ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.07 р.                                                                                 Справа № 22/166пн

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Калмиковій Л. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Фермерського господарства „Агро-Сервіс” м. Добропілля

до  Добропільської о’бєднаної державної податкової інспекції  м. Добропілля

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Акціонерного банку „Український Бізнес Банк” м. Донецьк

про визнання господарських зобов’язань за простими авальованими векселями такими, що неможливо виконати, та про їх припинення

За участю:

представників сторін:

від позивача: не з”явився

від відповідача: Лисак Т. Г. – за довір.

від третьої особи: не з”явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Фермерське господарство „Агро-Сервіс” м. Добропілля, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до  Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції  м. Добропілля про визнання господарських зобов’язань за простими авальованими векселями такими, що неможливо виконати, та про їх припинення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що продукція, яка мала бути виготовлена з давальницької сировини за контрактами, укладеними з фірмою „MaxLink LLC” США (контракт від 13.10.2005 р. № 13/10-2005, від 14.10.2005 р. № 14/10-2005), не була відправлена в строк у зв’язку із настанням форс-мажорних обставин, а саме, у зв’язку з її затриманням на терміналі Донецької митниці співробітниками Управління служби безпеки України, вилученням документів зовнішньоекономічної діяльності, опечаткою складів підприємства та порушенням кримінальної справи.

Ухвалою суду від 21.05.2007 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, був залучений Акціонерний банк „Український Бізнес Банк” м. Донецьк.

Відповідач  проти позову заперечує з посиланням на ті обставини, що відповідно до абз. 1 ч. 17 ст. 2 Закону України „Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних  відносинах” від 15.09.1995 р. № 327/95-ВР у разі втрати чи повного зіпсування давальницької сировини або готової продукції внаслідок форс-мажорних обставин, факт настання яких засвідчений Торгівельно - промисловою палатою України або регіональними торгівельно-промисловими палатами, вексель (письмове зобов”язання) погашається і ввізне мито, податки та збори (крім митних зборів) не справляються. У разі потреби, рівень зіпсування давальницької сировини або готової продукції та можливість її використання визначаються Торгово - промисловою палатою України або регіональними торгівельно-промисловими палатами.

Податковий орган звертає увагу суду на те, що позивачем доказ звернення до Торгово - промислової палати України або регіональної торгівельно-промислової палати не представлений.

Факт настання форс-мажорних обставин належним чином не підтверджений.

На думку відповідача, Фермерське господарство „Агро-Сервіс” м. Добропілля помилково вважає, що сплативши ввізне мито, податки та збори шляхом видачі Добропільській  о’бєднаній державній податковій інспекції простих авальованих векселів, він здійснив правочин (господарське зобов’язання), оскільки господарське зобов’язання виникає лише між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а інший суб’єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, що підтверджується вимогами ст. 173 Господарського кодексу України, та свідчить про те, що Добропільська об’єднана державна податкова інспекція не є, в даному випадку, учасником господарських відносин, а є контролюючим органом (органом стягнення), який здійснює контроль за погашенням векселів, що видаються суб’єктами підприємницької діяльності при здійсненні операцій з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах.

Відповідач також, посиланням на абз. 2, 3 п. 1 розділу 1 наказу Державної податкової адміністрації України від 25.02.2002 р. № 83 „Про затвердження Порядку видачі, обліку, відстрочення та оплати (погашення) векселя (письмового зобов’язання), що видається суб’єктом підприємницької діяльності при здійснені операцій з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах” зазначає, що простий авальований вексель є податковим зобов’язанням, тому вважає, що Фермерському господарству „Агро - Сервіс” м. Добропілля у задоволенні адміністративного позову повинно бути відмовлено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд, ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство „Агро-сервіс” м. Добропілля, , зареєстровано виконавчим комітетом Добропільської міської Ради 04.04.1995 р., свідоцтво про державну реєстрацію № 291350.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.10.2005 р. та 14.10.2005 р. між Фермерським господарством „Агро-сервіс” м. Добропілля та Фірмою “МахLink LLC” США були укладені контракти не переробку давальницької сировини та реалізацію готової продукції № 13/10-2005 та № 14/10-2005.

Предметом цих контрактів є надання Фермерським господарством “Агро - сервіс” м. Добропілля послуг з переробки яловичини в консерви м’ясні та порошок з м’яса вареного з подальшою реалізацією готової продукції в Російську Федерацію, Республіку Молдова та Республіку Бєларусь.

Листом від 03.02.2006 р. № 02-15/56 Управління зовнішніх відносин та зовнішньоекономічної діяльності Донецької облдержадміністрації повідомило Фермерському господарству “Агро - сервіс” м. Добропілля, що контракти від 13.10.2005 р. № 13/10-2005 та від 14.10.2005р. № 14/10-2005 є такими, що відповідають чинному законодавству України з питань зовнішньоекономічної діяльності, зокрема щодо операцій з давальницькою сировиною та валютного регулювання.

Факт ввезення на митну територію України давальницької сировини за зовнішньоекономічними контрактами сторонами не заперечується, тому в силу приписів ч. 3 ст. 72 КАС України не потребує доказування.

