Харківський апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем        України

19 липня   2007 року                                                       Справа № 46/576-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., судді  Білоконь Н.Д.,Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників:

позивача за первісним позовом  –Велієвої  Т.О. ( дов. у справі)

відповідача за первісним позовом -  не прибув

3-я особа –не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду  апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом вх. № 1799 Х/1-13) на рішення господарського суду Харківської області від 10.04.07 по справі №46/576-06 ( н.р. 44/145-05)

за позовом Коммунального підприємства "Міський інформаційний центр" м. Харків

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Харківська міська рада в особі  Управління  містобудування та архітектури

до  ТОВ "РІО", м. Харків

про спонукання демонтувати рекламну реконструкцію та повернути майно, стягнення 3249,19 грн. збитків, 79,46 грн. за користування коштами, 6000,00 грн. за надання юридичних послуг

та зустрічним позовом ТОВ "РІО"

до КП "Міський інформаційний центр", м. Харків,

про відмову в задоволенні первісного позову та стягнення 510,00 грн.,

встановила:

Позивач, комунальне підприємство «Міський інформаційний центр»,звернувся до господарського суду Харківської області  з позовною заявою про  спонукання  відповідача ,ТОВ «Ріо», демонтувати  незаконно розміщену рекламну конструкцію  на місці, яке перебуває у комунальній власності та використовується відповідачем без правових підстав, відновити стан місця розташування спеціальної конструкції до його первісного стану , стягнути з відповідача на користь позивача  грошові кошти , збережені  за рахунок позивача  без достатньої  правової підстави  у розмірі 3249,19 грн.,79,46 грн. за користування чужими грошовими коштами , 6000 грн. витрат за надання  юридичних послуг. А також судові витрати.

29.12.2005 року відповідач ,ТОВ «Ріо», звернувся до Господарського суду Харківської області з зустрічним позовом  , в якому просив відмовити позивачеві за первісним позовом у задоволенні позовних вимог , стягнути з КП «Міський інформаційний центр» 500 грн.  по оплаті  інформаційно –юридичних послуг та витрат по сплаті  по їх перерахуванню в сумі 10 грн., стягнути з відповідача за зустрічним позовом  судові витрати.

19.01.2006 року позивачем подано заяву про часткову зміну предмету позову , в якій позивач просить суд  спонукати відповідача демонтувати незаконно розміщену  рекламну конструкцію  на місці, яке перебуває у комунальній власності , та використовується  без наявності правових підстав та знаходиться у м. Харкові  біля будинку  по вул. Карла Маркса, 38ж та відновити стан місця  розташування спеціальної конструкції до його первісного стану –до встановлення рекламної конструкції. Стягнути з відповідача на користь позивача збитки ( упущену вигоду) у розмірі 3249,19 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача  реальні збитки ( додаткові витрати) у розмірі 6000 ,00 грн. Стягнути  з відповідача  на користь  позивача судові витрати.

Рішенням господарського суду  Харківської області від 13.02.2006 року ( колегія у складі : головуючий суддя Дюкарева С.В., судді: Черленяк М.І.,Білоусова Я.О.) первісні позовні вимоги  задоволено частково .Спонукано ТОВ «Ріо»демонтувати незаконно розміщену  рекламну конструкцію типу «щит стаціонарний»розміром 1,2х1,8 м. на місці, яке перебуває  у комунальній власності  та використовується відповідачем без наявності правових підстав  та знаходиться  у місті Харкові, та відновити  стан місця розташування спеціальної конструкції до його первісного стану –до  встановлення  рекламної конструкції .Стягнуто з ТОВ «Ріо»3249,19 грн. збитків,187 грн. витрат по сплаті державного мита та судові витрати  у розмірі 118,00 грн. Припинено провадження у справі  в частині вимоги  про стягнення 79,46 грн .%  за користування чужими грошовими коштами. В задоволенні   зустрічного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18 липня 2006 року  рішення суду першої інстанції залишено без змін , а апеляційна скарга  відповідача без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 01 листопада 2006 року     рішення господарського суду  Харківської області від 13.02.2006 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18 липня 2006 року   в частині стягнення 3249,19 грн. збитків  скасовано , справу в цій частині передано  на новий розгляд  до господарського суду Харківської області . В іншій частині  рішення і постанову у даній справі залишено без змін. В постанові Вищого господарського суду  , зокрема , зазначено , що , вирішуючи спір , пов*язаний з відшкодуванням  3249,19  грн. збитків , суди неправильно розподілили  між сторонами  обов*язок доказування , тобто невірно визначили , які юридичні факти  повинен довести  позивач або відповідач. Виходячи з цього , позивач повинен був довести  наявність збитків і неправомірної поведінки , безпосередній причинний зв*язок між правопорушенням  та заподіянням збитків , розмір відшкодування . В совю чергу , товариство повинно було доводити відсутність своєї вини.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.04.2007 року (колегія суддів у складі : головуючий суддя Ільїн О.В., судді  Хотенець  П.В., Доленчук Д.О.)  стягнуто з ТОВ «Ріо»  на користь КП «Міський інформаційний центр»збитки ( упущену вигоду) у розмірі 3249 грн. 19 коп.

Відповідач за первісним позовом ,ТОВ «Ріо», з рішенням  суду першої інстанції не погодився , звернувся  до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить  скасувати рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2007 року та прийняти нове рішення , яким у задоволенні первісного позову  відмовити; розподілити судові витрати .

Дослідивши матеріали справи та доводи , викладені в апеляційній скарзі ,заслухавши пояснення сторін , перевіривши оскаржувану постанову щодо вірності застосування норм матеріального та  процесуального права при її винесенні ,  колегія суддів встановила наступне.

Звертаючись з позовом до господарського  суду Харківської області позивач  за первісним позовом просив суд  стягнути з ТОВ «РІО»збитки ( упущену вигоду ) у розмірі 3249,19 грн., які  відповідач повинен був сплатити  за користування місцем розташування  спеціальної конструкції. Свою вимогу  позивач обгрунтовує  Законом України «Про рекламу»( ст. 16 нової редакції, ст.15 старої редакції), Типовими правилами  розміщення зовнішньої реклами ,затвердженими  постановою КМУ № 2067 від 29.12.2003 року ( № 1511 від 23.09.1998 року  старої редакції).

Розрахунок збитків виконаний на підставі   рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.12.1998 року  № 1388 «Про порядок розміщення зовнішньої реклами». До даного рішення  було внесено зміни  рішеннями міськвиконкому  від 29.12.2001р. № 2650,від 20.10.2004 року № 977.

Факт розташування  рекламної конструкції відповідачем за первісним позовом з жовтня 2003 року позивач обґрунтовує  актами  проведення оглядів стаціонарної конструкції.

Надаючи юридичну оцінку  фактичним обставинам справи  щодо підстав  для настання відповідальності  ТОВ «Ріо»за  завдання шкоди , суд першої інстанції дійшов хибного висновку , встановивши  протиправне  ( дія чи бездіяльність), шкідливе ( причинний зв*язок між протиправною поведінкою та шкодою), винне діяння  відповідача .

За правилами судового процесу кожна сторона  повинна довести ті обставини , на які  вона посилається  як на підставу своїх  вимог і заперечень( стаття 33 Господарського процесуального Кодексу України)Тобто , за загальним правилом , відповідно до ст. 1166 ЦК України ( ст.440 ЦК УРСР), позивач повинен довести  факт протиправної поведінки  особи, що завдала шкоди , настання шкоди ( її розмір) та причинний зв*язок між ними. При  цьому   відповідно до ч.2 статті 1166 ЦК України ( ч.2 статті 440 ЦК УРСР) особа , яка завдала шкоди , звільняється  від її відшкодування , якщо доведе , що шкоду  завдано не з її вини.

Обґрунтовуючи  наявність неправомірної поведінки відповідача  позивач за первісним позовом  посилався на факт розташування  з 01 жовтня 2003 року по 31 березня 2005 року  рекламного засобу без згоди позивача . З даними доводами погодився і господарський суд Харківської області .

Проте , з матеріалів справи вбачається , що на підтвердження  наявності порушення законодавства України про рекламу  позивачем надані лише щомісячні звіти головного спеціаліста відділу реклами Управління містобудування та архітектури  Харківської міськради Свинського  С.П., та акти КП «Харківський інформаційний центр». До того ж , з цими звітами та актами не ознайомлений відповідач , ці документи не містять доказів , що вони складались з відома або за участю представника відповідача .

Так, встановивши факт розміщення ТОВ «РІО» рекламного щита без відповідного дозволу в вересні 2003 року  , позивач звернувся з вимогою про  демонтаж цього щита лише 25 лютого 2005 року. Також лише в лютому 2005 року  позивач дізнався , чи має   відповідач  дозвіл на розміщення спірної рекламної конструкції ( лист відділу реклами  управління містобудування та архітектури  Харківської міськради від 25.02.2005 року № 124).

Окрім цього , рішенням господарського суду Харківської області від 17.08.2005 року , залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2005 року  по справі № 30/115-05 встановлено , що  відповідач користувався  рекламним щитом лише з 06.10.2004 р. по 25.02.2005 року.

Окрім цього , матеріалами справи доведено , що , листом № 05-4-040/1804 від 01.03.2004 року пункт обміну валют , розташований за адресою  м. Харків ,вул. К.Маркса ,38 Ж був виключений   Управлінням НБУ в Харківській області  з реєстрації .

Даним фактам   судом першої інстанції не було надано належної оцінки та стягнуто суму збитків без урахування цих обставин за весь спірний період.

Також , з матеріалів справи вбачається , що відповідач 16.12.2004 року звертався до  відповідача з проханням  про погодження  підготовчої  дозвільної документації згідно заяви № 305 від 11.12.2002 року  на розміщення щита стаціонарної  реклами по вул. К.Маркса, б.38Ж м. Харкова. До листа  додано платіжне доручення  від 19 травня 2003 року  про попередню оплату  за підготовку матеріалів  КП «Міський інформаційний центр»(а.с.25,26 том ІУ). З аналогічним проханням погодження місця розташування реклами та  укладення договору на користування місцем для розташування реклами відповідач звертався до позивача 04.01.2005 року , 28.03.2005 року ,18.04.2005 року ,28.04.2005 року ;18.05.2005 року. Доказів на підтвердження розгляду даних листів  позивачем не надано.

З даних фактичних обставин справи вбачається , що позивачем не приймалось заходів , направлених на зменшення збитків та не застосовувались заходи , надані йому діючим законодавством ,  на припинення цих дій відповідачем шляхом розгляду звернень відповідача.

Таким чином , матеріалами та фактичними обставинами справи доведено , що позивач не довів факту протиправної поведінки  відповідача , настання  шкоди та причинного зв*язку  між ними , проте  як відповідачем  доведено , що  шкоду завдано не з його вини .

З огляду на вищевикладене ,  при винесенні оскаржуваного судового акту  господарський суд Харківської області неповно з*ясував обставини , що мають значення  для справи , що призвело до прийняття незаконного рішення і  у відповідності до п. 1 ст. 104 Господарського процесуального Кодексу України є підставою для  його скасування.

Враховуючи  наведене  апеляційна скарга  ТОВ «РІО»підлягає частковому задоволенню , а саме  в частині  вимог апелянта , викладених в п.3 апеляційної скарги.   В решті апеляційна скарга  задоволенню не підлягає .

Керуючись статтями 33,43,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

Постановила :

Апеляційну скаргу   задовольнити частково.

Рішення  господарського суду Харківської області від 10.04.2007 року  у справі № 46/576-06 скасувати.

У задоволенні позову в частині стягнення збитків в сумі 3249,19 грн. відмовити.

Головуючий суддя                                               Слюсарева Л.В.

суддя                                                Білоконь Н.Д.

суддя                                            Фоміна В.О.