ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.07                                                                                        Справа №  20/56/07

Суддя

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольський компресор”, Запорізька область, м. Мелітополь

до відповідачів: 1. Комунального підприємства “Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації”, Запорізька область, м.Мелітополь

2. Мелітопольської міської ради, Запорізька область, м.Мелітополь

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Мелітопольської міської ради, Запорізька область, м.Мелітополь

про визнання права власності та спонукання зареєструвати право власності

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   –       Гордєвська С.В. (довіреність №19/800 від 06.02.2007р.);

Від відповідача-1  –Касярум С.О. ( начальник  КП “ММБТІ” –

у судових засіданнях 07.02.2007р., 28.02.2007р.);

Від відповідача-2 – Кисіль Р.В ( довіреність від 25.12.06)

Від третьої особи -   Кисіль Р.В ( довіреність від 25.12.06)

ВСТАНОВЛЕНО:

Заявлений позов про визнання за ВАТ “Мелітопольський компресор” права власності на самочинно збудовані будівлю та споруди автостоянки загальною вартістю 22 520 грн., що знаходяться за адресою: м. Мелітополь, вул. Кірова, 145/1, а саме: будівлю (А-1) розміром 5,25х5,52 м, з підвалом та входом в підвал розміром 5,52х1,36 м, загальною площею 43,5м2, основною (розрахунковою) площею 37,8 м2; навіс (Б-1) розміром 6,50х2,60 м; навіс (В-1) розміром 5,60х13,10 м; навіс (Г-1) розміром 3,00х 6,30 м. та спонукання відповідача зареєструвати право власності ВАТ “Мелітопольський компресор” на зазначені будівлі та споруди автостоянки.

Ухвалою господарського суду від 18.01.2007р.   позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/56/07,  судове засідання  призначено на 07.02.2007р. Ухвалою суду від 07.02.2007р. на підставі ст.24 ГПК України  до участі у справі №20/56/07 залучено іншого відповідача –Мелітопольську міську раду, Запорізька область, м. Мелітополь, розгляд справи розпочато заново та відкладено розгляд справи на 28.02.2007р., потім –на 15.03.2007р. Ухвалою суду від 15.03.2007р. в порядку ст.69 ГПК України за клопотанням сторін  строк вирішення спору у справі №20/56/07 продовжений до 15.05.2007р., розгляд справи відкладено на 15.05.2007р.

За згодою представників позивача, відповідача-2 та третьої особи  у судовому засіданні 15.05.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні позивач надав додаткову позовну заяву, яка фактично є заявою про уточнення позовних вимог, просить визнати за ВАТ “Мелітопольський компресор” право власності на самочинно збудовані будівлю та споруди автостоянки загальною вартістю 22 520 грн., що знаходяться за адресою: м. Мелітополь, вул. Кірова, 145/1, а саме: будівлю (А-1) розміром 5,25х5,52 м, з підвалом та входом в підвал розміром 5,52х1,36 м, загальною площею 43,5м2, основною (розрахунковою) площею 37,8 м2; навіс (Б-1) розміром 6,50х2,60 м; навіс (В-1) розміром 5,60х13,10 м; навіс (Г-1) розміром 3,00х 6,30 м та спонукати відповідача-1 зареєструвати право власності ВАТ “Мелітопольський компресор” на зазначені будівлі та споруди автостоянки.

У порядку ст. 22 ГПК України заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду. Таким чином, предметом розгляду справи є уточнені позовні вимоги, мотивовані обставинами, викладеними у позові, та обґрунтовані ст.ст. 376 ЦК України, ст.ст. 12, 60, 123, 125, 156 Земельного кодексу України.

