ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.06.2007  року                                                            Справа № 1/266

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Журавльової Л.І.

суддів                                        Бородіної Л.І.

Перлова Д.Ю.

За участю секретаря

судового засідання                 Михайличенко Д.В.

та

представників сторін:

від позивача                             Буряк О.В., довіреність №12/01 від

12.01.07, представник по довіреності ТОВ

„КТК-ЛТД”;

від відповідача:                     Жорова Л.О., довіреність №15/42-17-24,

від 12.04.07, юрисконсульт

ЛОКСТП „Луганськтеплокомуненерго”;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги                    Товариства з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД”, м.Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  27 квітня 2007 року

у справі                                        №1/266 (суддя Зюбанова Н.М.)

за позовом                                        Товариства з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД”, м.Луганськ

до відповідача                              Луганського обласного комунального

спеціалізованого теплозабезпечуючого

підприємства

„Луганськтеплокомуненерго”, м.Луганськ

про                                                  стягнення  46 000 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД” звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Луганськтеплокомуненерго” про стягнення 46 000 грн. 00 коп. боргу.

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.04.07 у справі №1/266 (суддя Зюбанова Н.М.)  позов задоволено частково.

Стягнуто з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Луганськтеплокомуненерго” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД” 2247 грн. 00 коп. боргу,   22 грн. 47 коп. державного мита та 05 грн. 77 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення господарського суду Луганської області мотивовано наступним.

Товариством з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД” та Експлуатаційним районом ОКСТП „Луганськтеплокомуненерго” /структурним підрозділом відповідача/ укладено договір від 14.10.04 №14/10, за умовами якого позивач прийняв на себе зобов’язання по поставці відповідачу 20,7 тн. труби Д 325х8 вартістю 80000 грн. 00 коп. згідно п.1.1 договору, а відповідач  – оплатити його у грошовому вигляді до 18.10.04, що передбачено п.4.2 договору.

Судом зазначено, що оскільки відповідачем в особі керівника Експлуатаційного району Борзих В.О. було видано довіреність на одержання 20,7 труб, і цей факт відповідач не заперечує, між сторонами у справі відсутній спір щодо кількості поставки як такої, оскільки заперечується сам факт одержання товару, тому відсутні підстави для визнання договору поставки неукладеним, позивач та відповідач дійшли згоди щодо поставки певної кількості труб.

Відповідачем заперечується факт одержання труби Ф 325 за накладною від 14.10.04 №709 на підставі довіреності №153588 серії НАО, виданої 14.10.04 Борзих В.О., оскільки згідно пояснень останнього підпис на ній вчинено не ним, тому судом було призначено почеркознавчу судову експертизу.

У відповідності до висновку експерта від 04.12.06 №8828 підпис на накладній №709 виконано, не Борзих В.О., а іншою особою.

Судом вказано, що з вироку Кам”янобродського районного суду  вбачається, що 14.10.04  громадянин Мінаєв В.І. отримав в ТОВ „КТК-ЛТД” труби Д 325х8 в кількості 20,7 тон на суму 51,75 тис. грн., які на підставі договору поставки №14/10 за накладною від 14.10.04 мали бути передані начальнику ЕР ОКСТП "Луганськтеплокомуненерго" у м.Красний Луч. Діючи умисно, через обман Мінаєв В.І. приховав від директора ТОВ „КТК ЛТД” Голікова В.І. про те, що труби у нього не прийняли та 02.08.05 вказані труби в кількості 10 тон були ним забрані з території експлуатаційного району та реалізовані, а гроші присвоєні. Також у вироку суду зазначено, що подібний склад злочинних дій мав місце й 15.08.05 щодо труб Д325х8, одержаних від позивача 14.10.04 в кількості 20,7 тон, які на підставі договору поставки мали бути передані також відповідачу. Забрані з території підприємства труби Мінаєв В.І. також реалізував та гроші присвоїв.

З врахуванням зазначених фактів, встановлених вироком суду від 08.08.06 по обвинуваченню громадянина Мінаєва В.І., та висновків експерта, суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено факт одержання відповідачем труб за накладною від 14.10.04 №709.

Господарським судом позов задоволено на суму 2247 грн. 00 коп., які складають вартість 2,5 тон труб на суму 6247 грн. 00 коп., використаних відповідачем, з яких 4000 грн. 00 коп. сплачено.

Не погодившись з рішенням господарського суду  від 27.04.07 у справі №1/266 Товариство з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД” звернулось з апеляційною скаргою від 07.05.07 №88/88, якою просить скасувати рішення господарського суду у повному обсязі та прийняти нове рішення про стягнення на користь ТОВ „КТК-ЛТД” з відповідача суми боргу у розмірі 46 000 грн. 00 коп., 460 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки судом не повністю встановлені обставини, що мають значення для справи, висновки, які  викладені в рішенні суду,  не відповідають обставинам справи.

В обгрунтування апеляційних вимог заявник зазначає, що факт передачі труб у власність відповідача   передбачена пунктом 3.3 договору поставки №14/10 від 14.10.04, яким вказано, що право власності переходить до покупця з дати укладання договору. Витрати щодо зберігання товару покупець зобов”язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено  договором.

Пунктами 3.4 та 3.5 договору передбачено, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить з дати укладання договору, а ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару, проданого під час його транспортування переходить до покупця з моменту укладання договору купівлі-продажу.

Заявник зазначає, що всі необхідні документи для задоволення позовних вимог були передані господарському суду.

