СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

17 липня 2007 року

Справа № 2-9/4580-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін :

позивача :    ОСОБА_2,
дов.НОМЕР_1;

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Пєтухова Н.С.) від 26.04.2007 у справі № 2-9/4580-2007

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (вул. Робоча, 26,Ялта,98600)

до           відкритого акціонерного товариства
"Крименерго"

(вул. Київська,
74/6,Сімферополь,95034)

про визнання недійсним протоколу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.04.2007 відповідно до  пункту
1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу  України
припинено провадження у справі № 2-9/4580-2007 за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
"Крименерго" про визнання
недійсним протоколу. Ухвала суду мотивована тим, що  обраний
позивачем  спосіб захисту свого
права не передбачений законом або договором, тому спір не може бути  предметом
розгляду господарським судом.

Не погодившись з ухвалою
господарського суду АР Крим, позивач -суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1 звернувся  до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду  від 26.04.2007 скасувати та ухвалити нове
судове рішення у справі, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги.

Сторона посилається на те, що господарським
судом при прийнятті ухвали  невірно
застосовані норми матеріального та процесуального права.

На думку заявника апеляційної
скарги, рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування
електричною  енергією,  затверджених
постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28 (в редакції постанови
від   17.10.2005 № 910), ( далі -Правила)
прийнято з порушенням  законодавства
України, оскільки вина  позивача у
встановленому відповідачем
порушенні,  відсутня, суд
безпідставно не застосував пункт 6.20 Правил при визначенні характеру
порушення.

Також позивач вказує на те, що  право на за захист  цивільних прав  та
інтересів суб'єктів господарювання та споживачів передбачено  статтею 15 Господарського кодексу України.

Повторно розглянувши справу у порядку
статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія
встановила наступне.

27.06.2002 між сторонами був
укладений договір про постачання електроенергії за НОМЕР_2.

24.01.2007 комісією ВАТ
„Крименерго" по розгляду актів про порушення Правил користування
електроенергією був складений протоколНОМЕР_5, згідно якого позивач  зобов'язаний сплатити вартість
недооблікованої  електроенергії в сумі
2362,74грн ( арк.с. 7).  Підставою
перерахунку об'єму та вартості спожитої електроенергії послужив акт Ялтинського
РЕМ НОМЕР_3, яким було виявлене порушення Правил користування електроенергією,
а саме, зрив пломби   НОМЕР_4 лічильника
енергонагляду, що призвело до порушення розрахункового  обліку
енергії  та  встановлення недооблікованої енергії на суму
2362,74 грн.

Позивач звернувся до господарського
суду АР Крим  з позовом про визнання  недійсним протоколу НОМЕР_5, складеного за
наслідком  засідання комісії ВАТ
„Крименерго", вказуючи на відсутність його вини в порушенні Правил.

Суд першої інстанції провадження у
справі припинив на підставі  пункту  1-1 частини 1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвала місцевого господарського
суду  мотивована тим, що обраний  суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1  спосіб захисту  свого права, а саме, визнання  недійсним
протоколу НОМЕР_5 засідання комісії відповідача  по розгляду
актів  про порушення Правил  не передбачений законом та договором та не
може бути  предметом розгляду
господарським судом.

Судова колегія розглянувши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування норм
процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги,  заслухавши пояснення представника позивача,
вважає, що ухвала  суду підлягає
скасуванню, як прийнята з порушенням норм процесуального закону, виходячи з
наступного.

Предметом  розгляду
по даній  справи  є вимоги
позивача про визнання недійсним протоколу НОМЕР_5, складеного  за наслідком
засідання комісії ВАТ „Крименерго" від 24.01.2007.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має
право  на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або оспорювання.  Кожна особа
має право  на  захист
свого інтересу, який  не
суперечить  загальним засадам  цивільного законодавства.

Статтею 16 цього Кодексу
передбачено засоби захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з статтею 20 Господарського
кодексу України, держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом
та іншими законами України.

Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності
прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади
та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать
законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених
законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або
створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими
способами, передбаченими законом.

Отже, як випливає із приписів даної
правової норми, права і законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються,
зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що
суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання
або споживачів. Таким чином, у даній правовій нормі йдеться мова про акти
юридичні, волевиявлення в яких обов'язкові для виконання. Крім того,
господарський суд розглядає заяви про визнання недійсними тільки обов'язкових
для виконання рішень державних та інших органів.

Судом першої інстанції встановлено,
що  вимоги  про визнання
недійсним спірного протоколу не підлягають  судовому розгляду, оскільки даний
документ  не порушує права та
охоронювані  законом інтереси позивача.

Суд першої інстанції розглянув
обставини, на яких ґрунтувалися вимоги позивача, оцінив їх та зробив у
мотивувальній частині ухвали  від
26.04.2007 висновки щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі,  припинив провадження у справі по пункту 1-1
частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з
тим, що  відсутній предмет спору. При
цьому, суд вказав  в мотивувальній  частині ухвали, що обраний  позивачем
спосіб захисту свого права не передбачений законом або договором та  не підвідомчий  господарським судам, а тому  не може бути
предметом розгляду господарським судом.

Частиною 3 статті 22 Закону України
"Про судоустрій України" передбачено, що місцеві господарські суди
розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші
справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно з частиною 1 статті 21
Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

Таким чином, господарські суди
вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору
відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а
правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Враховуючи, що сторонами у даній
справі є юридичні особи, а спір між цими особами виник з приводу  порушення
Правил, якими   керуються  при
споживанні електричної енергії, отриманої  позивачем за договором постачання електричної
енергії, висновки суду першої інстанції
про те, що  спір не
підвідомчий  господарським судам є
помилковим.

Також  не може бути визнаний обґрунтованим  довід суду про відсутність предмету спору.

Дійшовши до висновку, що предмет
позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав,
суд повинен  відмовити у позові,  а не припиняти провадження у справі.

Аналогічна судова практика при  вирішення
таких спорів  викладена в
постанові Верховного Суду України  у
справі № 10/732 ( 04/338) від 13.07.2004.

За таких обставин, ухвала суду  від 26.04.2007 підлягає скасуванню, а  справа
передачі на розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи
суду необхідно врахувати викладене в цій постанові та вирішити спір відповідно
до закону.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт
2), 104 ( частина 1 , пункт 4), 105, 106 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.04.2007 у справі № 2-9/4580-2007 скасувати.

Справу № 2-9/4580-2007  направити
на   розгляд до господарського
суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя
В.В.Сотула

Судді
В.І. Гонтар

Г.К. Прокопанич