ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2007 р.                                                                   Справа № 6/94

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Паскаря А. Д., при секретарі судового засідання Байталюку В. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

Товариства з обмеженою відповідальністю “Ларіс”

до відповідачів:

1. Державної податкової інспекції у м. Чернівці

2. Вадул-Сіретської митниці

про визнання протиправними (незаконними) подання для здійснення заходів з погашення податкового боргу, податкової вимоги та виключення її з реєстру податкових вимог, податкової застави та виключення її з реєстру застав рухомого та  нерухомого майна

за участю представників сторін:

від позивача: Коржан Т.М. –директор

від  1-го відповідача: Чмола І.І., довіреність від 12.12.2006  № 28570/10-008

від 2-го відповідача: Орловська Ю.М., довіреність від 12.01.2007 № 11/27-111, Семенюк О.Ю., довіреність від 27.03.2007 № 27/12/1-1196,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Ларіс” звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернівці та Вадул-Сіретської митниці про визнання протиправними (незаконними) подання Вадул-Сіретської митниці від 23.02.2007 № 05 та № 06 для здійснення заходів з погашення податкового боргу, податкової вимоги ДПІ у м. Чернівці від 27.02.2007 № 1/292 по оплаті сум податку на додану вартість із ввезених на територію країни товарів та мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності з виключенням її з реєстру податкових вимог, податкової застави активів, з реєстру застав рухомого та нерухомого майна у зв'язку з неузгодженістю податкових зобов’язань за податковими повідомленнями Вадул-Сіретської митниці форми “Р” від 09.02.2007 № 01 та № 02.

Позовні вимоги мотивуються тим, що оскільки рішення контролюючого органу про нарахування податкових зобов'язань  протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання, було оскаржено, відповідно до  п.п. 5.2.4. пункту 5.2 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання вважається неузгодженим, а процес стягнення податкових зобов'язань є незаконним.

Відповідачі позов не визнають з підстав, викладених в їх письмових запереченнях.

У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, посилаючись на незаконність першої податкової вимоги у зв’язку з неузгодженістю сум податкових зобов’язань, а представники відповідачів проти задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність позову.

Постанова прийнята 26.06.2007 року після закінчення строку оголошеної відповідно до статті 150 КАС України перерви.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини між сторонами, та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову.

Підпунктом 2.1. пункту 2.1. Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від  21.12.2000 року № 2183-ІІІ (далі –Закон № 2181-ІІІ) визначено, що контролюючими органами стосовно акцизного збору та податку на додану вартість (з урахуванням випадків, коли законом обов'язок з їх стягнення або контролю покладається на податкові органи), ввізного та вивізного мита, інших податків і зборів (обов'язкових платежів), які відповідно до законів справляються при ввезенні (пересиланні) товарів і предметів на митну територію України або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України, є митні органі.

У відповідності до  підпунктів 5.2.1 та 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону № 21281-ІІІ податкове зобов’язання  платника податку  вважається узгодженим у день отримання ним податкового повідомлення, за винятком випадку його оскарження  платником податків протягом десяти календарних днів, наступних за днем його отримання.

Судом встановлено, що 09.02.2007 року Вадул-Сіретською митницею як контролюючим органом були прийняті  податкові повідомлення  форми “Р” за №№ 01 та 02 про визначення сум податкових зобов’язань позивача (з урахуванням штрафних санкцій ) відповідно в розмірі 13723,16 грн. та 30191 грн., які на адресу позивача були надіслані в той же день рекомендованим листом за № 11461.

Згідно листа ЦОС № 1 Чернівецької дирекції державного підприємства поштового зв’язку “Укрпошта” від 16.04.2007 року № 02-187 зазначений рекомендований лист представнику позивача був вручений 13.02.2007 року.

Таким чином, десятим календарним днем, наступним за днем отримання позивачем зазначених податкових повідомлень від 09.02.2007 року, був 23.02.2007 року.

З позовною заявою про визнання  незаконними  та протиправними зазначених податкових повідомлень Вадул-Сіретської митниці позивач звернувся 23.02.2007 року, себто до закінчення  десятого календарного дня, наступного за днем отримання повідомлень.

Як вбачається з ухвали господарського суду Чернівецької області  № 12/39, провадження в адміністративній справі про скасування податкових повідомлень 2-го відповідача у даній справі було відкрито 23.02.2007 року.

Відповідно до підпункту 5.2.4 пункту 5.2 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Проте 1-й відповідач –ДПІ у м. Чернівці, керуючись статтями 6, 8, 10, 11, 16 та 17 Закону № 2181-ІІІ, надіслав позивачеві першу податкову вимогу від 27.02.2007 року № 1/292 на загальну суму 46005,32 грн.

Оскільки  податкові зобов’язання позивача вважається неузгодженими, дії ДПІ у м. Чернівці про їх стягнення, у тому числі надіслання першої податкової вимоги та включення її до реєстру податкових вимог та податкової застави активів  ТОВ “Ларіс” є протиправними (незаконними).

З огляду на викладене, задовольняючи обґрунтований позов, відповідно до частини 1 статті 94 КАС України судові витрати підлягають поверненню позивачеві з Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 94, 118, 160-163, 167, 185, 186, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправними (незаконними):

- подання Вадул-Сіретської митниці державної митної служби України № 05 від 23.02.2007 року та № 06 від 23.02.2007 року для здійснення заходів з погашення податкового боргу, які в тої же день були надіслані на адресу ДПІ у м. Чернівці;

- першу податкову вимогу ДПІ у м. Чернівці від 27.02.2007 року № 1/292 по неузгодженим податковим зобов’язанням ТОВ “Ларіс” по оплаті сум податку на додану вартість із ввезених на територію країни товарів та мита на товари, що ввозяться суб’єктами підприємницької діяльності, з виключенням її з реєстру податкових вимог та податкової застави активів ТОВ “Ларіс”.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ларіс” (вул. Головна, 222, м. Чернівці, ідентифікаційний код 31561502) державне мито в сумі 10,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня її складання. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для її подання. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, згідно з цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо заява про апеляційне оскарження була подана, але апеляційна скарга у  строк, встановлений цим Кодексом, не була подана, постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                           А. Паскарь