Сплата ввізного мита, податків та зборів (крім митних зборів) була здійснена Фермерським господарством “Агро - сервіс” м. Добропілля шляхом видачі Добропільській об’єднаній державній податковій інспекції простих авальованих Акціонерним банком “Український Бізнес Банк” м. Донецьк векселів:

1)          від 06.04.2006 р. № 6894 на суму 237 103,66 грн., з терміном сплати 04.07.2006 р.;

2)          від 06.04.2006 р. № 6895 на суму 234 038,87 грн., з терміном сплати 04.07.2006 р.;

3)          від 13.04.2006 р. № 6896 на суму 242 246,48 грн., з терміном сплати 11.07.2006р.;

4)          від 17.04.2006 р. № 6898 на суму 235 556,29 грн., з терміном сплати 15.07.2006 р.;

5)          від 25.04.2006 р. № 6980 на суму 55 550 грн., з терміном сплати 23.07.2006 р.;

6)          від 25.04.2006 р. № 6981 на суму 55 550 грн., з терміном сплати 23.07.2006 р.;

7)          від 25.04.2006 р. № 6982 на суму 55 535,81 грн., з терміном сплати 23.07.2006 р.;

8)          від 25.04.2006 р. № 6983 на суму 55 550 грн., з терміном сплати 23.07.2006 р.;

9)          від 25.04.2006 р. № 6984 на суму 55 624,69 грн., з терміном сплати 23.07.2006 р.;

10)          від 03.05.2006 р. № 6985 на суму 59 994 грн., з терміном сплати 31.07.2006 р.;

11)          від 03.05.2006 р. № 6986 на суму 59 994 грн., з терміном сплати 31.07.2006 р.;

12)          від 04.05.2006 р. № 6987 на суму 59 994 грн., з терміном сплати 01.08.2006 р.;

13)          від 04.05.2006 р. № 6988 на суму 59 994 грн., з терміном сплати 01.08.2006 р.;

14)          від 04.05.2006 р. № 6989 на суму 59 994 грн., з терміном сплати 01.08.2006 р.

05.06.2006 р. старшим оперуповноваженим спецпідрозділу Управління СБУ в Донецькій області була винесена постанова про вилучення у Фермерського господарства “Агро - сервіс” м. Добропілля предметів та документів, пов’язаних з поставкою на територію України давальницької сировини (м’яса яловичини) для промислової переробки від Фірми “МахLink LLC” США.

Копія акту огляду та вилучення предметів та документів від 05.06.2006 р. долучена до матеріалів справи.

29.06.2006 р. постановою старшого слідчого по ОВД Слідчого відділу УСБУ в Донецькій області у відношенні невстановленої особи Фермерського господарства “Агро - сервіс” м. Добропілля була порушена кримінальна справа по ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 212 КК України по факту переміщення через митну територію України з приховуванням від митого контролю товарів у великих розмірах – м’яса яловичини вагою 81 000 кг вартістю 81 000 дол. США, а також з замахом на умисне ухилення від сплати податків та зборів у значному розмірі.

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 18.08.2006 р. по справі № 5/214/06  постанова старшого слідчого по ОВД Слідчого відділу УСБУ в Донецькій області про порушення кримінальної справи від 29.06.2006 р. була скасована.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.10.2006 р. по справі № 11-4-3299 постанова Київського районного суду м. Донецька від 18.08.2006 р. по справі № 5/214/06 була залишена без змін.

Актом обстеження Фермерського господарства “Агро - сервіс” м Добропілля від 17.04.2007 р. Управління ветеринарної медицини в Добропільському районі підтвердило факт зіпсування 122,4 тон порошку м’яса яловичини, виготовленого за період з 15.04.2006 р. по 03.06.2006 р.

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що Фермерському господарству “Агро -сервіс” м. Добропілля у задоволенні позову повинно бути відмовлено за наступними підставами.

Відповідно до абз. 4 ст. 1 Закону України “Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах” від  15.09.1995 р. № 327/95-ВР (зі змінами та доповненнями) давальницька сировина - це сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, ввезені на митну територію України іноземним замовником (чи закуплені іноземним замовником за іноземну валюту в Україні) або вивезені за її межі українським замовником для використання у виробленні готової продукції.

Згідно з частинами першою та другою ст. 2 Закону давальницька сировина, що ввозиться на митну територію України іноземним замовником, обкладається ввізним митом за ставками Єдиного митного тарифу України, податками та зборами, що справляються при ввезенні товарів відповідно до законодавства.

Сплата ввізного мита, податків та зборів (крім митних зборів) провадиться українським виконавцем шляхом видачі органу державної податкової служби за місцезнаходженням виконавця простого авальованого векселя із строком платежу, що дорівнює строку здійснення операції з давальницькою сировиною, але не більш як 90 календарних днів з моменту оформлення вантажної митної декларації.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону у разі вивезення готової продукції в повному обсязі, передбаченому контрактом, за межі митної території України у період, зазначений у частинах другій, третій та восьмій цієї статті, вексель погашається і ввізне мито, податки та збори (крім митних зборів) не справляються. Вексель погашається також у разі часткового вивезення готової продукції за межі митної території України, передбаченого умовами контракту, якщо український виконавець документально підтвердить сплату ввізного мита, податків та зборів, які повинні бути сплачені у разі ввезення в Україну частини сировини, з якої вироблено не вивезену з України готову продукцію.

Втрата чи повне зіпсуття давальницької сировини або готової продукції внаслідок форс-мажорних обставин, відповідно до ч. 17 ст. 2 Закону, також призводить до погашення векселю і скасування обов’язку резидента сплатити ввізне мито, податки та збори (крім митних зборів).

Разом із тим, за приписами цієї норми, факт настання форс – мажорних обставин повинен бути в обов’язковому порядку засвідчений Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами, а не судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач доказу звернення до Торгово-промислової палати України або відповідної регіональної торгово-промислової палати за засвідченням факту настання форс – мажорних обставин суду не представив, тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158 – 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Фермерському господарству “Агро - сервіс” м. Добропілля у задоволенні позову до Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання господарських зобов’язань за простими авальованими векселями такими, що неможливо виконати, та про їх припинення відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова складена у повному обсязі 27.06.2007 р.

Суддя