ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.09.07р.

Справа № 9/173(7/79-22/126)(02-5/5-9-22)

За позовом  Державного управління екології та природних ресурсів в Дніпропетровській

області , м. Дніпропетровськ

до   Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський металургійний

завод ім. Петровського”, м. Дніпропетровськ

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача – представник не з'явився.

Від відповідача – Ангєлов Є.М. - ю/к, довіреність № 250/10 від 02.01.07р.

- Земляний О.В. - представник, довіреність від 01.01.07р.

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ “ДМЗ ім. Петровського” звернулось у червні 2007 року до господарського суду із заявою, у якій просить, у відповідності до ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області № 9/173 від 08.05.2002р. про стягнення з ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” на користь Державного управління екології та природних ресурсів у Дніпропетровській області суми 12793,03 грн. збитків в результаті заподіяння шкоди навколишньому природному секредовищу таким, що не підлягає виконанню, та зупинити на час розгляду цієї заяви стягнення за цим наказом. Обґрунтовує свої вимоги тим, що згідно Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” зазначені грошові вимоги вважаються погашеними.

Державне управління екології та природних ресурсів у Дніпропетровській області відзив на заяву ВАТ “ДМЗ ім. Петровського” не надало.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та дослідивши надані докази, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2002р. у справі № 9/173 (7/79-22/126) (02-5/5-9-22) було стягнуто з ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” (далі - Відповідач) на користь Державного управління екології та природних ресурсів у Дніпропетровській області (далі - Позивач) суму 12793 грн. 03 коп. збитків, на користь держбюджету 127 грн. 93 коп., на користь ДП “Судовий інформаційний центр” 69 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та видані відповідні накази № 9/173 від 08.05.2002р.

29.07.2002р. Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 9/173 від 08.05.2002р. про стягнення з ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” на користь Державного управління екології та природних ресурсів у Дніпропетровській області суми 12793,03 грн. збитків. У цей же день 29.07.2002р. зазначеною державною виконавчою службою була винесена постанова про зупинення цього виконавчого провадження у зв’язку із порушення провадження у справі про банкрутство Відповідача.

Як вбачається із наданих до матеріалів справи документів, 19.03.2001р. арбітражним судом Дніпропетровської області відносно ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” було порушено провадження у справі про банкрутство №Б26/15/118/01.

На виконання вимог ст. 11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, після порушення провадження у справі про банкрутство, опублікувало оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство 4 та 5 травня 2001 року в газетах „Голос України” №78, „Урядовий кур”єр” №79 та „Зоря” №47.

Для створення найбільш повного реєстру вимог кредиторів строк його формування   було продовжено до 27.11.2001р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2001р. у справі №Б26/15/118-2001 був затверджений реєстр кредиторів ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, до якого Позивач зі своїми грошовими вимогами не увійшов.

Заборгованість Відповідача перед Позивачем виникла у 1999 році, тобто до порушення провадження у справі про банкрутство Відповідача, внаслідок чого Позивач, у розумінні положень ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, є конкурсним кредитором.

18.09.2003р. господарський суд Дніпропетровської області виніс ухвалу у справі №Б26/15/118/01, якою вимоги конкурсних кредиторів ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі,  - не розглядаються і вважаються погашеними.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2005р. у справі №Б26/15/118/01 про банкрутство ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” було закінчено шляхом укладення мирової угоди.

З урахуванням встановлених обставин вимоги Відповідача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2 і 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв’язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно положень Закону України „Про виконавче провадження”, в компетенцію державного виконавця не входить визнання погашеними зобов’язань боржника перед його кредиторами, за результатами розгляду справ про банкрутство.

Як видно із ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2001р. про порушення провадження у справі №Б26/15/118/01 про банкрутство ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, розпочинаючи судовий розгляд цієї справи суд керувався, зокрема, нормами ст. ст. 11, 12 та 13 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Отже правовідносини сторін мають регулюватись саме Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Статтею 14 частинами 1 і 2 вищевказаного Закону встановлено, зокрема, що конкурсні кредитори за вимогами, які  виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання  або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

За змістом ст. 6 Цивільного кодексу УРСР, який регулював правовідносини сторін на час розгляду спору у суді, звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості є одним із засобів захисту порушеного цивільного права, а прийняте зі спору між сторонами судове рішення забезпечує реалізацію права на такий захист.

Встановлений Господарським процесуальним кодексом України і Законом України “Про виконавче провадження” порядок, спрямований на примусове виконання рішень господарського суду, не позбавляє боржника можливості з добровільного виконання взятих зобов’язань як під час судової процедури, так і з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, прийняття судового рішення, відповідно до глави 19 Цивільного кодексу УРСР, не є підставою для припинення грошового зобов’язання, яке може бути припинене після набрання судовим рішенням законної сили, зокрема, шляхом виконання зобов’язання належним чином, або з інших підстав встановлених законом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2003р. у справі №Б26/15/118/01 було встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі,  - не розглядаються і вважаються погашеними.

Таким чином, з моменту прийняття господарським судом Дніпропетровської області вищевказаної ухвали від 18.09.2003р. у справі №Б26/15/118/01, яка набрала законної сили, грошові вимоги Позивача до Відповідача про стягнення суми 12793,03 грн. збитків вже визнані у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України (ст. 4-1) та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” такими, що вважаються погашеними.

Процедура банкрутства охоплює всіх кредиторів боржника, незалежно від того заявили вони свої вимоги до суду чи ні, і вчинки кредиторів поза встановленого правового порядку мають тягнути для них негативні наслідки, передбачені законодавством.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, із яких видно, що у зв’язку із відсутністю на теперішній час у ВАТ „ДМЗ ім. Петровського”, як боржника у виконавчому провадженні, вищезазначених грошових зобов’язань перед Позивачем на суму 12793,03 грн., які вже визнані погашеними у встановленому законом порядку, наказ господарського суду Дніпропетровської області №9/173 від 08.05.2002р. про стягнення з Відповідача на користь Позивача суми 12793,03 грн. збитків має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю, за правилами встановленими ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, а тому ці вимоги ВАТ „ДМЗ ім. Петровського” - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 33-36, 43, 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

УХВАЛИВ:

Заяву ВАТ „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” задовольнити.

Визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області №9/173 від 08.05.2002р. про стягнення з ВАТ „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” на користь Державного управління екології та природних ресурсів у Дніпропетровській області суми 12793,03 грн. збитків таким, що не підлягає виконанню повністю.

Суддя

І.М. Подобед