ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.07 р.                                                                               Справа № 39/26пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіной Н.С., при  секретарі судового засідання Луценко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Олена» м. Артемівськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Спортек» м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Бюро технічної інвентаризації відділу  комунального господарства виконавчого комітету Артемівської міської ради м. Артемівськ

про: визнання права власності на нерухоме майно та зобов’язання вчинити певні дії.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача:  Євсєєнко С.В. – юрисконсульт за довіреністю № 01/218 від 07.02.2007 р.;

від третьої особи: не з’явився;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Олена» м. Артемівськ, звернувся  до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Спортек» м. Донецьк, про визнання права власності на нерухоме майно та зобов’язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу від 17.12.2003 р., акт прийому-передачі від 17.12.2003 р., рішення реєстратора від 18.12.2006 р., платіжне доручення № 3 від 18.12.2003 р.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, просив у позові відмовити у зв’язку зі спливом позовної давності.

Ухвалою від 30.01.2007 р. суд з власної ініціативи в порядку ст. 27 ГПК України залучив до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Бюро технічної інвентаризації відділу  комунального господарства виконавчого комітету Артемівської міської ради м. Артемівськ

Представник третьої особи надав пояснення по справі , вважав позивача добросовісним набувачем спірного майна.

Вислухавши в судовому засіданні представників позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Олена» задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

17.12.2003 р. між відповідачем, Товариством з обмежено відповідальністю фірмою «Спортек», та Малим приватним підприємством «Олена», правонаступником якого є позивач, укладено договір купівлі-продажу майна - стоянки, площею 0,41 га, яка розташована за адресою: вул. Ювілейна, 97а, м. Артемівськ Донецької області, який підпадає під правове регулювання норм статей 224-240 ЦК УРСР та статей 655-697 ЦК України, застосування норм яких можливе на підставі пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України –через продовження існування після 01.01.04 року взаємних прав та обов’язків сторін.

На виконання умов Договору відповідач передав, а позивач прийняв у власність  зазначене майно, що підтверджено актом прийому-передачі.

Як вказує позивач в позовній заяві, порушення його прав полягає в невиконанні відповідачем умов Договору в частині передання правовстановлюючих документів на спірне майно, через що йому було відмовлено в проведенні державної реєстрації означеного майна, а також, як повідомив представник позивача в судовому засіданні, в ухилянні відповідача від нотаріального посвідчення договору.

Представник третьої особи в судовому засіданні повідомив, що у задоволенні заяви про реєстрацію права власності на спірне майно позивачу відмовлено у зв’язку з тим, що на момент укладання Договору, у відповідача були відсутні правовстановлюючі документи на відчужене майно.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України,   власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Доводи позивача стосовно ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, суд до уваги не приймає, оскільки на час укладання договору від 17.12.2003 р., нотаріального посвідчення угод щодо відчуження об’єкту нерухомості за участю юридичних осіб не вимагалося,  крім того відповідач в судовому засіданні заявив, що він не заперечує проти нотаріального посвідчення договору, але за рахунок позивача.

Таким чином, позивачем не доведено суду наявності фактів невизнання або оспорювання  з боку відповідача права власності на спірне майно.

З огляду на наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки всупереч статей 1 та 2 ГПК України, на час подання позову, право власності позивача на спірне майно відповідачем не було порушене, а також не піддавалося оспорюванню або невизнанню з його боку, тому позивач не мав права звертатися до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Спортек» м. Донецьк з подібним позовом.

Таким чином, причиною виникнення спору є неправильне розуміння позивачем норм права, які регулюють режим права власності та порядок його судового захисту.

Доводи позивача щодо застосування строків позовної давності судом до уваги не приймається, оскільки, як зазначив позивач, про порушення його прав він дізнався у день отримання відмови БТІ в здійсненні реєстрації права власності на спірне майно.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 392 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Олена» м. Артемівськ  до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Спортек» м. Донецьк про визнання права власності на нерухоме майно та зобов’язання вчинити певні дії, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Бюро технічної інвентаризації відділу комунального господарства виконавчого комітету Артемівської міської ради - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя