СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.07                                                                                 Справа № 16/53.

Судова колегія у складі: головуючий - суддя Шеліхіна Р.М., суддя Зюбанова Н.М., суддя Яресько Б.В., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії,  м. Стаханов Луганської області

до Державного підприємства "Альтернатива-ВС", м. Луганськ

про  стягнення 34 522 грн. 08 коп.

при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача –Вороніна О.А, дов. від 04.01.07. №41,

Сенюта О.А., дов. від 04.01.07. №40,

Копатько Л.О., дов. від 06.06.07. №261;

від відповідача – Андрієвська І.В., в.о. ген.директора,

Беркутов О.Ю., дов. від 25.06.07. №26,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 11.06.07. було оголошено перерву до 25.06.07. до 12 годин 30 хвилин у відповідності до вимог ст.77 ГПК України.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 30 436 грн. 19 коп., перевищення договірних величин споживання електричної енергії - 782 грн. 22 коп., заборгованості за недораховану електричну енергію - 600 грн. 00 коп., пені - 1 406 грн. 45 коп., інфляційних нарахувань - 932 грн. 36 коп.  та  364 грн. 86 коп. –3 % річних.

Заявою від 23.03.07. №277 та від 25.06.07. №749 позивач зменшив розмір позовних вимог в частині заявленої до стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію та пені і просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі в сумі 26142,13грн. та пеню в сумі 376,08грн. за період з 09.02.06. по 20.10.06.

Таким чином, позовними вимогами по справі є : стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 26142,13грн., перевищення договірних величин споживання електричної енергії - 782 грн. 22 коп., заборгованості за недовраховану електричну енергію - 600 грн. 00 коп., пені –376,08грн. за період з 09.02.06. по 20.10.06., інфляційних нарахувань - 932 грн. 36 коп.  та  364 грн. 86 коп. –3 % річних.

Також позивач повідомив про оплату боргу за активну електроенергію в сумі 4894,06грн. після звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідач відзивом від 12.03.07. (т.1,а.с.77-80) та додатком до відзиву від 25.06.07. №34 проти позову заперечує і вказує, що він не споживав електроенергію в тій кількості і за вказаний у позові період, як визначає позивач. Показники електролічильників на підприємстві-відповідача не зафіксовано в тому розмірі спожитої електроенергії, за які позивач заявив позов.

Позивач доводи відповідача заперечив умовами договору від 01.04.02. №А 5092 і підтримав змінений позов, крім заявленої до стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію - 600 грн. у зв’язку з помилковим розрахунком позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, судова колегія дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання умов договору).

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднання” в особі Серговської філії /позивачем/ та Державним підприємством «Альтернатива –ВС»/відповідачем/  було укладено договір  від 01.04.02. №А 5092.

За умовами договору позивач прийняв на себе зобов”язання постачати  електроенергію, а відповідач –проводити остаточний розрахунок  у п"ятиденний строк з дня отримання рахунків від енергопостачальника.

В періоді з 01.11.2005 року по 30.11.2006 року  за відповідачем утворилась заборгованість у сумі  30436,19грн., що підтверджено звітами про спожиту електроенергію за відповідні періоди та актами контрольного заміру показань електролічильників.

За порушення відповідачем п.14 постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.99. №441 (в редакції пост. КМУ від 09.04.02. №475), якою затверджено Порядок постачання електроенергії, і на підставі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» позивач заявив до стягнення п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини електроспоживання, що дорівнює 782,22грн.

У встановленому умовами договору порядку розрахунків, відповідач зобов’язаний сплатити вартість спожитої електроенергії в строк 5 днів з дня отримання відповідних рахунків від позивача на сплату спірних сум - зобов”язання відповідачем по оплаті боргу за активну електроенергію було виконане частково.

Таким чином, факт неналежного виконання відповідачем умов договору по оплаті активної електроенергії на суму 26142,13грн., боргу з перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 782,22грн. підтверджується матеріалами справи.

Заявлені до стягнення інфляційні нарахування та 3 % річних цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Позовні вимоги в частині заявленої до стягнення пені 376,08грн. за період з 09.02.06. по 20.10.06. слід задовольнити на підставі вимог ст.232 ГК України, оскільки відповідач прострочив виконання зобов’язання по оплаті вартості спожитої електроенергії і законом встановлено право позивача на стягнення неустойки.

В позові в частині заборгованості за недовраховану електричну енергію в сумі 600 грн. слід відмовити у зв’язку з помилковим розрахунком позовних вимог, здійсненим позивачем, при подачі даного позову до суду.

Доводи відповідача щодо заперечення проти позову з підстав завищеного позивачем об’єму спожитої електроенергії за період другого півріччя 2006 року не відповідають умовам укладеного з позивачем договору 01.04.02. №А 5092 та спростовуються правилом пункту 2.2.2. вказаного договору, в якому вказано, що у разі неявки представника споживача (відповідача) понад одного розрахункового періоду, обсяг електроенергії визначається за встановленою потужністю струймоприймачів та числом годин використання до надання показань розрахункових приладів обліку без подальшого перерахунку. Відповідач протягом спірного періоду не з’являвся до позивача для визначення обсягу спожитої електроенергії, відповідних документів не надсилав, тому позивач розрахував обсяг спожитої електроенергії за встановленою потужністю струймоприймачів та числом годин використання.

За таких обставин частково вимоги позивача за позовом є обґрунтованими,  такими, що підтверджені матеріалами справи та відповідають фактичним обставинам, тому позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати за позовом слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193,232 ГК України, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, керуючись  ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

В И Р І Ш И В :

1.            Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Альтернатива-ВС", м. Луганськ, вул. «Гостра Могила», 1, ід. код 30298782 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії,  м. Стаханов Луганської області, вул. «Телефонна», 8  заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 26142,13грн., перевищення договірних величин споживання електричної енергії - 782 грн. 22 коп. для зарахування на р/р 56 в Алчевському відділенні Ощадбанку №3113, МФО 364081. Видати наказ.

3. Стягнути з Державного підприємства "Альтернатива-ВС", м. Луганськ, вул. «Гостра Могила», 1, ід. код 30298782 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії, м. Стаханов Луганська область пеню в сумі 376,08грн., інфляційні нарахування в сумі 932 грн. 36 коп.,  3 % річних в сумі 364 грн. 86 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 286грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 98 грн. , видати наказ.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –02.07.07.

Суддя                                                  Р.М. Шеліхіна

Суддя                                          Н.М. Зюбанова

Суддя                                          Б.В. Яресько