею 20 названого  вище Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

З тексту зазначених вимог вбачається, що адресою боржника –Профспілкового комітету відкритого акціонерного товариства „Херсонський бавовняний комбінат” є: м. Херсон, площа 50-річчя утворення СРСР; у зв’язку з чим територіально виконавче провадження підлягає відкриттю саме за місцем знаходження боржника, тобто Дніпровським ВДВС Херсонського міського управління юстиції, у зв’язку з чим відсутні правові підстави для порушення виконавчого провадження саме підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області.

За таких обставин спірні постанови відповідають діючому законодавству, оскільки прийняті без порушенням вказаних вище норм.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв’язку з чим з урахуванням зазначеного позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому сплачений позивачем судовий збір відноситься на нього.

На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.          Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили  після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови -  17 серпня 2007 р.        .

Суддя                                                                  М.К. Закурін