ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.07 р.                                                                             Справа № 41/172а

м. Донецьк, вул. Артема, 157 к. 223

Суддя господарського суду Донецької області Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Возневій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: „Словенське енергетицьке строярнє а.с.”, Словацька Республіка, м. Тлмаче

до відповідача: Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 05.02.2007 року № /0-1908/7/23-3

Суддя                                                                           Гончаров С.А.

Позивач, „Словенське енергетицьке строярнє а.с.”, звернувся до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 05.02.2007 року № /0-1908/7/23-3.

Ухвалою суду від 18.05.2007р. було відкрито провадження в адміністративній справі № 41/172а та провадження у справі відбувалось за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно в ході перевірки визначено обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 місяців в розмірі 529188 грн., оскільки тільки за вересень 2005 року такий обсяг складає 1023888 грн. За листопад 2005 року такий обсяг складає 246837 грн. і загальний обсяг не може бути меншим ніж 2307031 грн. За твердженням позивача така сума перевищує заявлене бюджетне відшкодування в розмірі 776495 грн., а тому відповідачем безпідставно зроблені висновки про завищення суми, що підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету і спірним податковим повідомлення-рішення необґрунтовано здійснено її зменшення.

Позивачем надані суду пояснення щодо наявності обсягу оподатковуваних операцій за період з вересня 2005 року по вересень 2006 року з посиланням на документи, з яких наявність такого обсягу випливає.

Відповідач з посиланням на п.п. 7.7.11 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” позовні вимоги заперечив, стверджуючи, що в ході перевірки ним встановлений обсяг оподатковуваних операцій позивача за останні 12 календарних місяців, який менший, ніж сума, заявлена до бюджетного відшкодування.

Відповідач стверджує, що у цьому разі позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування, а тому прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідачем надані пояснення по справі щодо визначення обсягу оподатковуваних операцій позивача за останні 12 місяців, відповідно до яких такий обсяг складає 247307 грн. При цьому відповідач пояснив, що сума у розмірі 529188 грн., помилково визначена ним у акті перевірки, як сума обсягу оподатковуваних операцій позивача за останні 12 місяців та цю суму необхідно розуміти як різницю між сумою, заявленою до відшкодування, та сумою встановленого в ході перевірки обсягу оподатковуваних операцій.

Відповідачем наданий також розрахунок обсягу оподатковуваних операцій позивача за останні 12 місяців, який використаний ним при встановлені порушення та прийнятті спірного рішення.

Сторонами під час судового засідання визнано той факт, що сума бюджетного відшкодування за вересень 2006 року у розмірі 776495 грн. розрахована позивачем правильно, порушень щодо її формування в ході перевірки не встановлено. Сторонами пояснено, що спірним є виключно питання наявності права на відшкодування цієї суми з бюджету у зв’язку з різним розумінням положень п.п. 7.7.11 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

У судовому засіданні судом досліджені надані сторонами документи: про правовий статус позивача та статус представництва позивача в Україні, статус представництва позивача в Україні, як платника податків, документи щодо повноважень особи, якою підписано позовну заяву, податкове повідомлення-рішення № /0-1908/7/23-3 від 05.02.2007р., акт № 101/23-4/25882573 від 23.01.2007р., податкові декларації позивача за вересень 2005р., листопад 2005р., вересень 2006р., уточнюючі розрахунки до декларацій за вересень 2005р. та  вересень 2006р., реєстри отриманих та виданих податкових накладних за вересень 2005 року, листопад 2005 року, серпень 2006 року, податкові накладні № 02 від 01.09.2005 року, № 03 від 21.09.2005 року, № 4 від 29.09.2005 року, № 5 від 29.09.2005 року, № 7 від 18.11.2005 року, № 52726 від 31.07.2006 року, № 52727 від 3.07.2006 року, № 52796 від 31.07.2006 року, № 168 від 18.08.2006 року, № 167 від 18.08.2006 року, № G622129752 від 31.07.2006 року, податкова накладна № 24003 від 31.07.2006 року, № 24004 від 31.07.2006 року, № 705 від 16.08.2006 року, № 485 від 11.08.2006 року, № 706 від 18.08.2006 року, № 707 від 22.08.2006 року, № 1 від 02.08.2006 року, № 16615 від 30.08.2006 року, виписки банку за вересень 2005 року з додатками, виписки банку за листопад 2005 року, серпень 2006 року, довідка банку про стан особових рахунків, платіжні доручення від 11.08.2006 року, меморіальні валютні ордери № 4623 від 01.09.2005 року, № 10775 від 21.09.2005 року, рахунки-фактури № СФ-0000008 від 29.09.2005 року, № СФ-0000009 від 29.09.2005 року, № СФ 0000010 від 18.11.2005 року, видаткові накладні № СФ-0000004 від 29.09.2005 року, № РН-0000005 від 29.09.2005 року, № РН-0000006 від 18.11.2005 року, довіреності на отримання цінностей від 28.09.2005 року, від 18.11.2005 року, біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу № 536607 від 18.11.2005 року.

Розглянувши матеріали справи та додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд встановив:

Позивач є юридичною особою згідно з законодавством Словацької Республіки. Позивач має постійне представництво в Україні, яке зареєстроване Міністерством економіки України 28.03.2001р., включене до ЄДРПОУ за кодом 25882573 з правовим статусом не юридичної особи (надалі – представництво.).

Представництво є платником ПДВ у відповідності до п. 1.1. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами“, п. 1.2., 1.3. ст. 1 Закону України  „Про податок на додану вартість”, зареєстровано як платник ПДВ ДПІ у Київському районі м. Донецька відповідно до свідоцтва № 07761030.

Представництвом надавалась до відповідача податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2006 року та уточнюючий розрахунок до неї, відповідно до яких (рядок 23) був визначений залишок від’ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, в розмірі 1798207 грн. Рядком 24 декларації визначено залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного періоду, що дорівнює 1798207 грн. Відповідно до рядка 25 декларації (з урахуванням уточнюючого розрахунку) сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню склала 776495 грн.

Відповідачем було проведено виїзну позапланову перевірку представництва з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за вересень 2006 року, за результатами якої складено акт № 101/23-4/25882573 від 23.01.2007р. (далі – акт перевірки).

В акті перевірки (стор. 44-45) зазначено, що обсяги оподатковуваних операцій представництва за останні 12 місяців складають суму, яка менше, ніж сума, заявлена до бюджетного відшкодування, а тому, податковим органом зроблений висновок про те, що представництво не має права на бюджетне відшкодування відповідно до п.п. 7.7.11 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

На підставі зазначених висновків акту перевірки, начальником ДПІ у Київському районі м. Донецька прийняте податкове повідомлення-рішення № /0-1908/7/23-3 від 05.02.2007р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2006 року на суму 776495 грн.

Сторонами у судовому засіданні визнано ту обставину, що показники визначені представництвом для розрахунку сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у декларації за вересень 2006 р визначені правильно, порушень законодавства не встановлено, математично та методологічно розрахунок суми бюджетного відшкодування проведений правомірно.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У даному випадку, дослідження судом обставин справи не викликає у суду підстав щодо сумніву у достовірності визнаних сторонами обставин, а також добровільності їх визнання. Таке підтверджується також актом перевірки, дослідження судом якого свідчить, що при перевірці правомірності формування податкових зобов’язань та податкового кредиту представництва за період з червня 2005 по вересень 2006 року порушень відповідачем встановлено не було.

Таким чином спірним між сторонами є виключно питання розуміння положень п.п 7.7.11. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” щодо періодів, які потрібно враховувати при розрахунках обсягів оподатковуваних операцій платника податків за останні 12 місяців та визначення, в залежності від цього наявності у платника податків права на відшкодування ПДВ.

Відповідач стверджує, що при розрахунках обсягів оподатковуваних операцій платника податків за останні 12 місяців необхідно враховувати 12-тимісячний період, який включає поточний місяць, тобто у даному випадку, період з жовтня 2005 року по вересень 2006 року включно. При цьому, відповідач не враховує вересень 2005 року, а тому вважає обсяг оподатковуваних операцій представництва меншим ніж 776495 грн., тобто суми, заявленої до бюджетного відшкодування.

Позивач же наполягає на врахуванні періоду вересня 2005 року а тому вважає, що обсяг оподатковуваних операцій представництва перевищив суму, заявлену до бюджетного відшкодування.

Щодо обсягу оподатковуваних операцій вересня 2005 року, то дослідження судом матеріалів справи, зокрема, наданих позивачем декларацій та первинних документів, дозволяє зробити висновок, що такий обсяг складає щонайменше 2060194 грн. Таке підтверджується наданими позивачем податковими накладними № 2, 3 від 01.09.2005р. № 4, 5 від 29.09.2005р., видатковими накладними № РН-0000004 та № РН-0000005 від 29.09.2005р. Наведені показники перевірені відповідачем в ході перевірки (стор. 10-11 акту перевірки) та перевіркою порушень не встановлено.

Відповідно до п.п. 7.7.11. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, не має права на отримання бюджетного відшкодування особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування, та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Аналіз судом наведеної норми у системному зв’язку з іншими нормами законодавства, що регулюють оподаткування податком на додану вартість та розкривають питання відшкодування податку з бюджету, зокрема положення п.п. 7.7.1. – 7.7.4., 7.8. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” дозволяє зробити висновок, що якщо йдеться про звітний (поточний) податковий період (тобто період за який відбувається бюджетне відшкодування суми податку), то останні 12 календарних місяців повинні рахуватися до такого звітного (поточного) податкового періоду. У спірних відносинах такі 12 місяців є: серпень – січень 2006 року та грудень – вересень 2005 року., тобто не включаючи вересень 2006 року, і навпаки, включаючи вересень 2005 року

Таким чином, обсяги оподатковуваних операцій за вересень 2005 року повинні враховуватись при визначені обсягів оподатковуваних операцій представництва за останні 12 календарних місяців.

Як зазначалось, судом встановлений обсяг оподатковуваних операцій представництва, який тільки за вересень 2005 року перевищує суму заявлену представництвом до бюджетного відшкодування. Тобто, у будь-якому випадку обсяги оподатковуваних операцій представництва за останні 12 календарних місяців є більшими ніж заявлена до відшкодування сума податку.

Таким чином, відповідачем помилково зроблені висновки про те, що обсяги оподатковуваних операцій представництва за останні 12 календарних місяців менші ніж заявлена до відшкодування сума податку та відсутність права на відшкодування суми 776495 грн., що обумовлює необґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

На підставі ст. 1, 7 Закону України  „Про податок на додану вартість”, ст.ст. 1, 4, 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами“,  та керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59,   69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 пунктами 6, 7 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги „Словенське енергетицьке строярнє а.с.” до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 05.02.2007 року № /0-1908/7/23-3 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 776495 грн. – задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька від 05.02.2007 року № /0-1908/7/23-3.

Присудити „Словенське енергетицьке строярнє а.с.” з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя