ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"17" травня 2007 р.
Справа №  5/61

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Змеула О.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 5/61

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Приват", м. Дніпропетровськ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олександрія-хліб", смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області

про стягнення 10 087 000 грн.

Представники:

від позивача - Тертична В.П., довіреність від 01.02.07 представник;

від відповідача - не прибув.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Приват" звернулося до господарського суду з позовною заявою 06.02.2007 року, яка містить вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олександрія-хліб" наступного змісту: стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 10 087 000 грн.

На адресу відповідача, внесену до Єдиного державного реєстру: Олександрійський район, смт Приютівка, вул. Привокзальна, 1А, була направлена ухвала господарського суду від 10.04.2007 р., що засвідчено написом на звороті вказаної ухвали, але участі в судовому засіданні не брав, відзиву на позовну заяву не надав, тому спір вирішений за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступні обставини справи.

22.02.2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олександрія-хліб" (повірений) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Приват" (довіритель) укладено договір доручення № 1-28/0206.

Згідно п.п. 1.1., 2.1. договору доручення № 1-28/0206 від 22.02.2006 року довіритель (позивач у справі) доручає, а повірений (відповідач у справі) зобов'язується укласти від імені та за рахунок довірителя з третіми особами договори купівлі-продажу сільськогосподарської продукції українського походження урожаю 2005 року, а саме: ячмінь, пшеницю 3-го, 4-го, 5-го та 6-го класів, кукурудзу, соняшник та в строк до 20 грудня 2005 року надати позивачу акт виконаних робіт за договором доручення.

На виконання п. 3.1. договору доручення № 1-28/0206 від 22.02.2006 року позивачем на банківський рахунок відповідача перераховані грошові кошти на закупівлю сільськогосподарської продукції в розмірі 10 000 000,00 грн. (10 млн. грн.) Зазначене підтверджується платіжними дорученнями №№ 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 від 13.03.2006 року.

У відповідності до п. 9.1. договору доручення № 1-28/0206 від 22.02.2006 року строк дії договору - до 31.12.2006 року, але відповідач договори купівлі-продажу разом з актом виконаних робіт позивачу не подав, кошти в сумі 10 млн. грн. позивачу не повернув.

Статтею 631 Цивільного кодексу України встановлено, що строком договору є  час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, упродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору  не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, як то виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо, або утриматися (від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти  господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк.

Згідно п. 10.1. доручення № 1-28/0206 від 22.02.2006 року сторони у даному договорі несуть відповідальність передбачену діючим законодавством України.

Статтею 1001 Цивільного кодексу України передбачено, що строком дії договору доручення є строк протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя. Виходячи із вказаного положення та умов договору договір доручення є припиненим з 01 січня 2007 р., обов'язки позивача та відповідача за ним припинилися, правова підстава для утримання 10 млн. грн. у відповідача відпала.

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Крім того, частиною 3 вказаної статті визначено, що положення цієї глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Отже, кошти, перераховані на рахунок відповідача на виконання зобов'язання за договором доручення в розмірі 10 млн. грн. є такими, що безпідставно набуті відповідачем, починаючи з моменту припинення дії договору доручення, тому  підлягали поверненню власнику невідкладно - у даному випадку позивачу. Відповідач не виконав свій обов'язок щодо повернення позивачу безпідставно отриманих коштів у сумі 10 млн. грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку три проценти річних від простроченої суми у період з 03.01.2007 року по 16.02.2007 року становить 37 000,00 грн., а індекс інфляції за січень 2007 року становить 50 000,00 грн. Отже, загальна сума заборгованості складає 10 087 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 10 000 000 грн., трьох відсотків річних у сумі 37 000 грн., індексу інфляції за січень 2007 року у сумі 50 000 грн. є обґрунтованими, повністю підтверджені матеріалами справи і  такими, що  підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито у справі в сумі 25 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олександрія-хліб" (28034, Кіровоградська обл., Олександрійський район, смт Приютівка, вул. Привокзальна, 1А, ідентифікаційний код 31020582) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Приват" (49006, м. Дніпропетровськ, вул. Шмідта, 17, ідентифікаційний код 33563700) безпідставно набуті кошти в сумі 10 000 000 грн., три відсотка річних у сумі 37 000 грн., індекс інфляції за січень 2007 р. у сумі 50 000 грн., а також судові витрати на державне  мито в сумі 25 500 грн. та інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення набирає  законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня його підписання, оформленого відповідно ст. 84 ГПК України.

Суддя