Відзивом на апеляційну скаргу від 19.06.07 №501 ЛОКСТП „Луганськтеплокомуненерго” зазначило, що  позивачем не доведено факту отримання  відповідачем труб за накладною від 14.10.04 №709 та не були виконані обов”язки по договору, тому відповідач просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Пунктом 3.2 договору  зазначено, що обов”язок продавця передати товар іншій стороні вважається виконаним з моменту надання товару у розпорядження покупцю відповідно до накладної. Але, товар відповідачем прийнято не було та накладна не була підписана начальником Борзих В.А., про що свідчить висновок експерта від 04.12.06, в якому сказано, що підпис зроблено не Борзих В.А.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 15.05.07 у справі №1/266 для розгляду апеляційної скарги ТОВ „КТК-ЛТД” на рішення господарського суду Луганської області від 27.04.07 у справі №1/266 призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І. –судді –головуючого, суддів –Бородіної Л.І., Перлова Д.Ю.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції                                (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

12 червня 2007 року в судовому засіданні у справі №1/266 оголошено перерву до 19 червня 2007 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу  ТОВ „КТК-ЛТД” слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 27.04.07 у справі №1/266 слід залишити без змін з  наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими актами, але за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що  зобов’язанням є правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник) зобов'язана вчинити   на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД” та Експлуатаційним районом ОКСТП „Луганськтеплокомуненерго” /структурним підрозділом відповідача/ укладено договір від 14.10.04 №14/10, за умовами якого позивач прийняв на себе зобов’язання по поставці відповідачу 20,7 тн. труби Д 325х8 вартістю 80000 грн. 00 коп. згідно п.1.1 договору, а відповідач  – оплатити  товар до 18.10.04 на суму 80 000 грн.  згідно п.п.4.1, 5.1 договору.

Судом вірно зазначено, що оскільки між сторонами у справі відсутній спір щодо кількості поставки як такої, тому відсутні підстави для визнання договору поставки неукладеним, позивач та відповідач дійшли згоди щодо поставки певної кількості труб.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором  поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність,  зобов'язується  передати  у встановлений   строк   (строки)  товар  у  власність  покупця  для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях, не пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов”язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;  надання товару в розпорядження покупця,  якщо  товар  має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до умов договору №14/10 пунктом 3.2 сторони передбачили обов”язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця згідно до накладної.

Відповідачем заперечується факт одержання труби Ф 325 за накладною від 14.10.04 №709 на підставі довіреності №153588 серії НАО, виданої 14.10.04 Борзих В.О., оскільки згідно пояснень останнього підпис на ній вчинено не ним, тому судом було призначено почеркознавчу судову експертизу, якою зазначено, що підпис на накладній №709 виконано не Борзих В.О., а іншою особою.

Матеріали справи свідчать, що вироком Кам”янобродського районного суду від 08.08.06 встановлено, що 14.10.04  громадянин Мінаєв В.І. отримав в ТОВ „КТК-ЛТД” труби Д 325х8 в кількості 20,7 тон на суму 51,75 тис. грн., які на підставі договору поставки №14/10 за накладною від 14.10.04 мали бути передані начальнику ЕР ОКСТП "Луганськтеплокомуненерго" у м.Красний Луч. Діючи умисно, через обман Мінаєв В.І. приховав від директора ТОВ „КТК-ЛТД” Голікова В.І. про те, що труби у нього не прийняли та 02.08.05 вказані труби в кількості 10 тон були ним забрані з території експлуатаційного району та реалізовані, а гроші присвоєні. Вироком суду зазначено, що подібний склад злочинних дій мав місце 15.08.05 щодо труб Д325х8, одержаних від позивача 14.10.04 в кількості 20,7 тон, які на підставі договору поставки мали бути передані також відповідачу. Забрані з території підприємства труби Мінаєв В.І. також реалізував та гроші присвоїв.

З врахуванням зазначених фактів, встановлених вироком суду від 08.08.06 по обвинуваченню громадянина Мінаєва В.І., та висновків експерта,   господарський суд Луганської області вірно дійшов до висновку, що позивачем не доведено факт одержання відповідачем труб за накладною від 14.10.04 №709.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем прийнято товар за видатковою накладною від 03.02.06 №КТ-122 на суму 2247 грн. 00 коп., яка  складає вартість 2,5 тон труб, а 4000 грн. 00 коп. сплачено.

Посилання заявника апеляційної скарги на невиконання відповідачем пунктів договору 4.1 та 5.1 щодо зобов”язань оплати товару на суму              46000 грн. 18.10.06 не відповідає вимогам ст.ст. 664, 712 Цивільного кодексу України та умовам п.3.2 договору №14/10.

За таких обставин, господарським судом Луганської області вірно  позов задоволено частково на суму 2247 грн. 22 коп. боргу, а у решті позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.06.07 у справі №1/266 виправлено описку у п.2 резолютивної частини рішення від 27.04.07   у справі №1/266 у зазначенні коду відповідача у ЄДРПОУ та замість 21843369 вказано 25685364. У абзаці другому мотивувальної частини рішення замість п.4.2 договору зазначено, що даний пункт слід вважати –п.4.1 цього ж договору.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги   спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України   витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на заявника  - Товариство з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД”.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю „КТК-ЛТД” на рішення господарського суду Луганської області від 27.04.07 у справі №1/266  залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 27.04.07  у справі  №1/266 залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Л.І.Журавльова

Суддя                                                                      Л.І.Бородіна

Суддя                                                                      Д.Ю.Перлов

Надруковано 5 примірників:

1-до справи

2-до наряду

3-позивачу

4-відповідачу

5-господарському суду Луганської області

Внесено 25.06.07