донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

18.06.2007 р.
справа №2-43-07

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Величко  Н.Л.

суддів

Алєєвої  І.В. , М'ясищева  А.М.

за участю представників сторін:

від позивача:

ОСОБА_2 - за дов. НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.,

від відповідача:

ОСОБА_4. - за дов. від
08.06.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпов" м.Красногорівка

на ухвалу Мар?їнського
районного суду

Донецької області

від

ІНФОРМАЦІЯ_3 року

по справі

№2-43-07

за позовом

ОСОБА_1 м. Донецьк

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпов" м.Красногорівка

про

про виділення майна

В С Т А Н О В
И В:

1.Стислий виклад суті ухвали суду

ІНФОРМАЦІЯ_2р. ОСОБА_1 м. Донецьк
звернулась до Мар'їнського районного суду
Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Карпов" м. Красногорівка про виділення в натурі частки майна
підприємства пропорційно частини в статутному фонді підприємства 33%.

Ухвалою Мар'їнського районного
суду  Донецької області від
ІНФОРМАЦІЯ_3р. задоволена заява представника позивача ОСОБА_1 про прийняття
заходів забезпечення позовних вимог в порядку ст.. 151,152 ЦПК України шляхом
накладення арешту на майно ТОВ «Карпов». З метою недопущення відчуження цього
майна заборонено будь-яке відчуження майна ТОВ "Карпов", яке
розташоване за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Красногорівка,
АДРЕСА_1

2. Підстави, з яких порушено
питання про перегляд ухвали

Відповідач з прийнятою ухвалою суду
не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати Мар'їнського
районного суду Донецької області від ІНФОРМАЦІЯ_3р. та відмовити позивачу у
задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
відповідно до п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України ухвала суду має містити мотивувальну
частину із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону,
яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В ухвалі не зазначено, з яких
мотивів суд дійшов висновку про необхідність накладення заборони будь-якого
відчуження майна ТОВ "Карпов".

Крім того, зазначає, що ОСОБА_1не є
засновником (учасником) товариства з 2002 року. Вийшла з товариства за власною
ініціативою без будь-яких майнових претензій. Проте сьогодні вона претендує на
майно товариства станом на ІНФОРМАЦІЯ_4рр., вважаючи, що вона має корпоративні
права у ТОВ "Карпов".

Згідно ст. 167 Господарського
кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається в
статутному фонді господарської організації.

Згідно установчих документів ТОВ
"Карпов" у статутному фонді товариства визначені частки лише ОСОБА_3
та ОСОБА_4, ОСОБА_1заявляє свої вимоги у процентному відношенні - 33%, тому у
суду не було підстав накладати заборону на відчуження всього майна товариства.

Посилається на те, що ТОВ
"Карпов" є сільськогосподарським товариством. Заборона відчуження
будь-якого майна товариства ( у т.ч. й коштів) у весняний польовий сезон
призведе до негативних наслідків: не будуть здійснені необхідні роботи на
полях, не буде проведена посівна, не буде й врожаю.

Вважає, що при винесенні ухвали суд
повинен був врахувати всі обставини справи та винести вмотивоване рішення.

3.Доводи викладені у відзиві на
апеляційну скаргу

Позивач вважає ухвалу суду законною
та обґрунтованою і просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення. Пояснює ,що йому стало відомо ,що ТОВ "Карпов" здійснює
заходи щодо ліквідації юридичної особи та реалізації майна, що зробить
неможливим виконання рішення ,якщо воно буде прийняте на користь позивача.

4.Апеляційної інстанцією
встановлено:

В провадженні Мар'їнського районного
суду  Донецької області знаходиться
цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 м.
Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпов" м.
Красногорівка про виділення в натурі частки майна підприємства пропорційно
частини в статутному фонді підприємства 33%.

Згідно статуту ТОВ
"Карпов", який зареєстрований розпорядженням голови Мар'їнської
районної держадміністрації ІНФОРМАЦІЯ_5р. реєстраційний НОМЕР_6,  статутний фонд становить 12000грн. (п.4.2).

У п.4.2.1 Статуту зазначено, що
статутний фонд товариства створено шляхом внесків від кожного з учасників
товариства. Розмір статутного фонду та порядок здійснення внесків учасниками до
статутного фонду визначається в ст.4 Договору. Розмір, склад та частка кожного
з учасників у статутному фонді визначається в ст.. 14 Договору. Відповідно до
ст.. 14  договору засновниками товариства
значаться ОСОБА_4 частка учасника у статутному фонді 33%, що становить
3960грн.,ОСОБА_1 -частка у статутному фонді 33%, що становить 3960грн, ОСОБА_3
-частка у статутному фонді 34%, що становить 4080 грн.

Згідно змін до установчого договору
ТОВ "Карпов", які зареєстровані
розпорядженням голови Мар'їнської районної держадміністрації
ІНФОРМАЦІЯ_6р. реєстраційний НОМЕР_2, стаття 14 викладена у новій редакції, а
саме учасниками товариства є ОСОБА_4. розмір внеску 3960грн, що складає 33% та
ОСОБА_3. розмір внеску 8040грн, що складає 66%.

