ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.06.2007  року                                                            Справа № 2/604

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                               Бородіної Л.І.

Іноземцевої Л.В.

Склад судової колегії призначено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 10.05.2007. Розпорядженням від 23.05.2007 склад судової колегії змінено.

при секретарі

судового засідання                    Мартинцевій Н.М.

за участю представників сторін

від позивача                              Очеретько Р.М., дов. №177/1-к від 15.12.06

від відповідача                    Гринюк Д.О., дов. №1 від 08.06.07

від 3-ї особи                              Лисак Л.М., дов. №242 від 11.06.07

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Товариства з обмеженою відповідальністю „А.О.

Мрія-Інвест”, м. Сєвєродонецьк

на рішення

господарського суду           Луганської області

від                                         20.04.2007

у справі                               № 2/604 (головуючий суддя –Седляр О.О., судді –

Яресько Б.В., Зюбанова Н.М.)

за первісним позовом          „Управління житлового будівництва” Державної

спеціалізованої фінансової установи „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву”, м. Київ

до відповідача                    Товариства з обмеженою відповідальністю „А. О.

Мрія-Інвест”, м. Сєвєродонецьк

про                                         стягнення 396326 грн. 26 коп.

за зустрічним позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю „А. О.

Мрія-Інвест”, м. Сєвєродонецьк

до відповідача                     „Управління житлового будівництва” Державної

спеціалізованої фінансової установи „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву”, м. Київ

3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову  - Луганське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи „Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву”, м. Луганськ

про                     визнання частково недійсним договору

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.04.07 у справі №2/604 (головуючий суддя –Седляр О.О., судді Яресько Б.В., Зюбанова Н.М.) задоволено первісний позов з урахуванням збільшення розміру вимог «Управління житлового будівництва»Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О. «Мрія-Інвест», м. Сєвєродонецьк про стягнення 404008 грн. 12 коп. за договором  про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку від 26.05.06 № ЛГ-05/01, стягнуто з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції в сумі 383687 грн. 76 коп., річні в сумі 5300 грн. 96 коп., штрафні санкції в сумі  15019 грн. 40 коп., витрати по сплаті  державного мита в сумі 4040 грн. 08 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «А.О. «Мрія-Інвест», про визнання недійсним пункту 3.3.4 договору про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку від 26.05.06 № ЛГ-05/01 відмовлено.

Рішення господарського суду з посиланням на норми статей 203, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, пункту 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.01 № 1764 (далі постанова № 1764), пункту 3 статті 193, частини 6 статті 231, статті 230, 231 Господарського кодексу України мотивоване обґрунтованістю вимог за первісним позовом та необґрунтованістю вимог за зустрічним позовом.

Вирішуючи спір місцевий господарський суд дійшов висновку, що сторонами, на момент передачі об'єкту та функцій замовника за договором № ЛГ-05/01, досягнуто згоди, що відповідач отримав в якості авансу 1 749 580, 39 грн., та за який зобов'язався розрахуватися в порядку, передбаченому п.3.3.4, укладеного договору, що відповідачем частково було виконано, шляхом перерахування суми 20 000 грн. за платіжним дорученням від 30.05.06.

Суму заборгованості 350516 грн. 69 коп., яка склалась за відповідачем згідно умов, укладеного між сторонами договору від 26.05.06 № ЛГ-05/01, обґрунтована та підтверджена матеріалами справи, у тому числі передаточним балансом на 17.05.06, який підписаний сторонами без доповнень та зауважень.

Заявлена позивачем сума штрафних санкцій 15019 грн. 40 коп., відповідно до вимог ст. 231 Господарського кодексу України, обґрунтована, оскільки порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених, зокрема умовами договору (п.4.1) та цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, місцевий господарський суд зазначив, що Посилання відповідача на невідповідність п. 3.3.4 договору № ЛГ-05/01 вимогам пункту 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.01 № 1764 ( далі –Постанова № 1764) не обґрунтоване, оскільки не розповсюджується на правовідносини, які склались між сторонами.

ТОВ «А.О. «Мрія-Інвест», відповідач у справі, не погодилося з прийнятим господарським судом рішенням та подав скаргу, в якій просить скасувати його, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позивачу за первісним позовом.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Господарський суд не повно дослідив всі обставини справи, зокрема, щодо підписання інвесторами угод про заміну сторони в договорах про інвестування  в будівництво житла. Вирішуючи спір, суд першої інстанції не надав  належної уваги тому факту, що угоди про заміну сторони у зобов’язанні не надані відповідачу з підписами інвесторів.

Також господарський суд не звернув уваги та не надав належної правової оцінки доводам ТОВ „А.О. „Мрія-Інвест” щодо підстав отримання грошових коштів та підстав їх повернення, не з’ясував правову природу грошових коштів перерахованих за письмовим розпорядженням Східноукраїнського регіонального управління „Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву” з рахунків інвесторами на розрахунковий рахунок ТОВ „А.О.  ”Мрія-Інвест”, а також не навів жодного нормативного обґрунтування, чому саме за договором №ЛГ-05/01 потрібно повертати частину грошових коштів, які було перераховано за договорами про інвестування в будівництво житла.

Кошти, що перераховуються, а також матеріальні ресурси є інвестиціями позичальників.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначив, що в порушення статей 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України місцевий господарський суд не розглянув поданий у судовому засіданні, що відбулося 20.04.07 контррозрахунок суми штрафних санкцій і не надав цьому  нормативних пояснень.

Позивач у справі проти доводів апеляційної скарги заперечує, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, вважає що рішення господарського суду від 20.04.07 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Третя особа у справі також не погодилась з доводами апеляційної скарги, вважає рішення господарського суду від 20.04.07 законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи судова колегія  апеляційної інстанції

ВСТАНОВИЛА:

Між сторонами у справі та 3-ю особою, 26.05.06 було укладено договір про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку № ЛГ-05/01 з додатком,  предметом якого є передача функцій замовника будівництва багатосекційного 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Луганськ, містечко “Гостра могила”( далі –об’єкт) від відповідача до позивача, оскільки в період з 01.09.05 по 26.05.06 функції замовника будівництва об’єкту  виконував відповідач.

Відповідно до п. 3.3.3, укладеного сторонами договору, визначено розмір залишку грошових коштів не витрачених на будівництво об’єкту, перерахованих відповідачу у сумі 1749580 грн. 39 коп.

За умовами п. 3.3.4, укладеного сторонами договору, передбачено зобов’язання відповідача щодо перерахування на поточний рахунок позивача, суми грошових коштів в розмірі 370516 грн. 69 коп. в наступному порядку:

- суму в розмірі 20 000 грн., в т.ч. ПДВ – 3 333,33 грн. до 30 травня 2006 року,

- суму в розмірі 140 516,69 грн., в т.ч. ПДВ –23 419,45 грн. до 09 червня 2006 року,

- суму в розмірі 210 000 грн. в т.ч. ПДВ –35 000 грн. до 01 липня 2006 року, що відповідачем було зроблено частково, тому позивач і звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача залишку заборгованості.

За отриманий  аванс по будівництву об’єкта в сумі 1379063 грн. 70 коп. згідно умов п. 3.3.5 зазначеного договору, відповідач зобов’язався  розрахуватися шляхом виконання робіт по будівництву об’єкта та подання позивачу форм КБ-3 з КБ-2 (а.с. 9-12, т. І).

За невиконання або неналежне виконання зобов’язань з цим договором сторони передбачили відповідальність у п. 4.1 договору у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Відповідач на виконання умов п. 3.3.4 зазначеного договору перерахував позивачу за платіжним дорученням від 30.05.06 (а.с. 14, т. І) 20000 грн. Заборгованість відповідача складає 350516 грн. 69 коп.

15 грудня 2006 року позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача:

- боргу з урахуванням кодексу інфляції в сумі  377155 грн. 96 коп.;

- штрафних санкцій у розмірі облікової ставки НБУ –в сумі 13893 грн. 89 коп.;

- 3% річних в сумі 5276 грн. 41 коп.

