ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" лютого 2007 р.
Справа  № 16/402-06-10737

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:      Севостьянова С.О. по дов. №01-13/9 від 05.01.2006р.;

Від відповідача:  Краснопольський Ю.Є. –директор;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні (з оголошенням перерви згідно ст..77 ГПК України) справу за позовом Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради до малого торгового підприємства “Олександр” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про  стягнення  заборгованості по орендним платежам у сумі  8432,54 грн. та  пені у сумі 768,46 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (далі по тексту Представництво) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до  малого торгового підприємства “Олександр” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту МТП “Олександр”) про  стягнення  заборгованості по орендним платежам у сумі  8432,54 грн. та  пені у сумі 768,46 грн.. Свої вимоги Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради обґрунтовує припиненням договірних орендних правовідносин між сторонами по справі та непогашенням відповідачем у повному обсязі заборгованості по орендним платежам.

Відповідач повністю заперечує проти заявлених вимог, посилаючись на нарахування позивачем орендних платежів за період, коли МТП “Олександр” фактично орендоване приміщення не використовувалося внаслідок знесення об’єкту оренди, у зв’язку із  здійсненням реконструкції району.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

12.09.2005р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та малим торговим підприємством “Олександр” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (Орендар) було укладено в новій редакції договір оренди нежитлового приміщення №54/52, відповідно до умов розділів 1 та 4 якого позивач передає, а відповідач –приймає у строкове (до 12.09.2010р.) платне володіння та користування з метою розміщення відділу послуг купівлі-продажу, майстерню нежитлове приміщення загальною площею 253,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Куйбишева, 37.

13.02.2006р. господарським судом Одеської області, за результатами розгляду справи №17/358-05-11501 за позовом Представництва до МТП “Олександр” про розірвання договору оренди,  було постановлено рішення, яким позовні вимоги Представництва були задоволені повністю та присуджено розірвати договір оренди нежитлового приміщення №54/52 від 16.05.2003р., укладений в новій редакції 12.09.2005р. між сторонами по справі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до умов розділу 2 договору оренди нежитлового приміщення №54/52 від 12.09.2005р. за користування об’єктом оренди Орендар незалежно від наслідків господарської діяльності зобов’язувався сплачувати орендну плату розмір якої за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата за перший після підписання договору місяць визначена сторонами у розмірі 3433,65 грн. без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції.

Згідно  вимог ч. 3 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР) Орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Представництво наполягає на тих обставинах, що до розірвання договірних відносин між сторонами по справі у судовому порядку, відповідач повинен здійснювати перерахування орендних платежів, у зв’язку з чим згідно розрахунку позивача, останнім заявлено до стягнення з  МТП “Олександр” заборгованості по орендним платежам по договору №54/52 від 12.09.2005р.. на суму у розмірі 8432,54 грн., яку відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку погашено не було.

На зазначену суму заборгованості позивачем нараховано пеню у сумі 768,46 грн.

Як вбачається з розрахунку, здійсненого позивачем, та підтверджується поясненнями представників сторін, Орендарем 21.02.2006р. було погашено заборгованості по орендним платежам  на загальну суму 44576 грн. Однак, позивач наполягає на стягненні суми орендних платежів у сумі 8432,54 грн.,  яка нарахована ним за період січень-лютий 2006 року, тобто до набрання чинності рішенням господарського суду Одеської області від 13.02.2006р. по справі №17/358-05-11501.

Із наданих відповідачем суду пояснень вбачається, що в результаті проведення органами місцевої влади реконструкції району де був розташований об’єкт оренди, останній втратив можливість використовувати передані йому згідно договору  оренди №54/52 від 12.09.2005р. нежитлові приміщення починаючи з грудня 2005 року. Посилаючись на неможливість використання з цього часу об’єкту оренди, відповідач вважає безпідставним нарахування орендних платежів за цей період часу.

Позивач не заперечує проти факту, що приміщення, які  були предметом договору оренди №54/52 від 12.09.2005р.  увійшли у зону реконструкції району, однак вважає, що орендні платежі повинні сплачуватися Орендарем до моменту офіційного припинення орендних відносин між учасниками договору.

В матеріалах справи міститься акт обстеження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.. Куйбишева 37, складеного працівниками Представництва по управлінню комунальною власністю 28.12.2005р. Із цього акту вбачається, що у приміщенні відсутні вікна і двері та розпочата розборка приміщення.

Проаналізувавши доводи  та пояснення сторін, суд зазначає наступне.

Як зазначалося по тексту рішення вище, законодавцем оренда визначена як засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Виходячи з приведених законодавчих положень, орендний платіж представляє собою плату за фактичне користування об’єктом оренди. Більш того, умовами п. 4.5 договору сторони домовилися, що при проведенні Орендодавцем реконструкції чи капітального ремонту Орендар зобов’язаний звільнити приміщення, при цьому за період  тимчасового звільнення приміщення орендна плата Орендодавцем не стягується. Незважаючи на те, що реконструкція району проводиться органами місцевої влади, Представництво, як орган уповноважений Одеською міською радою здійснювати управління комунальним майном було усвідомлено про об’єкти комунальної власності, які увійшли в зону реконструкції.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що вимоги ч.6 ст. 762 Цивільного кодексу України чітко встановлюють, що наймач звільняється від сплати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. За переконанням суду при вирішенні даного спору наведена законодавча норма підлягає обов’язковому застосуванню.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що позивачем розрахунок заборгованості по орендним платежам здійснений за період січень-лютий 2006 року, в той час як згідно акту Представництва по управлінню комунальною власністю  з грудня 2005 року відповідач не мав можливості використовувати орендоване ним приміщення через обставини, за які він не відповідає, суд доходить висновку, що позовні вимоги Представництва по управлінню комунальною власністю в частині стягнення заборгованості по орендним платежам у сумі 8432,54 грн.  необгрунтовані та не базуються на законних підставах, у зв’язку з чим позов в цієї частині не підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги наведене, не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 768,45 грн.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на рахунок позивача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49,  82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписано 06.03.2007р.

Суддя                                                                                       Желєзна С.П.