Інших змін до статуту та установчого
договору внесено не було, що підтверджується сторонами по справі.

Рішенням Мар'їнського районного
суду  Донецької області від
ІНФОРМАЦІЯ_7р. у справіНОМЕР_3за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Карпов" про
внесення змін до установчих документів встановлено:

ОСОБА_1у 2002 р. вийшла зі складу
засновників ТОВ "Карпов" з виплатою її внеску у статутний фонд у сумі
1320 грн. . У ІНФОРМАЦІЯ_8р. вона досягла домовленості з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про
зміни часток учасників у статутному фонді ТОВ та включення її до складу
товариства з часткою у статутному фонді 33%, що складає 3960 грн.. З цієї
нагоди вони склали зміни до установчих документів товариства підписали, та
нотаріально посвідчили, але державної реєстрації змін не здійснили

Представник позивача, ОСОБА_1, у
судовому засіданні зазначив, що документів, які б підтверджували внесення
ОСОБА_1 до статутного фонду ТОВ "Карпов" будь-якого майна або
грошових коштів у якості внеску відсутні. У теперішній час у цивільній справі
призначена експертиза з цього питання.

Позивачем було подано до суду заяву
про забезпечення позову на підставі ст.151,ст.152 ЦПК України (а.с.29), в якій
він просив накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю
"Карпов" м. Красногорівка, оскільки відповідач продає майно і це у
подальшому зробить неможливим виконання рішення суду або утруднить його
виконання.

В ухвалі від ІНФОРМАЦІЯ_9р.
(а.с.31) місцевий суд зазначив ,що задовольняє
заяву позивача, однак за своєю ініціативою змінив заходи забезпечення,
заборонивши будь-яке відчуження майна ТОВ "Карпов" без обґрунтування,
мотивів такої зміни та не навівши які саме фактичні обставини встановлені
судом, свідчать про те, що не вжиття заходів забезпечення прозову може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

5.Дослідивши наявні докази в їх
сукупності, судова колегія дійшла висновку, про те, що апеляційна скарга
підлягає  задоволенню, з огляду на
наступне:

Згідно п.1.3 ст. 151,п.3 ст.152 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Про вжиття заходів забезпечення позову
суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Згідно п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України „Про практику застосування судами цивільного
процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” від
ІНФОРМАЦІЯ_10р.НОМЕР_4  розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою
заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що вжиті
заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 139
Господарського Кодексу України майном у сфері господарювання визнається
сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають
вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів
господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших
передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.  Залежно від економічної форми, якої набуває
майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать
до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Основними фондами виробничого і
невиробничого призначення є будинки, споруди, машини та устаткування,
обладнання, інструмент, виробничий інвентар і приладдя, господарський інвентар
та інше майно тривалого використання, що віднесено законодавством до основних
фондів.

Оборотними засобами є сировина, паливо,
матеріали, малоцінні предмети та предмети, що швидко зношуються, інше майно
виробничого і невиробничого призначення, що віднесено законодавством до
оборотних засобів.

Коштами у складі майна суб'єктів
господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для
здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також
фінансових відносин відповідно до законодавства.

Товарами у складі майна суб'єктів
господарювання визнаються вироблена продукція (товарні запаси), виконані роботи
та послуги.

Особливим видом майна суб'єктів
господарювання є цінні папери.

У порушення норм процесуального
права місцевий суд  при винесенні
оскарженої ухвали не з'ясував, розмір позовних вимог, якими доказами
підтверджено внесення до статутного фонду ТОВ позивачкою внеску, склад майна
товариства та його вартість, реалізація якого майна може утруднити, чи зробити
неможливим виконання рішення, відповідність обсягу позовних вимог до виду
забезпечення позову.

Судова колегія погоджується з доводами,
викладеними в апеляційній скарзі, оскільки вжиття такого заходу як заборона
відчуження будь-якого майна, або накладення арешту на все майно для
забезпечення позову про виділення в натурі частки майна підприємства
пропорційно частини в статутному фонді підприємства (33%) перешкоджає господарській
діяльності Товариства з обмеженою діяльністю "Карпов".

Відповідно до норм ст. 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Представник позивача не надав
доказів у підтвердження того ,що позивачка виконала свої зобов'язання перед
товариством, що пов'язані з майновою участю та сплати внеску у розмірі, в
порядку та засобами, що передбачені установчим документом

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.  68, 99, 101, 102, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Карпов" м. Красногорівка задовольнити.

Ухвалу Мар'їнського районного суду
Донецької області від ІНФОРМАЦІЯ_3р. по справіНОМЕР_5 скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ТОВ
"Карпов" відмовити.

Справу направити до Мар'їнського
районного суду Донецької області.

Головуючий          Н.Л.
Величко

Судді:          І.В.
Алєєва

А.М.
М'ясищев

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС