СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"11"
січня 2007 р.

справа
№ 20-7/297

За позовом:          Дочірнього підприємства „Цар Хліб”

Товариства з обмеженою
відповідальністю „Хлібні інвестиції”

(99003, м. Севастополь, вул. Токарева, 2-В)

до
відповідача:          Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

(99026, м. Севастополь, АДРЕСА_1)

(99002, м. Севастополь, АДРЕСА_2)

про          стягнення заборгованості за Договором
№НОМЕР_1 про поставку продукції в сумі 28615,96грн.,

Суддя: Г.П. Ілюхіна

Представники:

Від
позивача:          Тарасенко Р.Г., представник,
довіреність б/н від 20.03.2006;

Від
відповідача:           не з'явився.

Суть
спору:

16.11.2006
дочірнє підприємство „Цар Хліб” товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібні
інвестиції” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовними
вимогами до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
Договором №НОМЕР_1 про поставку продукції в сумі 28615,96грн.

Ухвалою
суду від 17.11.2006 порушено провадження у справі (арк.с.1-2).

Відповідач
явку уповноважених представників в попереднє 05.12.2006 та судові 14.12.2006 і
11.01.2006 засідання не забезпечив, вимоги ухвали суду від 17.11.2006 і
14.12.2006 не виконав, витребуваних документів та доказів, відзиву на позов не
надав, про причини неявки суд не повідомив, про час, місце та дату розгляду
справи повідомлений належним чином та своєчасно за адресою, що вказана в
позовній заяві та договорі між сторонами (арк.с.17-20).

Розгляд
справи відкладався  в порядку ст.77
Господарського процесуального кодексу України.

Справа
розглядається за наявними матеріалами в порядку ст.75 Господарського
процесуального кодексу України, оскільки відсутність представника відповідача
не перешкоджає розгляду спору по суті, позивачем надані докази, що
підтверджують обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані
докази, вислухавши представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

З`ясовані
наступні обставини:

27.01.2006
між Дочірнім підприємством „Цар Хліб” товариства з обмеженою відповідальністю
„Хлібні інвестиції” та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір
НОМЕР_1 про поставку продукції в сумі 28615,96грн., згідно якого позивач
зобов`язаний систематично поставляти і передавати, а покупець зобов'язаний
приймати і своєчасно вносити плату за хлібопродукцію.

Згідно
п. 6.2. Договору розрахунки за товар здійснюються у день поставки товару на
підставі товаротранспортних накладних.

17.10.2006
на адресу відповідача була направлена претензія №НОМЕР_2 на суму 28615,96грн.

09.01.2007 позивач надав суду
обґрунтований розрахунок стягуваної суми, акт звірки взаєморозрахунків по
заборгованості за період з 01.09.2006 по 30.11.2006, який підписаний обома
сторонами (арк.с. 85-86).

Позовні
вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки заборгованість підтверджена
наданими позивачем доказами і не заперечується відповідачем.

Правовідносини
сторін регулюються статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 525,
526, 625 Цивільного кодексу України.

Статтею
193 Господарського кодексу України встановлено,
що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Не
допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з
мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано
належним чином.

Аналогічні
положення містяться в статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно
зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заборгованість
відповідача підтверджується: договором, товаротранспортними накладними, актом
звірки взаєморозрахунків.

Відповідач
не надав доказів погашення заборгованості.

Все
вищеперелічене дає суду право для висновку про правомірність та обґрунтованість
позовних вимог, наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно
до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд
покладає на відповідача витрати позивача по сплаті державного мита та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 286,16 грн.

Зайве
сплачене позивачем державне мито в сумі 0,84 грн. підлягає поверненню з
Державного бюджету України, відповідно до статті 47 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі
викладеного, керуючись статтею 193 Господарського кодексу України, статтями
525, 526  Цивільного кодексу України,
ст.ст.22, 33, 34, 44, 47, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.       Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (99026,
м. Севастополь, АДРЕСА_1; 99002, м. Севастополь, АДРЕСА_2,  ідентифікаційний код НОМЕР_3, рахунки не
відомі) на
користь дочірнього підприємства „Цар Хліб” товариства з обмеженою
відповідальністю „Хлібні інвестиції” (99003, м. Севастополь, вул. Токарева, 2-В,
ідентифікаційний код26, р/с 01 в СФ „Фінанси та кредит”,
МФО 384812)
28615,96 грн., 286,16грн. державного
мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

3.           Повернути дочірньому підприємству
„Цар Хліб” товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібні інвестиції” (99003, м. Севастополь, вул.
Токарева, 2-В, ідентифікаційний код26, р/с 01 в СФ „Фінанси
та кредит”, МФО 384812) із
Державного бюджету України  державне мито в сумі 0,84 грн., як
надмірно сплачене.

Накази
видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Г.П.
Ілюхіна

Рішення оформлене та
підпісано

в порядку статті 84
ГПК України

11.01.2007