ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.07 р.                                                                               Справа № 16/201

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур, при секретарі  судового  засідання Москаленко  О.О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом     Товариства  з  обмеженою відповідальністю  “  Стройстіль”  м.Запоріжжя

до відповідача   Товариства    з  обмеженою відповідальністю    “  Приазовбуд”   м.Маріуполь

про стягнення  боргу з врахування пені  , 3  %  річних  та  індексу  інфляції   в с умі     132 450   грню   70  коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:             Серболова   Н.М.   по  дор.,  Тимошенко    Н.М. по  дор.

від  відповідача :                не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 30.05.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Товариства  з  обмеженою відповідальністю  “  Стройстіль”  м.Запоріжжя  до Товариства    з  обмеженою відповідальністю    “  Приазовбуд”   м.Маріуполь  про стягнення     132 450 грн. 70  коп. ,  з  яких :    100 000  грн. 00   коп.  -  сумма  основного  боргу   , 1 597  грн. 91  коп. -  3%  річних,  1 797 грн. 94 коп. –індексу  інфляції ,   9 054  грн.   85  коп. -     -  пені  , 20 000  грн. -  витрати  на  юридичну     допомогу .

Представника   позивача  було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не  було  надано клопотання про   фіксацію судового процесу  технічними засобами,  на  підставі  чого  фіксація  не була  здійснена . Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування  своїх  вимог позивач  посилається на  не  виконання  зі  сторони  відповідача    вимог  договору   поставки     № 05/67   від 01.06.2005р. , з  приводу  чого   утворилась  заборгованість   та  були  нараховані     штрафні  санкції  .

Згідно   ч.4. ст. 22  ГПК  України  -  позивач  вправі  до  прийняття   рішення   по  справі  змінити  підставу   або  предмет  позову , збільшити розмір  позовних  вимог та  умови дотримання встановленого  порядку досудового врегулювання спору  у  випадках , передбачених ст. 5  цього  Кодексу   в  цій  частині ,  відмовитись від  позову або  зменшити розмір  позовних  вимог.

Позивачем   до   в порядку  ст. 22  ГПК було надано  заяву про уточнення позовних вимог №  7   від   16.06.2007р.    згідно  якої     він   просить  провадження по  справі  в  частині  основного  боргу припинити   в зв`язку  з  оплатою , зменшує  розмір  сплати   за  юридичну  допомогу , що  склав  10 000  грн.

19.06.2007р.  позивачем    в  судове  засідання був  наданий  уточнений  розрахунок   штрафних санкцій   в  порядку ст. 22 ГПК  України , що  склали    :   928  грн.  41 коп. -    3%  річних ,    897 грн.  04  коп. -  індексу  інфляції  ,    5 261  грн.   00  коп. -  пені .

Представник відповідача        в  судове  засідання  не  з`явився      ,  письмові  пояснення  з  приводу  зазначених вимог  не  представив   , хоча  був  належним  чином  повідомлений .

Справа  розглянута  в  порядку ст. 75  ГПК  України  за наявними  матеріалами .

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши  пояснення  представника   позивача ,   судом  встановлено  :

23.09.2003р.  між  позивачем  та  відповідачем   був укладений договір                              №  1 .

Данний  договір  за  своєю  правовою  природою  є  договіром  поставки .

Так ,  відповідно  до  ст. 698  ЦК України   за  договором  поставки  організація  поставщик зобов`язується  передати  у  певні  строки організації - покупцеві  у властність   товар .  Договір  поставки  є  двостороннім  договором  і  передбачає  взаємні  зобов`язання   сторін .

Відповідно  до п.  1.1.  договору      позивач    (постачальник) зобов`язаний     виготувати     та  відвантажити    товар     (   балконні  пліти  ,  подбалконні  блоки , пліти  перекриття     та  інше   )   , а відповідач (покупець) прийняти   їх згідно специфікацій   і оплатити   в зазначений термін.

