ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"24" липня 2007 р.
Справа № 31/87-07-1304

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

Від позивача: Бестужев М.Л., за дов.,

Чижик О.А., за дов.,

Від відповідача: Гуртовенко О.Л., за дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Державного регіонального проектно-вишукувального інституту „Укрпівдендіпроводгосп”, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 05.06.2007 р.

по справі № 31/87-07-1304

за позовом Державного регіонального проектно-вишукувального інституту „Укрпівдендіпроводгосп”, м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сонячне узбережжя”, Одеська область, Комінтернівський р-н, с. Фонтанка

про стягнення 18 481,70 грн. заборгованості по договору та пені

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Сонячне узбережжя”, Одеська область, Комінтернівський р-н, с. Фонтанка

до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту „Укрпівдендіпроводгосп”, м. Одеса

про стягнення 13 017,60 грн. безпідставно отриманих грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут „Укрпівдендіпроводгосп” (далі - Інститут) звернувся у місцевий господарський суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сонячне узбережжя” (далі - Товариство) про стягнення з останнього 18 481, 70 грн., у тому числі 16 982, 40 грн. заборгованості за виконані роботи по додатковій угоді № 1 від 26.09.2005 р. до договору № 25141 від 30.05.2005 р. по розробці робочого проекту „Підготовка території будівництва протизсувних робіт в       с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, а також 1 499, 30 грн. пені за прострочку платежу. При цьому Інститут в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що виконані ним роботи для Товариства були передані останньому по акту приймання-передачі, які відповідач сплатив частково, перерахувавши аванс в сумі 15 000 грн. із 31 982, 40 грн., передбачених вказаною угодою.

У відзиві на позов Товариство його не визнає, посилаючись на повний розрахунок з Інститутом за виконані роботи по укладеному з ним договору     № 25141 від 30.05.2005 р. і додатковій угоді № 1 від 26.09.2005 р. до цього договору, переплативши позивачу за виконані роботи по вказаному договору  13 017, 60 грн., в зв’язку з чим пред’явив зустрічний позов до Інституту про їх стягнення як незаконно отриманих останнім.

Рішенням місцевого господарського суду від 05.06.2007 р. (суддя Лєсогоров В.М.) у первісному позові відмовлено, а зустрічний позов задоволено з огляду на необґрунтованість первісного позову і обґрунтованість зустрічного позову.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, Інститут подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- відновити йому пропущений строк на подання апеляційної скарги (строк згідно ст. 93 ГПК України Апелянтом не пропущений, оскільки повний текст оскарженого рішення суддя підписав тільки 19.06.2007 р.);

- скасувати зазначене рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, стягнувши з Товариства на його користь суму позову –18 481, 70 грн. та судові витрати в сумі 302, 82 грн., відмовивши Товариству у зустрічному позові.

При цьому Інститут посилається, що заборгованість Товариства за виконані для нього роботи стягується за додаткові роботи, які виконувались саме по додатковій угоді № 1 від 26.09.2005 р. до договору № 25141 від 30.05.2005 р. Отже, як вважає Апелянт, суд постановив оскаржене рішення по неповно виясненим обставинам справи, що призвело до прийняття неправильного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку судом першої інстанції фактичних обставин справи та їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, між сторонами (позивачем і відповідачем) був укладений договір № 25141 від 30.05.2005 р. на виконання проектно-вишукувальних робіт, згідно якому позивач (виконавець) приймає на себе роботи по РП (робочому проекту) “Підготовка території будівництва протизсувних робіт в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області”, які доручає йому Замовник (відповідач), зміст і термін виконання основних етапів яких визначається календарним планом, що є невід'ємною складовою частиною даного договору (пункти 1.1 і 1.2). Цим же договором передбачено, що приймання й оцінка проектно-кошторисної документації проводиться Замовником (відповідачем) згідно з вимогами технічного завдання або іншого документа на проведення робіт (технологічного регламенту) (п. 1.3). За цю виготовлену проектно-кошторисну документацію відповідно до даного договору Замовник перераховує Виконавцеві 60 000 грн; у тому числі ПДВ –10 000 грн. з авансовою оплатою у розмірі 50 % від повної вартості робіт, тобто 30 000 грн. (п. 2.1 договору).

Тому посилання Інституту-виконавця (позивача по первісному позову) в апеляційній скарзі, що Замовник (відповідач по цьому позову) не повинен був підписувати при прийнятті й оцінці ним виготовленої Інститутом проектно-кошторисної документації, що передбачено укладеним між ними договором    № 25141 від 30.05.2005 р., суперечать умовам останнього.

У розділі третьому цього договору сторони передбачили порядок здачі та приймання робіт, в якому визначено, що перелік проектно-кошторисної документації (зміст робіт) виготовляється  Інститутом (виконавцем) згідно з календарним планом, а після завершення робіт (етапу) Виконавець (позивач) надає Замовнику (відповідачу) акт здачі-приймання проектно-кошторисної документації, що є підставою для оплати цих робіт.

У подальшому сторони (позивач і відповідач) 26.09.2005 р. уклали додаткову угоду № 1 до договору № 25141 від 30.05.2005 р. на виконання проектних і вишукувальних робіт “Підготовка території будівництва протизсувних робіт в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області”, в якій передбачено, що Замовник здає, а “Підрядник” приймає виконання робіт, перелічених в додатку № 2 до цієї угоди, з вказанням строку

- початок робіт: 27.09.2005 р.;

- закінчення робіт: 30.10.2005 р.;

- загальна вартість робіт –31 982,40 грн. з ПДВ.