Відповідач –1 у відзиві на уточнену позовну просить відмовити у задоволенні позовної заяви в частині спонукання КП “ММБТІ” до реєстрації за ВАТ “Мелітопольський компресор”  права власності на самочинно збудоване нерухоме майно –будівлю та споруди, що розташовані за адресою: м. Мелітополь, вул. Кірова, 145/1. Зокрема, зазначив, що  при обстеженні нерухомого  майна за вищевказаною адресою встановлено, що будівництво здійснено самовільно, без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Позивач звертався до КП “ММБТІ” з замовленням на проведення реєстрації права власності на спірне нерухоме майно. За результатами розгляду даного замовлення, прийнято рішення про відмову у реєстрації права власності і надання витягу про реєстрацію на об’єкти нерухомого майна. Підставою для відмови є  п.1.6, п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 та зареєстрованого  в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445, п.2 ст.331 ЦК України.

Відповідач-2 у  своєму відзиві, наданому у засіданні 15.05.2007р., зазначив, що оскільки позивачем вчинені дії щодо переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право оренди цієї ділянки, Мелітопольська міська рада Запорізької області не має заперечень проти позовних вимог щодо визнання права власності на об’єкти самочинного будівництва по вул.. Кірова, 145/1 у м. Мелітополі Запорізької області.

Третя особа  письмового пояснення по суті спору не надала, у судовому засіданні представник усно пояснив, що підтримує позицію відповідача-2 у справі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Мелітопольського виконкому Ради народних депутатів від 28.06.1996р. №268/1 Мелітопольською міською Радою народних депутатів Мелітопольського району Запорізької області 30.12.1996р. видано ВАТ “Мелітопольський компресор” державний акт на право постійного користування землею №134, згідно з яким надано 0,954 га землі для розташування автостоянки по вул. Кірова та спортивного комплексу по вул.8-го Березня.

Як свідчать матеріали справи, в межах наданої для розташування автостоянки земельній ділянці ВАТ “Мелітопольський компресор” за власні кошти самочинно збудувало будівлю для знаходження охоронців та навіси.

На замовлення ВАТ “Мелітопольський компресор” фахівцями Комунального підприємства  “Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації” проведено обстеження нерухомого майна за адресою: м. Мелітополь, вул.. Кірова, 210. Листом Управління містобудування і архітектури Мелітопольської міської ради від 16.08.2006р. 3453, згідно з Державним актом на право постійного користування землею від 28.06.1996р. №268/1, присвоєно  адресний номер –вул..Кірова, 145/1.  При обстеженні нерухомого майна за вказаною адресою встановлено, що без належного дозволу чи затвердженого проекту самовільно збудовано:  будівлю А-1, загальною площею 43,5 кв.м, основною площею 37,8 кв.м,  розміром 5,25х5,52 м з підвалом і входом до підвалу розміром 5,52х1,36 м; навіс Б-1, розміром 6,50х2,60 м; навіс В-1 розміром 5,60х13,10 м; навіс Г-1 розміром 3,00х 6,30 м, про що складено акт №1159 від 24.10.2006р. КП “ММБТІ” виготовлено також технічну документацію на вказане майно.

Згідно з технічним висновком Комунального підприємства “Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро” Мелітопольської міської ради від 29.11.2006р. у результаті обстеження встановлено, що будівля та споруди знаходяться в задовільному стані, можливо оформлення по вул. Кірова, 145/1: будівлі (А-1), розміром 5,25х5,52 м  з підвалом та входом в підвал розміром 5,52х1,36 м загальною площею 43,5 кв.м, основною площею 37,8 кв.м ; навіс (Б-1) розміром 6,50х2,60 м; навіс (В-1) розміром 5,60х13,10 м; навіс Г-1 розміром 3,00х 6,30 м. Будівля повинна бути введена до експлуатації згідно з чинним законодавством.

Спірні об’єкти були побудовані позивачем самочинно, без згоди на початок проведення будівельних робіт, не введені в експлуатацію.

У процесі розгляду справи, 16.04.2007р. позивач подав до Мелітопольської міської ради заяву про надання в оренду земельної ділянки, наданої в постійне користування, 03.05.2007р. –заяву до головного архітектора м. Мелітополя про надання висновку про можливість надання земельної ділянку у довгострокову оренду.