В  виконання  вимог  договору  позивач поставив на адресу відповідача товар    згідно  накладних  №  63  від 14.11.2006р.,  № 65  від   15.11.2006р., № 66 від 17.11.2006р., № 67  від 20.11.2006р., №  70 від 01.12.2006р., № 71  від   01.12.2006р.,   № 72 , №  73  від 01.12.2006р.  ,  № 74  від 01.12.2006р., №   75  від    01.12.2006р.  , №  76  від   06.12.2006р., № 77  від  08.12.2006р., № 78 від 11.12.2006р., № 79  від  11.12.2006р., № 80  від   12.12.2006р.. №  81  від   13.12.2006р. ,   №  82  від 15.12.2006р., № 83  від   19.12.2006р., №   84  від   21.12.2006р., № 85  від  22.12.2006р.   на  загальну  суму   191 114  грн.   01  коп.  , з  приводу  чого  ним   були  виставлені  рахунки  на  оплату     за  період   з  14.11.2006р  по   22.12.2006р.

Згідно ст. 171  ЦК  України  , взаємні  зобов`язання за  договором  повинні  виконуватись  одночасно , якщо  в  закону  , договору  або  змісту  зобов`язання  не  впливає   інше .

Укладений  між  сторонами  договір  передбачає  певний  порядок виконання  взаємних  зобов`язань  , а  саме  :    згідно   п. 5.1, 5.2.    вказаного  договору  поставник    зобов`язаний  поставити    на  адресу   замовника    продукцію    на  умовах   EXW , згідно    Інкотермс   1990, зі  складу    постачальника   у м. Запоріжжя    . Розрахунки  за     продукцію    повинні  бути  здійснкні     шляхом  передплати  грошових  коштів   на  розрахунковий  рахунок     постачальника  ( п.3.2.   договору )  .

Відповідно  до  зазначених вище   специфікацій   розрахунки  за  отриманий  товар   здійснюються    на  умовах    100%   попередньої  передплати ( п.5.1. ) .

Таким чином , строк  оплати  по  вищевказаним специфікаціям не встановлений .

Згідно  ст. 530  ЦК України ,  якщо  строк  виконання  зобов`язань  не  встановлен  або  визначен  моментом   витребування ,  кредитор  вправі вимагати   виконання  ,  а  боржник   вправі здійснити виконання  у  семиденний  строк  з  дня  пред`явлення  вимоги  кредитором.

31.01.2007р.  позивачем  на  адресу  відповідача  була направлена  вимога    за  № 1  про  сплату  суми боргу  з  урахуванням  штрафних  санкцій  (  пені, 3 %  річних  )  , яка    зі  сторони  відповідача  була  залишена  без  відповіді    .

В  порушення  вимог  договору   відповідач       до  моменту  подачі  позову  до  суду  здійснив  часткову  проплату  в  розмері   91 114  грн. 01  коп., що  підтверджується   платіжними  дорученнями  , доданими  до  матеріалів  спраіви .

З  приводу  зазначеного  сума  заборгованності  на  момент подачі  позову  склала            100  000  грн.   00  коп.

Позивач в  порядку  ст.22  ГПК України  уточнив   заявлені  вимоги   на  підставі  проплат  відповідача   , а  саме    проплати   від  22.05.2007р.    в  сумі   80 000  грн. 00   коп.  та   від  24.05.2007р. в  сумі   20 000 грн. , згідно  чого  суд  дійшов  висновку   що  сума  заборгованості  на  теперішній  час  є  відсутньою  , що  підтверджується     матеріалами  справи .

Також,  позивач просить стягнути з відповідача  відповідно до п. 6.2.   договору : за не належне виконання договірних зобов’язань,   пеню в  розмері     подвійної  ставки  НБУ  за  кожен день  прострочення  в сумі   5 261    грн.   00  коп.  (  уточнений  розрахуок  згідно ст. 22 ГПК  України від  19.06.2007р.  згідно   проплат відповідача  та   періоду  нарахування  , дати  вимоги)  . Зазначений  розрахунок  є обгрунтованим та    таким , що  підлягає  задоволенню .

Згідно зі ст. 549 ЦК  України   неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пеня   ( штраф )  є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання  за  кожен  день прострочення.

Відповідно до ст.625 ЦК України, ст.214 ЦК УРСР боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання  на  вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також,   згідно  уточнення    від  19.06.2007р. в  порядку ст. 22 ГПК  України    позивач   просить  стягнути  з  відповідача  3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання в сумі   928 грн. 41  коп.    та  індекс  інфляції в  сумі   897 грн. 04  коп.  ,  розрахунок  яких  є  обгрунтованим  та  таким , що  підлягає  задоволенню  .

В  зв`язку  зі  ст. 526  ЦК України зобов`язання  повинні  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.599 Цивільного кодексу України, зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Також,  позивач просить стягнути з відповідача  витрати пов’язані з наданням   юридичної  допомоги       у сумі  1 000   грн.   00  коп.   (  уточнення     № 7  від    18.06.2007р.) ,  надані       ПП  Серболовою    Н.М.   м.Запоріжжя     на  підставі   договору     № 01-ЮР 05.07  від    16.05.2007р.      З приводу  зазначеного   він  надав  до  суду      платіжне  доручення  про  сплату  послуг   за  №  103  від 07.06.2007р.    та  свідоцтво     ПП  Серболової    Н.М.  про  сплату  єдиного   податку     та  копію  диплому   спеціаліста  .

Відповідно до частини 3 статті 48 ГПК  витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у  порядку, встановленому  Законому України “Про адвокатуру”. Дія названого Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.  Тобто, статтеєю 44 ГПК передбачено відшкодування зазначених витрат за послуги, надані лише адвокатом, а не будь-яким представником.

В   даному  випадку    юридичні  послуги  були  надані     ПП   Серболовою   Н.М.  , яка  є  суб`єктом  підприємницької діяльності    , але  не  знаходиться     в  колегії  адвокатів  і  не  має  відповідного  свідоцтва  на  заняття  адвокатською  діяьністю   .  На  підставі  викладеного  вимоги  позивача в  цій  частині  не  підлягають  задоволеню   .

Представник  відповідача       суму  штрафних  санкцій  не оспорив   .

Позовні вимоги обгрунтовані та підлягають   частковому  задоволенню   задоволенню.

Відповідно  до ст. 49 п. 2.  ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати  покладає,  на  відповідача  по  справі   пропорційно  розміру

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст.ст. 526, 549,  625 ЦК України, і керуючись ст.33, 34, 43, ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  Товариства  з  обмеженою відповідальністю  “  Стройстіль”  м.Запоріжжя  до Товариства    з  обмеженою відповідальністю    “  Приазовбуд”   м.Маріуполь  про стягнення   -    928  грн. 41  коп.   -    3%  річних,   897  грн. 04 коп. –індексу  інфляції    ,              5 261   грн.   00  коп. -      пені  , 10 000  грн. -  витрати  на  юридичну     допомогу,задовольнити  частково.

Стягнути з Товариства    з  обмеженою відповідальністю    “  Приазовбуд”   м.Маріуполь  на  користь Товариства  з  обмеженою відповідальністю  “  Стройстіль”  м.Запоріжжя  -   928  грн. 41  коп.   -    3%  річних,   897  грн. 04 коп. –індексу  інфляції    ,              5 261   грн.   00  коп. -      пені  ,    1 324    грн.    50  коп.    -   витрати по сплаті держмита   і  118 грн. 00  коп.     -  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу.

Стосовно задоволення  позовних  вимог в  частині  стягнення    боргу  в розмері                 100 000   грн. 00    коп.  провадження   по  справі  припинити  на  підставі  ст. 80 п 1.1.   ГПК  України  в зв`язку  з   проплатою  .

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане  19.06.2007р.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 прим.-Господарському суду Донецької області

2 прим.-сторонам

Виконавець – Подолян О.О.