В укладеній додатковій угоді сторони помилково поміняли місцями Замовника і Підрядника.

Додатком № 2 до цієї додаткової угоди є календарний план робіт, зміст якого, як вбачається із цього додатку, складає РП “Підготовка території будівництва протизсувних робіт в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області”, тобто такий же зміст робіт, який був передбачений в    пункті 1.1 договору № 25141 від 30.05.2005 р., а саме: РП “Підготовка території будівництва протизсувних робіт в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області”. Ніяких додаткових робіт в цій додатковій угоді не передбачено. В останній  змінені тільки строк початку і закінчення вказаних робіт і їх ціна в сторону зменшення в порівнянні з вказаним договором, до якого ця додаткова угода укладалась, в яких вартість робіт, як зазначено вище, була вказана 60 000 грн. з ПДВ (а.с. 46, т. І).

Вартість виконаних робіт по календарному плану до додаткової угоди    № 1 від 26.09.2005 р. склала, як зазначено вище, суму 31 982, 40 грн., що зазначено в самій додатковій угоді і в зведеному кошторисі до неї, підписаного і скріпленого печатками сторін, а також в накладній № 103 від 23.11.2005 р.                (а.с. 22, т. І). В цих же документах (календарному плані до додаткової угоди, зведеному кошторисі і накладній) визначений перелік робіт, яку виконував Підрядник (позивач) для Замовника (відповідача), які співпадають з тими роботами, які позивач зобов’язаний був виконати для відповідача по вказаному договору.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що Замовник (відповідач) на виконання умов договору № 25141 від 30.05.2005 р. авансом перерахувало Підряднику (позивачу) 30 000 грн., але документальних доказів про виконання робіт на цю суму авансу Інститут (підрядник) суду не надав, а тому його посилання в апеляційній скарзі, що ним на суму авансу були виконані додаткові роботи є безпідставними, оскільки пунктом 3.2 договору   № 25141 від 30.03.2005 р. передбачено, що після завершення робіт (або етапу) Виконавець (позивач) представляє Замовнику (відповідачу) акт здачі-приймання проектної документації (робіт), чого позивачем не було доведено суду відповідно до ст. 30 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази    подаються    сторонами    та    іншими   учасниками судового процесу.

Кошториси на проектні (вишукувальні) роботи, складені Інститутом (позивачем) в односторонньому порядку, правомірно не прийняті судом першої інстанції до уваги, оскільки ці кошториси не є актом приймання-здачі виконаних робіт по вказаному договору, який підписується Замовником (відповідачем) і Підрядником (позивачем) згідно з пунктом 3.2 зазначеного договору.

Із матеріалів справи вбачається і не заперечується позивачем, що відповідачем на виконання умов договору і додаткової угоди до нього сплачено 45 000 грн. Роботи позивачем по укладеному договору № 25141 від      30.05.2005 р. і додатковій угоді № 1 від 26.09.2005 р. до нього виконані на суму 31 982, 40 грн., що підтверджено актом здачі-приймання від 23.11.2005 р., підписаного і скріпленого печатками сторін (а.с. 21, т. І). В зв’язку з цим зайво сплачена сума за виконані роботи, яка не підтверджена належним чином (актами), складає суму зустрічного позову відповідача до позивача -                 13 017, 60 грн.

Із листування Інституту (позивача) з Товариством (відповідачем) у грудні 2005 р. вбачається, що позивач не може виконати свої обов’язки по договору   № 25141 від 30.03.2005 р. у зв’язку з ненаданням відповідачем деяких вихідних даних (а.с. 89, т. І).

А із листа Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до Інституту (позивача) в липні 2006 року можна зробити висновок, що між позивачем (Інститутом) і цією Фонтанською сільською радою існували договірні відносини на проектування переміщення кладовища і в зв’язку з виниклими проблемами по відведенню землі Фонтанська сільська рада просила Інститут продовжити термін дії договору (а.с. 92, т. І).

Тому посилання позивача (Апелянта) в апеляційній скарзі на листування з Фонтанською сільською радою і Головним управлінням по надзвичайним ситуаціям в Одеській області з приводу виконання робіт по укладеному з відповідачем договору № 25141 від 30.03.2005 року не приймається судовою колегією до уваги з зазначених вище причин, оскільки в любому порядку на виконання робіт або етапів робіт по вказаному договору повинен бути складений акт приймання-передачі виконаних робіт згідно умови цього договору, про що було зазначено вище.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та  пошукових робіт  підрядник зобов'язується  розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До  договору  підряду  на проведення проектних і пошукових робіт  застосовуються  положення  цього  Кодексу,  якщо  інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 888 ЦК України підрядник зобов'язаний додержуватись вимог,  що містяться  у завданні  та  інших  вихідних  даних для проектування та виконання пошукових робіт,  і має право відступити від них  лише  за  згодою замовника.

Аналізуючи всі обставини в сукупності, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення і задоволення первісного позову Інституту з відмовою у зустрічному позові Товариства.

Враховуючи викладене  і керуючись  ст. ст. 99, 101, 103-105  Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Одеської області від 05 червня 2007 року по справі № 31/87-07-1304 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                            В.М. Тофан

Судді:                                                                                О.О.Журавльов

М.В. Михайлов