ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.07 р.                                                                               Справа № 16/137

Суддя Господарського суду Донецької області В.В.Манжур

Розглянувши у відкритому судовомау засіданні справу

При  секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Альма ЛТД”                    м. Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Акрос” м. Донецьк

про стягнення  98160,00 грн.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:            Статива Е.В. по дор., Шония М.В. по дор., Еремеев А.И.

від  відповідача :              не з”явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 27.03.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Альма ЛТД” м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю “Акрос”           м. Донецьк про стягнення 98160,00 грн .  -   основного  боргу  (  передплати )   .

Представника  позивача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не  було  надано клопотання про фіксацію судового процесу  технічними засобами,  з  приводу  чого    фіксація  не  була  здійснена  . Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування  заявлених   вимог  позивач  посилається  те  , що  відповідач  не  виконав  взяте  на себе  зобов`язання , а  саме  не  поставив  згідно     договіру  купівлі-продажу    №  1617   від  21.12.2006р.   , рахунку  -  фактури    № А-12619  від 21.12.2006р.   та  виписки банку  за  22.12.2006р.   товар (  дизельна  паливо) .

Відповідач в судове засідання двічі не з’явився, пояснення по позову не надав,хоча був повідомлений належним чином, тому справа розглянута за наявними в неї документами на підставі ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши   пояснення    представика  позивача,   суд встановив:

21.12.2006р.  між  позивачем та відповідаче  був  укладеий  договір      №   1617  .

За  своєю  правовою  природою  даний  договір  є  договором  купівлі - продажу .

Згідно ст.   655  Цивільного  кодексу  України     по  договіру  купівлі -  продажу   одна  сторона   (  продавець)     зобов`язана    передати    майно  (  товар )     во  власність    іншої  сторони   (  покупцю )   , а  покупець    зобов`язаний   прийняти    товар     та  сплатити   за  нього    узгоджену  грошову  суму  .

П.1.1.   договору    передбачено , що   продавець ( відповідач )  зобов`язаний   поставити ,  а  покупець (позивач )    прийняти та  оплатити     по     вимогам    договору    продукцію: дизильне  паливо

Відповідно до п.   4.1.  договору   розрахунок  за   поставлений  товар   повинен  бути   зроблений     на  підставі  100 %  оплати  товару   шляхом  перерахування  грошових  котів  на  поточний  рахунок   продавця   , після того    , як  товар  буде прийнятий    покупцем.

21.12.2006р.   на  адресу  позивача   відповідачем  був   виставлений  рахунок  на   передплату   товару  № А-12619   на  загальну  суму  99   548   грн.  57  коп.

В  виконання  вимог   договору  ( п.4.1. )  та    рахунку  № А-12619      позивач в  порядку  100  %  передплати  товару  перерахував  суму  в  розмірі       98 160    грн. 00 коп., що  підтверджується  виписками  банку  за  22.12.2006р.

Відповідач     до  теперішнього  часу    не  здійснив  поставку   товару     та  , грошові  кошти   сплачені  на  підставі  банківського  переказу  -  виписки  банку  за  22.12.2006р.  в  суму    98 160  грн.    00 ко.     не  повернув.

З  приводу  зазначеного  позивачем  в  судове  засідання 11.06.2007р.  був надний лист    Слідчого  управління    УМВС  України  в  Запорізькій  області   , згідно     якого     було  зазначеного    що  по  факту   заволодіння    майном  ( грошовими  коштами )    ТОВ  фірми  “  Альма”     була  порушена  кримінальна  справи    по ч.3. ст. 190 КК  України  , яка  знаходиться    на  стадіїї   дослідування.   .

Також,  позивачем  в  судове  засідання  була  надана  довідка  статистики   за          №   14/4-23/512   від   24.05.2007р. , згідно  якої    ТОВ  “ АКРОС”  станом  на   24  травня  2007оку    в  єдиному  державному  реєжстрі  підприємств  та організацій  України  значиться   .

За  загальним  правилом ,  одностороння  відмова  від  виконання  зобов`язання   не  допускається  ( ст. 162 ЦК  УРСР) . Між  тим , за  змістом  ч.2 ст. 213 ЦК  УРСР , якщо  внаслідок  прострочення  боржника   виконання  втратило  для  кредитора , він  може  відмовитись від  прийняття  виконання  і  вимагати  відшкодування  збитків .

Таким  чином  , на  момент слухання  справи    розмір  збитків    понесених  позивачем  за  сплачену , але  не  отриману  продукцію      складає     98 160    грн.  00  коп.

Відповідно до ст.526  ЦК України зобов`язання   повинні  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно  до ст. 49 п. 2.  ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати  покладає , у  спорах , що  виникають  при  виконанні  договорів  та  з  інших  підстав, - на  сторони  (  відповідачів)  пропорційно  розміру  задоволених вимог.

Відповідач суму основного  боргу  (  передплати )  не оспорив.

Позовні вимоги обгрунтовані і підлягають    задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст.ст. 526, 530 ,  536 , 625 ЦК України, і керуючись ст.49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Альма ЛТД” м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю “Акрос”   м. Донецьк про стягнення 98160,00 грн .  -   основного  боргу  (  передплати )  , задовольнити  повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Акрос”   м. Донецьк  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Альма ЛТД” м. Запоріжжя-   98160-  основного  боргу  (  передплати ) , 981грн. 60  коп.  - витрати по сплаті держмита,  118  грн. 00  коп. -  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане    11.06.2007р.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 прим.-Господарському суду Донецької області 2 прим. -сторонам

Виконавець – Подолян О.О.