Всього заявлено до стягнення –396326 грн. 26 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на норми пункту 2 статті 193, частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, статті 625 Цивільного кодексу України.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідач проти заявлених вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на позов (а.с. 53, т. І). Зокрема, посилаючись на неналежне виконання  позивачем  зобов’язань за вказаним договором та не погодився з ціною позову, подав контррозрахунок, згідно якого ціна позову складає 395722 грн. 58 коп. (а.с. 56, т.1).

За клопотанням відповідача (а.с. 74, т. І) ухвалою господарського суду від 12.01.07 у справі № 2/604 відповідно до ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі 3-ю особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Луганське регіональне управління державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», м. Луганськ, вул. Херсонська, 31, яка вважає вимоги позивача  обґрунтованими.

19.02.07 відповідач подав зустрічний позову в якому просить суд визнати недійсним пункт 3.3.4 договору про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку № ЛГ-05/01 (про повернення авансу), у зв’язку з тим, що зазначений пункт договору суперечить діючому законодавству та укладений позивачем за первісним позовом з перевищенням своєї дієздатності (а.с. 18-21, т. 3).

Відповідач за зустрічним позовом, позивач за первісним, проти вимог зустрічного позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на зустрічний позов (а.с. 38-41, т.3) вважає пункт 3.3.4 договору від 26.05.06 № ЛГ-05/01 таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

29.03.07 позивач за первісним позовом подав заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить суд стягнути з відповідача: заборгованість за договором про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку від 26.05.2006 №ЛГ-05/01 з урахуванням індексу інфляції у розмірі 383687 грн. 76 коп., 3% річні у сумі 5300 грн. 96 коп., штрафні санкції у сумі 15019 грн. 40 коп. та витрати зі сплати державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. (а.с. 51-54, т. 3).

Рішенням господарського суду від 20.04.07 у справі № 2/604 первісний позов задоволено, у задоволенні  зустрічного позову відмовлено.

Відповідно до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Під час розгляду апеляційної скарги судовою колегією були досліджені обставини, що мають  значення для справи, в тому числі щодо підписання угод про заміну сторони за договорами  про інвестування в будівництво житла, копії зазначених угод разом з копіями договорів про інвестування  згідно з додатком № 1 до договору № ЛГ-05/01 від 26.05.06 (а.с. 83-151, т. І), також  договір № ЛГ-05/01-П2 генерального підряду на капітальне будівництво від 27.07.06, укладений між позивачем та відповідачем у даній справі, відповідно до умов якого відповідач є генеральним підрядником на проведення будівельних робіт і в рахунок вартості цих робіт входять кошти отримані «ТОВ «А.О. «Мрія-Інвест», відповідачем у даній справі, в якості авансу на будівництво в сумі 1379003 грн. 70 коп., відповідно до умов договору про передачу функцій замовника житлового будинку від 26.05.06 № ЛГ-05/01 (а.с. 5-13, т. 2).

Також судовою колегією досліджувалися:

- установчі документи позивача у справі (а.с. 85-123, т. І),

- договір № 05/05 від 01.09.2005 року та додаткові угоди № 1 та № 2 до нього (а.с. 39-42, 122, т. І),

- наказ № 98/а від 27.04.06 державної спеціалізованої  фінансової установи «Державний фонд»сприяння молодіжному житловому будівництву (а.с. 84, т. І) передаточні документи, складені сторонами за позовом, у зв’язку з передачею функцій замовника по будівництву житлового будинку за договором № 05/05 від 01.09.2005 (а.с 84, т.1),

передаточні документи, складені сторонами за позовом у зв’язку з передачею функцій замовника по будівництву житлового будинку за договором №05/05 від 01.09.2005 (а.с. 100-122, т. І).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України зобов’язання, що виникає між суб’єктами господарювання, в силу якого один суб’єкт зобов’язаний  вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, є господарським  зобов’язанням.

Частиною першою статті 177 Господарського кодексу України встановлено, що зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених договором, а також угод, не передбачених законом, але  таких, які йому не суперечать.

Статтею 179 Господарського кодексу України визначені умови укладання договорів, що породжують господарські зобов’язання.