Статтями 316, 317, 319  Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона  здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 328 цього Кодексу  право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно  до ст. 376  ЦК України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони  збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У частинах 3, 5 ст. 376 ЦК України  передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На  вимогу  власника  (користувача)  земельної ділянки суд може визнати  за  ним  право  власності  на  нерухоме  майно,  яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із матеріалів справи слідує, що позивач самочинно збудував вищеназвані об’єкти. Однак, ці об’єкти відповідають будівельним нормам та правилам, при їх зведенні не були порушені санітарні, екологічні, пожежні, технічні норми.

На момент розгляду справи право власності на майно, що є предметом  спору, ні за якою особою не зареєстроване, позивач на законних підставах користується земельною ділянкою, на якій самочинно збудовані об’єкти нерухомості. Факту порушення права інших осіб судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає можливим визнати, що ВАТ “Мелітопольський компресор” є власником  збудованих ним об`єктів автостоянки, розташованих за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 145/1, а саме: будівлі (А-1) розміром 5,25х5,52 м з підвалом та входом в підвал розміром 5,52х1,36м, загальною площею 43,5м2, основною (розрахунковою) площею 37,8 м2; навісу (Б-1) розміром 6,50х2,60 м; навісу (В-1) розміром 5,60х13,10 м; навісу (Г-1) розміром 3,00х 6,30 м.

Позивач звернувся до відповідача 1 з проханням зареєструвати право власності на самочинно збудовані об’єкти, але рішенням реєстратора від 09.01.2007р. йому відмовлено в реєстрації, у зв’язку з тим, що відповідно до абзацу 4 пункту 3.3 “Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно” в реєстрації прав власності на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а саме правовстановлюючі документи і дозвіл на будівництво на комплекс будівель та споруд за адресою: м. Мелітополь, вул. Кірова, 145/1.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене  нерухоме  майно  (житлові будинки,  будівлі,  споруди  тощо)  виникає  з  моменту завершення будівництва (створення майна).  Якщо договором або законом передбачено  прийняття  нерухомого майна  до  експлуатації,  право  власності  виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно з Державними будівельними нормами України (ДБН А.3.1-3-94) із змінами, внесеними Наказом Держбуду України від 04.10.1999р. № 239  закінчені  будівництвом  і підготовлені до експлуатації відповідно  до затвердженого проекту об'єкти підлягають введенню в експлуатацію в порядку, який встановлений чинним законодавством (п. 1.1.).

Як встановлено, спірні об’єкти були побудовані самочинно, без згоди на початок проведення будівельних робіт, не введені в експлуатацію. На час звернення позивача до відповідача-1 він не мав правовстановлюючих  документів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14 ЦК України цивільні права особа  здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Із змісту статей 15,16 ЦК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду  за  захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

На підставі викладеного, суд вважає, що на момент звернення позивача до суду відповідач –1 не порушив його права. Позивач не позбавлений права ввести в установленому порядку об’єкти в експлуатацію і, враховуючи, що даним рішенням суду визнається його право власності на самочинно збудовані об’єкти, звернутися до відповідача –1 з новою заявою про реєстрацію права власності  з наданням документів.

Згідно з ст.49 ГПК України суд вважає за необхідне судові витрати покласти на  позивача, оскільки суд не вбачає вини відповідачів у доведенні спору до суду.

Керуючись  ст.ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати за Відкритим акціонерним товариством “Мелітопольський          компресор”  (72308, м. Мелітополь, вул.. Кірова, 210, )  право власності на самочинно збудовані будівлю та споруди автостоянки:  (А-1) розміром 5,25х5,52 м з підвалом та входом в підвал розміром 5,52х1,36м, загальною площею 43,5м2, основною (розрахунковою) площею 37,8 м2; навіс (Б-1) розміром 6,50х2,60 м; навіс (В-1) розміром 5,60х13,10 м; навіс (Г-1) розміром 3,00х 6,30 м., що знаходяться за адресою: м. Мелітополь, вул. Кірова 145/1.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 25.06. 2007р.