ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.07                                                                                        Справа №  20/225/07

Суддя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий будинок “Запоріжжя-Ойл”, м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “УкрСпецТрейдКоорпорейшен”, м.Запоріжжя

про стягнення суми 12810,01 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Шмаровоз Т.М. (дов. №37 від 07.05.2007р.);

Від відповідача –Константинова І.В. (дов. №б/н від 07.05.2007р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суму 11490,00 грн. боргу за поставлений  товар, суми 171,87 грн. –3% річних, суми 764,68 грн. втрат від інфляції, суми 286,46 грн. пені.

Ухвалою господарського суду від 27.04.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/225/07,  судове засідання  призначено на 23.05.2007р.

За згодою представників сторін у судовому засіданні 23.05.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 23.05.2007р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, у зв’язку зі сплатою відповідачем суми 11490,00 грн. основного боргу, просить в цій частині провадження припинити, стягнути з відповідача  суму 2,87 грн. пені, суму 752,51 грн.  інфляційних втрат, суму 171,87 грн. –3%річних.

У порядку ст. 22 ГПК України заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду справи є уточнені позовні вимоги, мотивовані обставинами, викладеними у позові, та обґрунтовані умовами договору,  ст.ст. 509,525,526 ЦК України.

Відповідач  письмовий відзив не надав, підтвердив факт сплати основного боргу 22.05.2007р. та 07.05.2007р.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий будинок “Запоріжжя-Ойл” (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “УкрСпецТрейдКоорпорейшен” (покупець, відповідач) був укладений договір № 09/10/06, за яким  постачальник зобов’язався поставити, а покупець - прийняти і оплатити технічну продукцію.

Відповідно до п.п.2.1 договору загальна сума договору складає 15415.70 грн. в тому числі ПДВ 20%.

Згідно з п.п. 4.1 договору розрахунки за договором здійснюються в національній валюті України шляхом прямого банківського перерахування на розрахунковий рахунок постачальника на  протязі 7 календарних днів з моменту отримання товару.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ “Торговий будинок “Запоріжжя-Ойл” здійснило поставку товару на загальну суму 15415,70 грн, про що свідчить видаткова накладна  №  РН-0001637 від 09.10.2006р. та  довіреність серія ЯМС №971440 від 09.10.2006р.

21.03.2007р.  на адресу відповідача була направлена претензія № 26  щодо сплати поставленої продукції.

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач лише частково сплатив грошові кошти, перерахувавши на поточний рахунок позивача 3925,70 грн., що підтверджується виписками з особового рахунку.  Внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем на час звернення до суду за поставлену продукцію в сумі 11490,00 грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України , ст. 193 ГК України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач лише після порушення судом провадження у справі  сплатив суму 11490,00 грн. основного боргу, що підтверджується банківською випискою.

Таким чином,  провадження у справі в частині стягнення суми 11490,00  грн. основного  боргу підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету  спору.

Також позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції в сумі  752,51 грн. за період жовтень 2006р. –лютий 2007р. та 3% річних в сумі 171,87 грн. за період з 16.10.2006р. по 15.04.2007р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов’язань, вимоги про стягнення суми 752,51  грн. втрат від інфляції та суми 171,87 грн. –3% річних  є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 2,87 грн. за період з 16.10.2006р. по 15.04.2007р.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що покупець за прострочення оплати отриманого товару сплачує постачальнику пеню за весь період прострочення оплати в розмірі 0,05 % за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає доведеним, пеня в сумі 2,87 грн.  розрахована позивачем вірно, з урахуванням вимог зазначеного закону, договору та підлягає стягненню у повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій, сума основного боргу сплачена після порушення судом  провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 22, 49,  82-85, п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “УкрСпецТрейдКоорпорейшен”  (69083, м. Запоріжжя, вул. Восточна, 8В, р/р 9682 в філії “ЗЦВ “ПИБ” м.Запоріжжя, МФО 313355, )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий будинок “Запоріжжя-Ойл” (69063, м. Запоріжжя, вул. Ілліча, 34,  ) суму 752 грн. 51 коп. втрат від інфляції, суму 171 грн. 87 коп. –3 % річних, суму 2 грн. 87 коп. пені,  суму 124 грн. 18 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У частині стягнення суми 11490 грн. 00 коп. основного боргу провадження припинити за відсутністю предмету спору.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  26.06. 2007 р.