ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.05.2007
Справа №2-19/1371-2007

За позовом – Заступника прокурора м.Киїєва, м.Київ в інтересах держави в особі

За позовом –  Міністерства праці та соціальної політики України, м.Київ

До відповідача – Радгоспа-завода «Євпаторійський», с.Вересаєве Сакського району АР Крим

Третя особа 1 – Міністерство фінансів України, м.Київ.

Третя особа 2 – Державне казначейство України, м.Київ.

Про стягнення 147401,57 грн.

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Гафарова Е.Е., представник, довіреність № 108/0/25-06 від 28.12.2006 р.

Від відповідача 1 – Васильєв В.І., розпорядник майна

Від третій особи 1 – не з’явився

Від третій особи 2 – Капран М.В., представник, довіреність № 4.3-22/717-1830 від 12.02.2007 р.

Суть спору:

Позивач заявив позов про стягнення з відповідача 147401,57 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач повинен повернути безвідсоткову бюджетну цільову позичку.

Відповідач відзив на позов не надав, позовних вимог не визнав.

Провадження по справі здійснювалося відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Представники сторін відмовились від послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989 року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України та клопотанням представників сторін вони давали пояснення по справі на російській мові.

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, п.2-1 Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України перед початком слухання справи представникам сторін були вручені пам’ятка про права та обов’язки сторін.

Розглянув матеріали справи,  суд –

В С Т А Н О В И В :

03.11.2004 р. між Міністерством праці та соціальної політики України та державним підприємством радгоспом-заводом «Євпаторійський» був укладений договір № 131 безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати, відповідно до якого позивач зобов’язався надати відповідачу безвідсоткову цільову бюджетну позику, а відповідач зобов’язався використати її за цільовим призначенням і повернути у визначений договором строк (а.с.9-11).

Згідно із п.2.2. вказаного договору відповідач у строк до 10 числа наступного місяця, що настає з моменту зарахування позики на відповідні рахунки відповідача, відкриті в органах Державного казначейства за місцем розташування останнього, зобов’язаний  надати позивачу звіт про використання одержаних коштів, затверджений центральним органом виконавчої влади, до сфери управління якого відноситься відповідач.

Згідно із п.3 вказаного договору відповідно додатку 1 до даного договору сума позики становить 297900,00 грн.

Згідно із п.5.1 вказаного договору строк надання позики відповідачу становить три роки з моменту переказу грошей позивачем на рахунок відповідача, відкритий в органі Державного казначейства за місцем розташування останнього.

Строк вказаний у цьому пункті договору може бути продовжений за згодою сторін, але не більш як до 31 грудня 2007 року.

Відповідно до п.9.1-9.3 вказаного договору за невиконання обов’язків сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Уразі несвоєчасного повернення відповідачем отриманих коштів, позивач має право на відшкодування збитків, відповідно до договору застави або гарантійного зобов’язання центрального органу виконавчої влади, до сфери управління якого відноситься відповідач. У разі несвоєчасного повернення коштів відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,01% від загальної суми отриманих коштів за кожний день прострочення виконання зобов’язання, але не більш річної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до графіку погашення позики станом на 01.12.2006 відповідач повинен був погасити позику, одержану на підставі договору від 03.11.2004 р. № 131, у сумі 141950 грн. (а.с.12).

Згідно із ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по безвідсотковій, цільовий бюджетній позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати у сумі 141950,00 грн. та пеню у розмірі 5451,57 грн.

Згідно із ст.526, 527 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 № 435 із змінами та доповненнями) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти  виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна  із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того,  що обов'язок виконується належним боржником  або  виконання  приймається  належним кредитором чи уповноваженою на це особою,  і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно із ст.173 Господарського кодексу України (у редакції від 16.01.2003 року) господарським  визнається зобов'язання, що виникає  між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну   дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу, передати майно,  сплатити  гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст.193 Господарського кодексу України (у редакції від 16.01.2003 року) суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів, договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідач не надав доказів, які б свідчили про те, що він сплатив суму боргу, у зв’язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені у сумі 5451,57 грн. також підлягають задоволенню, оскільки розмір пені передбачений договором (п.9.3 договору від 03.11.2004 р. № 131), а пеня розрахована згідно із ст.258 Цивільного кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.), п.6 ст.232 Господарський кодекс України (у редакції від 16.01.2003 р.), ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовґязень» (від 22.11.1996 року № 543 із змінами та доповненнями).

На підставі викладеного та керуючись ст.17, 18, 55, 70, 86, 94, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Стягнути з радгоспу-завода «Євпаторійський» (96524, АР Крим, Сакський район, с.Вересаєве, вул.Молодіжна, 45, відомостей про р/р не має, ) на користь Міністерства праці та соціальної політики України (01001, м.Київ, вул.Еспланадна, 8/10, , р/р 0023 в ОПЕРУ ДКУ м.Києва, МФО 820172) 141950,00 грн. заборгованості та пеню у розмірі 5451,57 грн.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України .

Резолютивна частина Постанови проголошена у судовому засіданні 31.05.2007 року у 15  год. 00  хв.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.