АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

21.03.07 р.          № 38/543-А

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:
Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:                              Пінчук А.П.

За участю представників:

-позивача: не з'явився,

-відповідача: не з'явився,

-прокуратури: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційне подання Кагарлицького міжрайонного прокурора в інтересах держави

в
особі Зікрачанської сільської ради Кагарлицького району Київської області

на постанову Господарського суду м.Києва від
14.11.2006 (складена та підписана 28.11.06)

у справі № 38/543-А  (Власов Ю.Л.)

за позовом           Суб"єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1

до           Зікрачанської сільської ради
Кагарлицького району Київської області

про          визнання недійсним рішення від
27.07.06 в його частині,

21.03.07 у судовому засіданні відповідно до
пункту 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено
вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Господарського суду м. Києва з
позовом до Зікрачанської сільської ради Кагарлицького району Київської області
(далі-відповідач) про визнання недійсним рішення IV сесії V скликання
відповідача від 27.07.06 НОМЕР_2 в частині визнання недійсним рішення XXII
сесії IV скликання Зікрачанської сільської ради від 15.11.05 про надання в
довгострокову оренду на 49 років позивачу земельної ділянки, загальною площею
3,8562га на території Зікрачанської сільської ради для рибогосподарських
потреб.

Постановою Господарського
суду м. Києва від 14.11.06, складеною та підписаною 28.11.06,  позов задоволено повністю.

Кагарлицький міжрайонний прокурор,
не погоджуючись з постановою суду, в інтересах держави в особі Зікрачанської
сільської ради Кагарлицького району Київської області вніс апеляційне подання,
в якому просить її скасувати в зв'язку з порушенням місцевим судом норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

У відзиві на апеляційне подання
позивач, заперечуючи проти доводів викладених у ньому, вважає постанову
місцевого суду такою, що відповідає нормам матеріального і процесуального
права.

Представники сторін, прокуратури в
судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про
час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями №№ 317348, 371313,
371342 з відміткою про вручення повісток про виклик суду від 26.02.07.

Неявка представників сторін,
прокуратури в судове засідання, на думку колегії суддів, не перешкоджає
розгляду апеляційного подання по суті, оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для його розгляду.

Дослідивши наявні докази, обговоривши
доводи подання, колегія суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

28.12.04 відповідачем було прийнято
рішення “Про передачу ставка в оренду”, яким водне дзеркало загальною площею 4
га було надано позивачеві в оренду.

14.01.05 між сторонами у справі
було укладено договір оренди ставка, відповідно до умов якого з метою більш
ефективного використання ставка, вирощування риби, розвитку інфраструктури
берегової зони, організації місць відпочинку населення відповідач
(орендодавець) надав, а позивач (орендар) прийняв в строкове платне
користування ставок с. Зікрачі площею водного дзеркала 3 га.

15.11.05 відповідачем було прийнято
рішення “Про надання водного дзеркала в оренду”, згідно якого позивачеві було
надано в довгострокову оренду на 49 років земельну ділянку загальною площею
3,8562 га в тому числі водного дзеркала - 2,9122га по 100грн. за 1га,
прибережних захисних смуг - 0,944га по 600 грн. за 1 га, на території
Зікрачанської сільської ради для рибогосподарських потреб.

24.11.05 між сторонами у справі
укладено договір оренди водних об'єктів та земель водного фонду, відповідно до
п.1 якого відповідач на підставі рішення сесії Зікрачанської сільської ради від
15.11.05 надає, а позивач приймає в оренду водний об'єкт та землі водного фонду
загальною площею 3,8562га, згідно з планом (схемою) об'єкта оренди, що
додається, в тому числі: водне дзеркало ставу - 2.9122га, прибережної захисної
смуги - 0,944га, які розташовані на території
Зікрачанської сільської ради Кагарлицького району Київської області в
межах населеного пункту.

Згідно з п.2 вказаного договору
об'єкт оренди передається позивачеві на умовах оренди строком на 49 років для
рибогосподарських потреб.

Договір зареєстрований у книзі
записів державної реєстрації договорів оренди землі 25.10.05 за НОМЕР_1.

10.07.06 В.о. Кагарлицького
міжрайонного прокурора було принесено протест на рішення відповідача від
15.11.05 “Про надання водного дзеркала в оренду” із вимогою про скасування
вказаного вище рішення, як незаконного.

27.07.06 відповідачем було прийнято
рішення НОМЕР_2, яким  рішення XXII сесії
IV скликання Зікрачанської сільської ради від 15.11.05 про надання в
довгострокову оренду на 49 років позивачу земельної ділянки загальною площею
3,8562га на території Зікрачанської сільської ради для рибогосподарських потреб
визнано недійсним.

Виходячи із змісту ст. 136 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі-КАС України) відповідач може
визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши
усну заяву. Якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду
письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

У разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці
дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або
інтереси (ч.3, 4 ст. 112 КАС України).

Матеріалами справи підтверджується
те, що відповідач визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі, про що свідчить
носій з технічною фіксацією розгляду справи у суді першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України
зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду
(ч.2 ст.144 Конституції України).

Відповідно до вимог ст. 21 Закону
України “Про прокуратуру” протест на акт, що суперечить закону, приноситься
прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого
органу.

У протесті прокурор ставить питання
про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також
припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію
опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або
посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки
розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Статтею 26 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема,
скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи
законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради,
прийнятим у межах її повноважень.

З урахуванням викладеного колегія суддів,
погоджуючись з висновком місцевого суду, вважає, що сільська рада не може за
результатами розгляду протесту прокурора визнавати недійсним власне рішення,
оскільки це суперечить закону.

З матеріалів справи вбачається, що
за результатами розгляду протесту прокурора відповідач не скасував власне
рішення, а визнав його недійсним, що не передбачено наведеними вище правовими
нормами.

Таким чином, висновок місцевого
суду про те, що спірне рішення було прийнято відповідачем з порушенням способів
встановлених Конституцією та законами України, внаслідок чого це рішення
суперечить ст.ст. 19, 144 Конституції України, ст.26 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні”, є правильним.

Твердження Кагарлицького
міжрайонного прокурора в поданні про те, що місцевим судом в порушення вимог
ст.ст.33, 49 КАС України не було повідомлено останнього про дату, час і місце
проведення судового розгляду справи, в той час як прокуратуру було визнано
третьою особою у справі колегія суддів вважає помилковим, оскільки місцевим
судом не виносилося відповідної ухвали про залучення останньої до участі у
справі.

До того ж, у відповідності до ст.60
КАС України прокурор не був позбавлений права вступити у справу, за своєю
ініціативою, в інтересах держави в особі відповідача під час її розгляду судом
1-ої інстанції.

Доводи прокурора у поданні про те,
що договір оренди водних об'єктів та земель водного фонду від 24.11.05 є
недійсним колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки предметом даної
справи є визнання недійсним рішення відповідача від 27.07.06 в частині визнання
недійсним рішення XXII сесії IV скликання Зікрачанської сільської ради від
15.11.05.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 198,
200, 205, 206, 212 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду м. Києва від
14.11.06 у справі № 38/543-А  залишити
без змін, а апеляційне подання Кагарлицького міжрайонного прокурора - без  задоволення.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Ухвалу виготовлено та підписано
23.03.07

Головуючий суддя          Григорович О.М.

Судді

Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.