ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.06.2007
Справа №2-29/6138-2007А

За позовом - Кримського республіканського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів, м. Сімферополь.

До відповідача – Закритого акціонерного товариства «Камиш-Бурун», м. Керч.

Про стягнення 5801,07 грн.

Суддя Башилашвілі О.І.

Секретар судового засідання Готовкіна Т.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Шабанова Т.М. – представник, довіреність у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Суть справи: Кримське республіканське відділення Фонду України соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до ЗАТ «Камиш-Бурун» про стягнення штрафних санкцій в сумі 5801,07 грн.

Позовні вимоги засновані на положеннях ст.ст. 19,20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, просить суд в задоволенні позову відмовити, у зв’язку зі спливу строку позовної давності.

З'ясувавши можливість врегулювання спору до судового розгляду, суд встановив, що сторони не згодні врегулювати спір до судового розгляду, у зв’язку з чим суд за клопотанням позивача закінчив підготовче провадження та перейшов до судового розгляду справи.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

В судовому засіданні, що відбулося 14.06.07р. представник відповідачі не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд –

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі - Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідно до звіту за формою № 10-П1 “Звіт про зайнятість та працевлаштування  інвалідів за 2004 рік”, затвердженої наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 29.12.2004 р. № 338, відповідач повинен був забезпечити у 2004 році працевлаштування інвалідів на 13 робочих місць, фактично у 2004 році на підприємстві працювали 7 інвалідів. Відповідач повинен був самостійно сплатити штрафні санкції у розмірі 35244,36 грн. за 6 робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами.

31.01.2007р. відповідач сплатив штраф у сумі 35244,36 грн., однак у зв’язку з порушенням останнім строків сплати штрафу, позивачем нарахована пеня у сумі 5801,07грн.

Статтею 20 Закону України від 21.03.1991 р. № 875 “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі-Закон) та пунктів 3, 4, 10, 11 ”Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів”, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. № 1767, штрафні санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.

Суд не приймає доводи відповідача щодо пропуску позивач строку позовної давності, з огляду на наступне.

Згідно статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 31.05.2005 року №2602-1V, пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного Банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідач повинен був до 15.04.2005 р. сплатити 35244,36 грн. штрафних санкцій, оскільки цей обов'язок їм не виконано, з 16.04.2005 р. почав спливати строк нарахування пені, який закінчився 31.01.2007р. Але оскільки розмір пені був передбачений лише Законом №2602-ІV, який вступив в дію з 22.06.2006 року, то пеня нарахована позивачем з 22.06.2005 року   по 31.01.2007 року.

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа   може   звернутися   до суду   з вимогою   про захист   свого   цивільного   права   або інтересу.

Відповідно до ст.  258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Пункту 5 ст. 261 ЦУ України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частина 2 п. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Право пред'явити вимогу про сплату пені та звернутись до суду з вимогою про захист свого інтересу у позивача виникло 31.01.2007 року, і саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності, таким чином строк позовна давність закінчується 31.01.2008 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 02.04.2007 року, що підтверджується штемпелем на позовній заяві, що свідчить про те, що позивач не пропустив строк позовної давності.

Враховуючі порушення відповідачем строків сплати штрафних санкцій, та не сплату останнім пені в сумі 5801,07  грн. в добровільному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошенні 14.06.2007р.

Повний текст постанови складений та підписаний 14.06.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167  КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Камиш-Бурун» (АР Крим, м. Керч, вул. Орджонікідзе, 1в, код в ЄДРПО України 30411181) на користь Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, (АР Крим, 95017, м. Сімферополь, пр. Кірова, 51-52/10а, код в ЄДРПО України 24030783) пеню в сумі 5801,07грн.

3.           Виконавчий лист видати після набрання постановою суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд  АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.