СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.07                                                                                 Справа № 16/684.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом Управління економіки та власності виконкому Краснодонської міської ради , м. Краснодон Луганської області

до  Приватного підприємства "Ремікс",   м.  Краснодон Луганської області

про  стягнення 24672 грн. 32 коп.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Г.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –Скнаріна Н.М., дов. від 04.01.07. №4/10;

від відповідача - Грибанова Ю.П., довіреність від 10.01.07.,

В С Т А Н О В И В :

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати згідно договору оренди від 02.1.03. у сумі 21507,52 грн. та пені за період з 01.11.05. по 31.10.06. у сумі 3164,80 грн.

Від позивача по справі надійшла заява від 18.01.07. з проханням відкласти розгляд справи у зв‘язку  з знаходженням свого представника у лікувальному закладі. Дане клопотання суд приймає до уваги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 19.01.07. заперечує проти части позову, посилаючись на сплив строку позовної давності.

Між сторонами у справі було укладено договір оренди комунального майна від 02.01.03. - нежитлового приміщення, на підставі якого позивач (орендодавець) зобов’язаний надати відповідачу (орендарю) у тимчасове платне користування нежитлові приміщення готелю «Україна»на трьох поверхах загальною площею 1836,1кв. метрів, за адресою: м. Краснодон Луганської області, площа ім. Леніна, 6 для більш ефективного використання приміщень як готелю строком на п’ять років (до 02.01.08.) за плату у сумі 1717грн. без ПДВ з коригуванням на індекс інфляції у майбутньому місяці, яку відповідач зобов’язався вносити щомісяця до 20 числа поточного місяця.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу в оренду приміщення у відповідності до умов договору, що підтверджено відповідачем у судових засіданнях. Відповідач в порушення умов договору не сплачував орендну плату у розмірі та у строки, встановлені договором оренди, у зв’язку з чим позивач звернувся з даним позов до суду і просить стягнути з відповідача борг по орендній платі у сумі 21507,52грн. за період з січня 2003 року по жовтень 2006 року (включно) за договором 02.01.03.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов’язання по оплаті орендної плати позивачем заявлено до стягнення пеню у сумі 3164,80грн. за період з 01.11.05. по 31.10.06.

Відповідач відзивом від 19.01.07. повідомив суд про сплату частини боргу на суму 13199,06грн. і частини пені у сумі 1647,30грн. Відповідач вважає, що по позовним вимогам у цій частині не сплинув строк позовної давності у три роки – з грудня 2003 року і по жовтень 2006 року (включно). Вимоги за період з січня 2003 року по грудень 2003 року відповідач заперечує з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Розрахунок відповідач не надав.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Провадження у справі в часті позову 13199,06грн. орендної плати слід припинити на підставі правил п.1.1 ст.80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Позов в часті заявленої до стягнення пені у сумі 3164,80грн. за період з 01.11.05. по 31.10.06. слід залишити без задоволення, оскільки позивачем неправомірно нарахована пеня за вказаний період –з порушенням вимог ст.232 Господарського кодексу України, тобто, період, за який має бути нараховано пеню за прострочення грошового зобов’язання, визначений позивачем невірно. Згідно з вимогами ст.232 ГК України пеню нараховують за шість місяців з дня прострочення зобов’язання, а позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за рік. За таких підстав, у задоволенні вимоги про стягнення пені у сумі 3164,80грн. слід відмовити. Слід вказати, що добровільна сплата відповідачем частини пені (на суму 1647,30грн.)не спростовує висновки суду щодо неправильного застосування позивачем норми ст.232 ГК України і позбавляє відповідача права витребувати від позивача безпідставно сплачені йому грошові кошти.

Позов в часті стягнення боргу орендній платі у сумі 8308,46грн. (заявлено 21507,52грн. - 13199,06грн. сплачено = 8308,46грн.) слід задовольнити за таких підстав.

Згідно вказаного договору комунального майна орендар (відповідач) зобов‘язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату на користь позивача, однак відповідач не сплачував орендну плату, чим порушив умови договору.

Відповідно до правил  ст.ст. 526,629 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Нормами правового інституту найму (оренди) - ст. ст. 759-763 ЦК України, ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено обов‘язок наймача (відповідача) сплачувати орендну плату у встановленому законом порядку та умовами договору розмірі. Відповідач не у повному обсязі і не своєчасно сплачував орендну плату за використання комунального майна, чим порушив закон.

Доводи відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності для стягнення боргу у сумі 8308,46грн. за період з січня 2003 року по грудень 2003 року спростовуються п.6 перехідних положень Цивільного кодексу України і правилом ст.264 цього закону, яким встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Суд дослідив у судовому засіданні завірені копії банківських виписок з розрахункового рахунку позивача (оригінали оглянуті) і дійшов висновку про визнання відповідачем боргу по орендній платі за договором комунального майна від 02.01.03., оскільки відповідач здійснював платежі, у тому числі часткові, за оренду майна саме на підставі вказаного договору протягом лютого-жовтня 2003 року. Таким чином, вимоги про стягнення боргу з орендної плати з січня 2003 року по грудень 2003 року слід задовольнити.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог і з урахуванням сплати частини боргу після звернення позивача за захистом своїх порушених прав з даним позовом до суду.

На підставі викладеного, ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.232 ГК України, ст.ст. 526,629, 759-763 ЦК України, керуючись ст.ст. 49,  п.5 ст.78, п.1.1ст.80, ст.ст.82, 84, 85  ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства "Ремікс",   м.  Краснодон Луганської області, вул. ім. Димитрова, 21,к.3, ід. код 31379818 на користь Управління економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради , м. Краснодон Луганської області, площа ім. Леніна, 8, ід. код 25371460 борг по орендній платі у сумі 8308,46грн., витрати по держмиту у сумі 215грн., витрати на сплату послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 103грн. Видати наказ.

3.          Провадження у справі в частині боргу на суму 13199,06грн. припинити.

4.          В решті вимог відмовити.

Рішення підписане 07.02.07.

Суддя                                                                             Р.М. Шеліхіна