Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" липня 2007 р.
Справа № 5/1711

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача не з'явився (був присутній в судовому засіданні 12.07.07. Климчук А.В., довір. від 10.07.07.)

від відповідача не з'явився (був присутній в засіданні суду 12.07.07. Маловічко В.Ю., довір. від 06.09.07.)

від третьої осби:  не з'явився

Розглянув справу за позовом Підприємства Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" (м. Житомир)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" (м. Андрушівка)

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науко-виробнича фірма "Соха" (Житомир)

про стягнення 1678,94 грн.

В засіданні суду 12.07.07. оголошувалась перерва до 18.07.07.

Спір розглядається у більш тривалий термін за погодженням сторін  на підставі ч.4 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача  на свою користь  1678,94грн. збитків.

Представник позивача в судовому засіданні 12.07.07. позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Пояснив, що  згідно договору цесії про уступку права вимоги від 05.04.06., Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Соха" передала Житомирській обласній раді Українського фонду "Реабілітація інвалідів" право вимоги на стягнення з відповідача завданих збитків в сумі 1678,94грн., оскільки по вині відповідача, який самовільно захватив основні засоби Товариства з обмеженою відповідальністю "Соха", у позивача виник борг до Пенсійного фонду України в Андрушівському районі на зазначену суму. У судове засідання після перерви не з'явився.

Представник відповідача у засіданні суду 12.07.07. проти позову заперечував, пояснив, що ніяких доказів у підтвердження своїх доводів позивач не надав. Збитків позивачу не причиняв. Сплата внесків до Пенсійного фонду є обов'язковим платежем позивача. Після перерви в судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи в засідання суду теж не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений вчасно і належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін у засіданні суду 12.07.07., дослідивши матеріали справи,

ВСТАНОВИВ:

-Позивач просить стягнути на його користь з відповідача згідно договору цесії про уступку права вимоги від 05.04.06., якимТовариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Соха" передало Житомирській обласній раді Українського фонду "Реабілітація інвалідів" право вимоги на стягнення з відповідача завданих збитків у сумі 1678,94грн., оскільки відповідач самовільно захватив основні засоби Товариства з обмеженою відповідальністю "Соха", то не було можливості сплатити борг до Песійного фонду України в Андрушівському районі, обгрунтовуючи вимоги листом-відповіддю Андрушівського районного відділу МВС України, доповідною директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Соха" та постановою про відмову у порушенні кримінальної справи проти директора відповідача.

- Як вбачається із матеріалів справи , а саме: із повідомлення від 11.11.05. №4851/оз та  розрахунку  про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п."б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення за листопад-грудень 2005р. за позивачем рахувався борг до Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі на суму 701,94грн. (а.с.12-13) та із претензії до Андрушівського районного центру зайнятості по сплаті внесків на суму 977грн.(а.с.14).

- Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову враховуючи наступне:

- Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність  завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю виникає за наявності: збитків, протиправності дій  (вини), безпосереднього причинного зв'язку між збитками і протиправними діями - вини.

Таким чином, тільки за наявності усіх перелічених вище підстав відповідач повинен відшкодувати збитки (неодержані доходи) позивачеві.

Про що і зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України  N 6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Проте, позивач не надав належних доказів, що підтверджували би  наявність збитків, неправомірних дій відповідача та причинного зв'язку між неправомірними діями і збитками.

Відсутність вини відповідача підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи проти працівників відповідача від 23.04.05. (а.с.8) та відповіддю Андрушівського районного відділу МВС України (а.с.7).

Відповідно до ст. 35 ГПК України, тільки вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили,  є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.04.05 та відповіді Андрушівського районного відділу МВС України в діях службових осіб відсутній склад злочину, передбачений статею 365 КК України -  перевищення влади або службових повноважень,  тобто умисне  вчинення службовою особою дій,  які явно виходять за межі  наданих їй   прав  чи  повноважень,  якщо  вони  заподіяли  істотну  шкоду охоронюваним законом правам та  інтересам  окремих  громадян,  або державним   чи  громадським  інтересам,  або  інтересам  юридичних осіб.  Позивачу рекомендовано в порядку ст. 27 КПК України в приватному порядку звернутись до суду.

Відповідно до ст. 27 КПК, справи про злочини, передбачені ст. 356 КК України щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян, порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, якому і належить в такому разі право підтримувати обвинувачення.

Відповідно до ст. 15 КПК України, ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню інакше як  за вироком суду й  відповідно до закону.

Отже належним доказом,  самоправства зі сторони службових осіб та захоплення майна  може бути вирок суду, який в матеріалах справи відсутній.

Слід зазначити, що акт  від 28.06.05р., суд також не розцінює як належний доказ  захоплення відповідачем основних засобів, оскільки акт  складений в односторонньому порядку і в зазначеному акті значиться тільки плуг, а не всі основні засоби (а.с.10).

Відповідно до ст.  32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких  господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача у причиненні збитків відповідачу позивачем.

Крім того, позивачем не надано належних доказів, в підтвердження йому збитків на суму 1678,94грн.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є:

-1).втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки),

-2). доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд не приймає як належнні докази у справі, надані позивачем в підтвердження понесених збитків, повідомлення від 11.11.05. №4851/03 та  розрахунок  про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п."б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення за листопад-грудень 2005р. про заборгованість позивача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Андрушівському районі на суму 701,94грн. (а.с.12-13) та  претензію  Андрушівського районного центру зайнятості про заборгованість по сплаті внесків на суму 977грн., оскільки це обов'язкові платежі позивача до державних фондів, а не збитки, причинені позивачеві по вині відповідача.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський   суд  приймає  тільки  ті  докази,  які  мають значення для справи.

Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не    можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що  позовні вимоги позивача є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на  позивача.

Керуючись ст.  33, 34, 43,44,  49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання мотивованого рішення у відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя
Брагіна Я.В.

Дата підписання рішення: 19.07.07.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - поз.

3-відп

4 - третій особі.