ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2007                                                                                                     м. Дніпропетровськ

Справа № А32/45-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів:  Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Корх К.В.

за участю представників:

позивача: Поліщук О.О.- гол. спец.-юр., дов.№1955/01-20 від 23.05.2007 року (у судовому засіданні 24.05.2007 року)

відповідача: Гемонова О.Л.- юр., дов.№83/03 від 01.05.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007 року у справі №А32/45-07

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

до: відкритого акціонерного товариства “Будівельні матеріали та будівництво” (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області)

про: стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків в сумі 93 930,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007 року по справі №А32/45-07 (суддя Васильєв О.Ю.) було відмовлено в задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська до відкритого акціонерного товариства “Будівельні матеріали та будівництво” (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) про стягнення недоїмки  по сплаті страхових внесків в сумі 93 930,30 грн.

Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська –позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій  просить скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007 року по справі №А32/45-07, а судові витрати покласти на відповідача. Підставою для подання апеляційної скарги стороною стало порушення господарським судом норм матеріального права. Позивач вважає, що застосування господарським судом ст. 6 Указу Президента України “Про  спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” від 03.07.1998р. №727/98, що звільнює суб’єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок від сплати  збору на обов’язкове державне пенсійне страхування суперечить Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV). Відповідно до вимог ст. 18 Закону  №1058-ІV страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати внесків або звільнення від їх сплати. Відповідач відповідно до ст.ст. 14, 15  Закону №1058-ІV є платником страхових внесків та страхувальником одночасно, а отже незважаючи на те, яку систему оподаткування обрав страхувальник, він є платником страхових внесків і повинен нараховувати та сплачувати внески до Пенсійного фонду України в повному обсязі відповідно до вимог спеціального Закону з пенсійного страхування.

Відповідач –відкрите акціонерне товариство “Будівельні матеріали та будівництво” (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) у запереченні на апеляційну скаргу і у судовому засіданні зазначив, що Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” не скасував Закон України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” і не виключає розуміння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування із ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування”. Тобто, на думку відповідача Закон України №1058 вносить зміни в податкове законодавство шляхом зміни встановленого режиму оподаткування. Збір на обов’язкове державне пенсійне страхування є податковим платежем, на який поширюються норми податкового законодавства. Відповідно Указу Президента України  “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” платники єдиного податку не є платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування. Закон України №1058-ІV не встановлює розміру збору для платників єдиного податку. Зазначений закон визначає, що розмір страхових внесків встановлюється Верховною Радою України. На сьогоднішній день розмір страхового внеску для платників єдиного податку Верховною Радою України не встановлений, тому і стягувати такі страхові внески неможливо.

У судовому засіданні 22.05.2007 року була оголошена перерва до 24.05.2007 року до 9.30 у зв’язку з прибуттям у судове засідання представників відповідача без належним чином оформлених повноважень.

У судовому засіданні 24.05.2007 року була оголошена перерва до 15.00  29 травня 2007 року.

У судовому засіданні 29.05.2007 року була оголошена вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Переглянувши матеріали справи, вислухав представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що відкрите акціонерне товариство “Будівельні матеріали та будівництво” зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування 28.02.1991 року за № і є платником єдиного податку як суб’єкт малого підприємництва.

На підставі письмового розпорядження начальника УПФ в Баглійському районі м. Дніпродзержинська від 21.07.2006 року №15 була проведена позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності суб’єкта підприємницької діяльності ВАТ „Будівельні матеріали та будівництво” щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати страхових внесків (збору) на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. За результатами зазначеної перевірки був складений акт №26 від 01 серпня 2006 року. Вказаною перевіркою було встановлено, що відповідачем не нараховувався збір 32% з квітня 2005 року, в результаті чого було донараховано 93930,30 грн. збору.

Крім того, при проведенні звірки даних СПОВ та первинних документів (відомостей нарахування заробітної плати) були встановлені розбіжності –невірне відображення в СПОВ перехідних лікарняних.

З посиланням на ст.106 Закону №1058 позивач просив суд стягнути недоїмку по збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався на ті обставини, що відповідач є платником єдиного податку згідно Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 року №727/98; цим Указом встановлені пільги, зокрема, звільнення від сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, тому підприємство не є платником збору, встановлених для нього з доходу, одержуваного від здійснення підприємницької діяльності, які обкладаються єдиним податком.

З таким висновком місцевого господарського суду погодитися не можна в силу наступного: статтею 5 Закону №1058-IV регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно цим Законом визначаються:

принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування;

коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню;

перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки;

порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків;

стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 1 ст. 11 Закону №1058-IV установлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону №1058-IV страхувальниками цих осіб є їхні роботодавці, які відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов'язані на підставі п. 6 ч. 2 ст. 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У ст. 18 Закону №1058-IV зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом №400/97-ВР, яким разом із Законом №1058-IV не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів дійшла висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть установлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності.

Указ Президента №727/98 регулює питання оподаткування суб'єктів малого підприємництва. Згідно з вимогами ст. 15 "Прикінцевих положень" Закону №1058-IV до приведення законодавства у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення ст. 6 зазначеного Указу про звільнення суб'єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, закону суперечать і застосуванню не підлягають.

Статтею 19 Закону №1058-IV установлено, що страхові внески до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нараховуються роботодавцем на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Отже, обов’язок сплати зазначеного збору не пов’язується зі статусом платника податку як суб’єкта підприємницької діяльності, який обрав спрощену систему оподаткування.

Таким чином, місцевий господарський суд прийшов до помилкового висновку в частині відмови в позові з тих підстав, що спір по даній справі підпадає під правовідносини, що регулюються Указом Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення недоїмки підлягали задоволенню у повному обсязі.

У позовній заяві Управлення Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська також просило зобов’язати відповідача здати до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська „коригуючи” звіти за осіб, вказаних в таблиці 1, 2 довідки по результатам звірки особових рахунків з документами СПОВ.

Зазначена вимога взагалі не була розглянута судом при розгляді справи по суті.

За результатами перевірки були встановлені розбіжності –невірне відображення в СПОВ перехідних лікарняних за 2004 і 2005 роки, про що складена довідка і запропоновано відповідачу сформувати „коригуючи” звіти на зазначених у довідці осіб та надати їх до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем.

Зазначені вимоги позивача відповідачем виконані не були (докази на виконання цих вимог відповідачем не надані).

Згідно п.5 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженому Указом Президента України „Про Пенсійний фонд України” №121/2001 від 01.03.2001 року (з наступними змінами та доповненнями) Пенсійний фонд України має право (у тому числі):

- отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ним функцій, передбачених законодавством;

- вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ, організацій і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду України та порядок їх використання.

Таким чином, зазначені вимоги позивача кореспондуються із правами, наданими Пенсійному фонду України, і підлягають задоволенню.

Оскільки рішення приймається на користь суб’єкта владних повноважень, судові витрати в силу ч.4 ст.94 КАСУ з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська (м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області) задовольнити.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2007 року по справі №А32/45-07 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Будівельні матеріали та будівництво” (Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Дорожня, 64, ) на користь Управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Подільська, 89, код 24615338) 93930 грн. 30 коп. заборгованості.

Зобов’язати відкрите акціонерне товариство „Будівельні матеріали та будівництво” (Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Дорожня, 64, ) здати до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська (Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Подільська, 89, код 24615338) „коригуючи” звіти за осіб, вказаних в таблиці 1, 2 довідки по результатам звірки особових рахунків з документами СПОВ.

Видачу виконавчих листів у порядку ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в місячний строк.

Головуючий                                                                                         О.С.Євстигнеєв

Судді:                                                                                                    Л.О.Лотоцька

Р.М. Бахмат

(постанова виготовлена у повному обсязі 30.05.2007 року)

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                   М.В. Юрченко

30.05.2007р.