ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "20" червня 2007 р.                                                       по справі  № 1/87-38.1

За позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз"

до Приймальник - розподільника УМВС України у Волинській області

про стягнення 447,36 грн.

Суддя  Гончар М.М.

Представники сторін:

від позивача: Собчук Б.В., довір. №2/1-19 від 11.01.2007 року

від відповідача: Никитюк Г.М., дор. №674 від 20.06.2007 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

СУТЬ СПОРУ: позивач – Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" просить стягнути з відповідача – Приймальник - розподільника УМВС України у Волинській області 447  грн. 36коп., з них 339 грн. 73 коп. основного боргу згідно договору № Б-43-03 від 30.12.2003 року, 84 грн. 20 коп. індексу інфляції та 23 грн. 43 коп. річних.

Відповідач у поясненні від 20.06.2007 року та представник відповідача в судовому засіданні позов визнає, пояснює, що заборгованість утворилась внаслідок того, що відповідач є бюджетною організацією та кошти на оплату природного газу виділяються з державного бюджету.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

30 грудня  2003 року  між відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" та Приймальник - розподільником УМВС України у Волинській області був укладений договір № Б-43-04 на постачання природного газу.

Укладений між сторонами договір від 30.12.2003 року № Б-43-04 за своєю правовою природою є договором постачання. Відносини сторін регулюються його умовами та ст. ст. 264 –271 Господарського кодексу України, ст. 712 Цивільного кодексу України.

За договором поставки одна сторона –постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні  - покупцеві товар, а покупець зобов’язується  прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму

( ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України  ).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов’язання виникли з договору № Б-43-04 від 30.12.2003 року .

Згідно п. п. 1 та 5.3 договору від 30.12.2003 року позивач зобов’язувався передавати у власність відповідачу протягом року природний газ,  а відповідач –прийняти та оплатити його вартість на умовах попередньої оплати подекадно. Кінцевий розрахунок здійснюється до 5-го числа місяця наступного за звітним. Остаточний розрахунок поданого за рік газу проводиться до 5-го січня року, слідуючого за звітним.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання договору від 30.12.2003 року за період з січня по травень 2004 року та з вересня по грудень 2004 року позивач передав, а відповідач отримав 18557м. куб. природного газу  на суму  4126 грн. 65 коп., що підтверджується  актами прийому-передачі природного газу ( а. с. 10-19 ).

Відповідач оплату отриманого природного газу провів частково на суму 3786,92грн.

Заборгованість відповідача на день розгляду справи складає  339 грн. 73 коп. підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу  ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України з відповідача підлягають стягненню 84 грн. 20 коп. індексу інфляції та 23 грн. 43 коп. річних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача необхідно покласти державне мито в сумі 379 грн. 19 коп. та стягнути з відповідача 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, статтями 11, 625, 655 Цивільного кодексу України, статтями 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,   господарський суд, -

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з  Приймальник - розподільника УМВС України у Волинській області, м. Луцьк, вул. Мисливська, 30-а, код 24521198 (р/р1049 в УДК у Волинській області, МФО 803014) на користь  Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз", м. Луцьк, вул. І.Франка, 12, код 03339459  (р/р 67 в ТзОВ "Фінансова ініціатива", м. Київ, МФО 380054)  339 грн. 73 коп. основного боргу,  84 грн. 20 коп. індексу інфляції, 23 грн. 43 коп. річних, 102 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 118грн. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                           М.М. Гончар