Матеріали справи свідчать, що правовідносини у сторін за позовом виникли із договору про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку від 26.05.06 № ЛГ-05/01.  Цей договір укладено між сторонами відповідно до вимог ст. 179 Господарського кодексу України, на виконання умов договору про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку від 01.09.05 № 05/05, з наступними змінами та доповненнями та Наказу Голови правління Державної спеціалізованої фінансової установи “Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву” від 27.04.06 № 98/9 “Про передачу функцій замовника” (а.с. 84, т.1) з метою забезпечення своєчасної та ефективної  передачі функцій замовника, про що зазначено у самому договорі.

Відповідно до договору про передачу функцій замовника від 01.09.05 № 05/05 (а.с. 39, т.1) з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що ТОВ “А.О. “Мрія-Інвест” виконує функції замовника будівництва багатосекційного, 10-типоверхового житлового будинку за адресою: м. Луганськ, містечко “Острая Могіла”, до моменту створення в структурі Державної спеціалізованої фінансової установи “Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву” Управління житлового будівництва (пункт 1.4 додаткової угоди №1 до цього договору).

13.02.06 Подільскою районною у м. Києві державною адміністрацією, проведено державну реєстрацію юридичної особи –“Управління житлового будівництва” Державної спеціалізованої фінансової установи “Державний фонд сприяння молодіжному будівництву” (а.с. 123, т.1).

Враховуючи умови пункту 1.4 додаткової угоди до договору від 01.09.05 №05/05, 26.05.2006 сторонами було укладено додаткову угоду № 2 (а.с. 122, т.1), умовами пункту 1 якої було передбачено припинення дії цього договору. Одночасно, сторонами за цією ж датою був укладений договір про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку від 26.05.06 № ЛГ-05/01, за умовами підпункту 3.3  якого сторони досягли згоди, що сума грошових коштів  перерахованих на будівництво об’єкту ТОВ «А.О. «Мрія-Інвест», відповідачу у даній справі, складає 1749580 грн. 39 коп.

Згідно передаточного балансу зазначена сума складається: 1379003 грн. 70 коп. заборгованість за виданими авансами; 370516 грн. 69 коп. –інша поточна заборгованість.

Умови та порядок повернення зазначених грошових коштів сторони за договором визначили в пунктах 3.3.4 та 3.3.5 цього договору і вони не залежать від будь-яких інших  прав та зобов’язань сторін за цим договором.

На виконання умов пункту 3.3.4 договору № ЛГ-05/01 від 26.05.06 відповідач  платіжним дорученням від 30.05.06 перерахував позивачу 20000 грн., решта грошових коштів: 140516 грн. 69 коп. та 210000 грн. не повернуті позивачу в установлений строк відповідно до 09.06.06 та 01.07.06.

Заборгованість відповідача на дату звернення з позовом склала 350516 грн. 69 коп.

Відповідно  до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства.

Отже, враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку та визнав обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 350516 грн.

Пунктом 4.1 договору, на підставі якого заявлені позовні вимоги, передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов’язань за цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються  господарські санкції у вигляді грошової суми ( неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання грошових зобов’язань.

Статтею 231 Господарського кодексу України визначено розмір штрафних санкцій у разі порушення господарського зобов’язання, в тому числі, коли хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки.

Позивач у справі є підприємством, заснованим на державній власності і відповідно до частини 2 статті 22 Господарського кодексу України є суб’єктом господарювання державного сектору економіки.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд здійснивши системний аналіз вищезазначених норм Цивільного та Господарського кодексів України правомірно задовольнив вимоги позивача з урахуванням їх збільшення щодо  стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, 3% річних та пені за прострочення виконання грошового зобов’язання.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не дослідив всі  обставини справи, зокрема щодо підписання інвесторами угод про заміну сторони у договорах про інвестування в будівництво житла спростовуються матеріалами справи.

Так, ухвалою місцевого господарського суду від 12.01.07 було задоволено клопотання відповідача, залучено до участі у справі 3-ю особою, що не заявляє самостійних вимог –Луганське регіональне управління державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»та витребувано від позивача оригінали та належно завірені копії договорів інвестування, які перелічені у додатку 1 до договору від 26.05.06 № ЛГ-05/01 з додатками  до них.

Подані позивачем договори інвестування та передаточні документи залучені до матеріалів справи (а.с. 100-122, т.2) були досліджені судом першої інстанції, висновки з цього приводу відображені в мотивувальній частині рішення (а.с. 71, т.3).

Судова колегія апеляційної інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 99 ГПК України дослідивши договори про заміну сторони в договорах про інвестування в будівництво житла, залучені до матеріалів справи зазначає, що вказані договори укладені (підписані та завірені печатками) позивачем, відповідачем і інвесторами та погоджені Луганським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, як того вимагає пункт 3.1.3 договору № ЛГ-05/01 від 26.05.06. Підписання відповідачем зазначених договорів спростовує доводи відповідача, що він вважає себе зобов’язаним перед інвесторами.

Обов’язок позивача передати екземпляри цих договорів відповідачу умовами договору № ЛГ-05/01 від 26.05.06 не передбачений. Більш того, підписання, затвердження передаточних документів, зокрема акта приймання-передачі незавершеного будівництва та договорів про заміну сторони в договорах про інвестування в будівництво житла договору № ЛГ-05/01 від 26.05.06, на підставі якого заявлено позов, ніяким чином не впливає на виконання відповідачем грошового зобов’язання визначеного пунктом 3.3.4 цього договору.

Необґрунтованими та безпідставними є доводи відповідача, що на даний момент діє два договори –договір про передачу функцій замовника по будівництву житлового будинку за адресою: м. Луганськ містечко Гостра Могила № 05/05 від 06.09.05, за яким функції замовника передані йому і до теперішнього часу не розірваний та договір № ЛГ-05/01 від 26.05.06, за яким функції замовника передані позивачу у даній справі.

Відповідач зовсім не враховує умови додаткових угод № 1 та № 2 укладених до договору № 05/05 від 01.09.05.

Згідно пункту 1.4 додаткової угоди № 1 від 28.11.05 договір  № 05/05 від 01.09.05 діє до моменту створення в структурі Державного фонду сприяння  молодіжному житловому будівництву –Управління житлового будівництва, яке виступає замовником будівництва житла (а.с. 41, т. 1). Після створення Управління житлового будівництва відповідач у даній справі та 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору 26.05.06 уклали додаткову угоду № 2 до договору № 05/05 від 01.09.05 про припинення  дії цього договору (а.с. 122, т. І).

Твердження скаржника, що судом першої інстанції не розглянуто його контррозрахунок суми штрафних санкцій, поданий у судове засідання 20.04.07, не відповідають дійсним обставинам.

До матеріалів справи (а.с. 65, т. 2) залучено уточнення до відзиву на позовну заяву відповідача у справі, надані ним у судовому засіданні 20.04.07 та в яких не йдеться про контррозрахунок штрафних санкцій, відсутній також і додаток до цих уточнень. Отже, суд першої інстанції не мав можливості  дослідити контррозрахунок  штрафних санкцій (з урахуванням заяви позивача про їх збільшення)за його відсутністю.

Щодо висновків суду першої інстанції за вимогами зустрічного позову, відповідач заперечень не надав.

Проте, відповідно до статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи щодо вимог зустрічного позову, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції повно з’ясував обставини , надав їм належну юридичну оцінку та дійшов правомірного висновку про відповідність пункту 3.3.4 договору № ЛГ-05/01 від 26.05.06 нормам діючого законодавства.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що рішення господарського суду Луганської області від 20.04.07 у справі № 2/604 прийняте місцевим господарським судом при всебічному, повному з’ясуванні  дійсних прав і обов’язків сторін, правильному застосуванні норм матеріального права, що регулює спірні відносини, з дотриманням  принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідає положенням статті 43 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 49 ГПК України державне мито за апеляційною скаргою покладається на відповідача,  заявника апеляційної скарги.

В судовому засіданні оголошені лише вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „А. О. Мрія-Інвест” на рішення господарського суду Луганської області від 20.04.2007 у справі №2/604 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 20.04.2007 у справ №2/604 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у місячний строк через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                             Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                Л.В. Іноземцева