ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  9/141

19.07.07

За позовом           Закритого акціонерного товариства «Енергомонтажвентиляція»

До                               Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Україна»

Про                стягнення 44648,42 грн.

Суддя  Жирнов С.М.

Представники:

від позивача:      Свадковська К.В. –довіреність № б/н від 18.07.2007 р.

від відповідача:    не з»явився.

Обставини  справи:

Позов заявлений про стягнення з відповідача 41200,40 грн. основного боргу, 3448,02 грн. пені за період з 10.06.2006 р. по 06.12.2006 р. на підставі Договору № С20/03 від 20.05.2003 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2007 р. порушено провадження у справі № 9/141 та призначено її до розгляду на 19.07.2007 р.

Позивач в судовому засіданні подав документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі, Заяву про уточнення позовних вимог № б/н та Заяву № б/н від 19.07.07 р. про відмову від  стягнення пені.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов з підтверджуючими документами відповідно до ухвали суду від 03.07.2007 р. не подав та не надіслав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,  -

ВСТАНОВИВ:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштове відправлення і повідомленням відповідачу з ухвалою суду від 03.07.2007 р. за адресою - м. Київ, пр. Перемоги, 84, вказаною позивачем у позовній заяві та яка відповідає даним довідки Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві № 21-10/4285-2 від 16.07.2007 р. відносно ТОВ «Інвест-Україна»(вказана довідка залучена позивачем до матеріалів справи),  повернулись на адресу відправника (Господарський суду міста Києва) з відміткою пошти «за зазначеною адресою такої організації немає».

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

У позовній заяві позивач визначив суму до примусового стягнення з відповідача у розмірі 41200,40 грн. основного боргу і 3448,02 грн. пені за період з 10.06.2006 р. по 06.12.2006 р. на підставі Договору № С20/03 від 20.05.2003 р.

Позивачем в судовому засіданні подана Заява про уточнення позовних вимог № б/н (надалі за текстом –Заява № 1), відповідно до якої останній зазначив загальну суму виконаних робіт за актами приймання виконаних робіт за липень 2003 р. та за вересень 2003 р. у розмірі 998421,60 грн. (а не 1002561,90 грн., як зазначено у абз. 2 стор. 1 позовної заяви) та загальну суму сплати відповідачем протягом 2003-2006 р.р. заборгованості за виконані позивачем роботи у розмірі 957221,20 грн. (а не 961361,50 грн., як зазначено у абз. 2 стор. 2 позовної заяви), що підтверджується доданими до Заяви № 1 копіями банківських виписок. Сума основного боргу у розмірі 41200,00 грн., визначена позивачем у позовній заяві до примусового стягнення з відповідача, залишилась без змін відповідно до Заяви № 1.

Відповідно до Заяви позивача № б/н від 19.07.07 р. (надалі за текстом –Заява № 2), останній відмовився від стягнення з відповідача пені та повідомив суд про свою обізнаність щодо наслідків відмови від позову, передбачених чинним законодавством України (ст. 78 ГПК України).

Враховуючи вищезазначене, а, також, те, що у суду відсутні підстави для неприйняття відмови позивача від вищевказаних позовних вимог, Заява  № 2 позивача № б/н від 19.07.07 р. підлягає задоволенню,  а провадження у справі в частині 3448,02 грн. підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України з віднесенням судових витрат на позивача.

З огляду на наведене, судом визначається ціна позову у розмірі 41200,40 грн. основного боргу.

20 травня 2003 р. між позивачем - Закритим акціонерним товариством «Енергомонтажвентиляція», визначеним як Виконавець, та відповідачем -  Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Україна», визначеним як Замовник, було укладено Договір № С-20/03 (надалі за текстом «Договір»).

Згідно з п. 1 Договору відповідач доручив, а позивач зобов»язався на свій ризик та власними силами здійснити виробництво наступних робіт:

-          проектування систем вентиляції та кондиціювання повітря;

-          виготовлення та монтаж повітропроводів та повітророзподільників для систем вентиляції та кондиціювання повітря;

-          поставка обладнання для систем вентиляції та кондиціювання повітря на Об»єкт, його монтаж, пуско-налагоджування та паспортизація (надалі за текстом –Роботи).

Пунктом 3.1 Договору сторони визначили, що оплата Договору здійснюється Замовником (відповідачем) у гривнях шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця (позивача) по факту виконаних робіт, які підтверджуються актами виконаних робіт, підписаними сторонами у двосторонньому порядку протягом 90 днів після їх підписання.

Згідно п. 3.2 Договору перед початком робіт Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Виконавця аванс у розмірі 214200,00 грн.

На твердження позивача, ним та у відповідності до умов Договору були виконані Роботи на загальну суму 998421,60 грн. (згідно викладених в Заяві № 1 уточнень), що підтверджується підписаними в двосторонньому порядку: Довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) і Актами № 16/07, № 4/07 приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за липень 2003 р. на загальну суму 283771,20 грн., Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) за вересень 2003 р. на загальну суму 714650,40 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Позивач підтвердив перерахування відповідачем згідно з п. 3.2 Договору 05.06.2003 р. авансу у розмірі 214200,00 грн., що відповідає випискам банку, доданим позивачем до позовної заяви.

Враховуючи обов»язок відповідача щодо оплати виконаних Робіт, позивач вважає, що відповідач в порушення умов п. 3.1 Договору здійснив лише часткову оплату Робіт на суму 957221,20 грн. протягом 2003 –2006 р. (згідно викладених в Заяві № 1 уточнень), а тому у останнього виникла заборгованість за спірним Договором у розмірі 41200,40 грн. (998421,60 грн. –957221,20 грн. = 41200,40 грн.).

Претензією № 010-О/07 від 16.01.2007 р. про прострочення виконання зобов»язань позивач відповідно до п. 4.3 Договору звернувся до відповідача з вимогою про сплату основного боргу та пені на підставі Договору. Відповідач відповіді на вищевказану претензію не надав, заборгованість за спірним Договором  не погасив.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 2 п. 4 Прикінцевих положень Господарського та Цивільного кодексів України, які набрали чинності 01.01.2004 р., до цивільних і господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідних положень ГК та ЦК України, зазначені положення застосовуються відносно тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями. Обов’язок відповідача за Договором з оплати виконаних Робіт продовжує існувати, тому в зазначеному випадку застосовуються норми ГК та ЦК України.

Між сторонами по справі укладено договір підряду, а, отже, саме він та відповідні положення статей глави 61 Цивільного кодексу України визначають права та обов»язки сторін зі здійснення передбачених ним підрядних робіт та їх оплати.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов  не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а пунктом 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що  одностороння відмова від зобов’язання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до спільного наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21 червня 2002 року  № 237/5 „Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві” такими типовими формами є № КБ-2в „Акт приймання виконаних підрядних робіт»та № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт».

Отже, належним доказом, що підтверджує факт виконання підрядних робіт та їх вартість, є акти форм № КБ-2в і № КБ-3.

Враховуючи вищенаведене, надані позивачем: Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) і Акти № 16/07, № 4/07 приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за липень 2003 р., Довідка про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) за вересень 2003 р., всього на загальну суму 998421,60 грн., які належним чином оформлені та підписані сторонами за Договором, - приймаються судом у якості належного доказу здійснення позивачем Робіт та прийняття їх відповідачем, а рівно, у якості доказу наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 41200,40 грн. (основний борг) за Договором № С-20/03 від 20.05.2003 р.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу у сумі 41200,40 грн. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню з покладанням на відповідача в цій частині судових витрат.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 599, 615, 629, 837 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 75, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, ч. 2 п. 4 Прикінцевих положень Господарського та Цивільного кодексів України , Господарський суд міста Києва,  -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Україна»(м. Київ, пр. Перемоги, 84; ідентифікаційний код 31957802; р/р 1980 у Банку «Фінанси та кредит»в м. Києві, МФО 300937), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду, на користь Закритого акціонерного товариства «Енергомонтажвентиляція»(01030, м. Київ, вул. І.Франка, 5-б; ідентифікаційний код 25293049; р/р 1892 в ВАТ «Укрексімбанк»в м. Києві, МФО 380333) 41200 (сорок одну тисячу двісті) грн. 04 коп. основного боргу, 412 (чотириста дванадцять) грн. 01 коп. держмита, 108 (сто вісім) грн. 89 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Провадження у справі на суму 3448,02 грн. припинити.

4.          Видати наказ.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
С.М. Жирнов

Дата підписання 26.07.07 р.