ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 р.
№ 46/69-06 (40/222-05)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Грейц К.В.

суддів:
Глос О.І., Бакуліної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
ТОВ "Хадо-Холдінг"

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р.

у справі
№46/69-06

господарського суду
Харківської області

за позовом
ТОВ "Хадо-Холдінг"

до
Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області

про
визнання недійсним договору оренди

у судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
Клячко М.Ю.

від відповідача:
не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.12.2006 р. у справі №46/69-06 (судді: Ільїн О.В., Білоусова Я.О., Швидкін А.О.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. (судді: Шепітько І.І., Білоконь Н.Д., Сіверін В.І.), в позові ТОВ "Хадо-Холдінг" до Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області про визнання недійсним договору оренди відмовлено повністю.

У касаційній скарзі ТОВ "Хадо-Холдінг" просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. у справі №46/69-06 та прийняти нове рішення, яким позовну заяву ТОВ "Хадо-Холдінг" до Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області про визнання недійсним договору оренди від 01.09.2001 р. №461-Н задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування та порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 48, 113 Цивільного кодексу УРСР, Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", ст.ст. 43, 101,  104, 105 Господарського процесуального кодексу України, оскільки: по-перше, на день укладання договору оренди держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області не мала права розпоряджатися спірним приміщенням, оскільки факт невходження приміщення житлового будинку за адресою: м.Харків, пров. 23 Серпня, 4 під час приватизації до статутного фонду ЗАТ "Житлобуд-2" не підтверджує право власності держави на це приміщення; по-друге, приміщення напівпідвалу, що є об'єктом спірного договору оренди від 01.09.2001 р. №461-Н, є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку, внаслідок чого вказане приміщення є спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку; по-третє, відповідачем під час укладання спірного договору оренди було порушено вимоги ст. 113 Цивільного кодексу УРСР щодо отримання згоди всіх співвласників житлового будинку (серед яких є і позивач) на укладення договору оренди від 01.09.2001 р. №461-Н.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь свого представника у судовому засіданні касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених у них фактичних обставин правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція виходить із обставин, встановлених у справі господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, а саме.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ТОВ "Хадо-Холдінг" 01.09.2001 р. було укладено договір оренди №461-Н нежитлових приміщень загальною площею 418,7 кв.м, розміщених за адресою: м.Харків, пров. 23-го Серпня, 4 у підвалі житлового будинку, що знаходились на балансі ДП "КЖКГ" ЗАТ "Житлобуд-2" та при приватизації не ввійшли до статутного фонду ЗАТ "Житлобуд-2". Зазначені нежитлові приміщення передані позивачу в оренду з метою розміщення складу строком на 1 рік —з 01.09.2001 р. до 01.09.2002 р.

За актом приймання-передачі орендованого майна від 01.09.2001 р. Регіональним відділенням ФДМУ по Харківській області зазначені приміщення були передані в оренду ТОВ "Хадо-Холдінг".

Додатковою угодою від 30.08.2002 р. №1 сторони продовжили термін дії договору оренди від 01.09.2001 р. №461-Н до 01.09.2003 р., а додатковою угодою від 25.08.2003 р. №3 термін дії договору оренди №461-Н було продовжено до 01.09.2004 р. Додатковою угодою від 06.12.2002 р. №2 до договору оренди №461-Н сторони внесли зміни до п. 1.1: слова "у підвалі житлового будинку" змінили на "у напівпідвалі житлового будинку". Додатковою угодою від 11.12.2003 р. №4 до договору №461-Н сторони внесли зміни до третього абзацу п. 1.1: слова "розміщення складу" замінили на "проведення діяльності, пов'язаної з забезпеченням догляду за тілом".

Враховуючи, що згідно зі ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 р. №2482-ХІІ (зі змінами та доповненнями) власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень (якими позивач вважає об'єкт оренди —нежитлові приміщення, розміщені в напівпідвалі житлового будинку по пров. 23-го Серпня, 4 в м.Харкові), позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання договору оренди від 01.09.2001 р. №461-Н недійсним на підставі ст.ст. 48, 113 Цивільного кодексу УРСР, обґрунтовуючи позовні вимоги порушенням відповідачем вимог ст. 113 Цивільного кодексу УРСР у зв'язку неотриманням згоди всіх співвласників житлового будинку на укладання відповідного договору оренди.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарські суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (ч. 2 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України).

Висновки господарського суду апеляційної інстанції про те, що відсутність згоди всіх співвласників спірного майна —приміщення напівпідвалу (якими позивач вважає всіх співвласників житлового будинку) на передачу його в оренду позивачеві не є порушенням прав і охоронюваних законом інтересів позивача, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, оскільки (як встановлено господарським судом) зазначені співвласники не зверталися до суду за захистом своїх прав у зв'язку з передачею спірного майна в оренду позивачу.

Доводи касаційної скарги про те, що внаслідок порушення при укладенні договору оренди вимог ст. 113 Цивільного кодексу УРСР щодо отримання згоди всіх співвласників житлового будинку на передачу в оренду позивачу спірних приміщень порушено і право самого позивача (який на момент укладання спірного договору також був співвласником будинку по пров. 23-го Серпня, 4 у м.Харкові і, відповідно, допоміжних приміщень у ньому) не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлений судами факт укладання позивачем спірного договору оренди та експлуатації спірних приміщень свідчить про наявність згоди позивача на передачу йому в оренду вказаних приміщень.

Таким чином, висновки господарського суду апеляційної інстанції про недоведення позивачем порушення своїх прав і охоронюваних законом інтересів внаслідок передачі йому самому в оренду нежитлових приміщень без згоди всіх співвласників спірного майна є цілком обґрунтованими.

Що стосується доводів позивача щодо віднесення спірних приміщень до допоміжних, слід зазначити наступне.

Визначення терміну "допоміжні приміщення" надане  у ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", згідно з якою допоміжні приміщення багатоквартирного будинку —це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Господарськими судами встановлено, що позивач не довів, що передані йому в оренду за спірним договором приміщення відносяться до допоміжних.

Як встановлено господарськими судами, спірні приміщення згідно з умовами договору оренди від 01.09.2001 р. №461-Н використовувались самим позивачем спочатку як склад, а у подальшому для "діяльності, пов'язаної з забезпеченням догляду за тілом", що свідчить про те, що передача позивачу в оренду спірних приміщень не створювала перешкод в експлуатації житлового фонду.

З огляду на викладене, враховуючи, що господарськими судами не встановлено факту порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача внаслідок передачі йому самому в оренду спірних приміщень без згоди всіх співвласників житлового будинку, підстав для скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. у справі №46/69-06 не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Хадо-Холдінг" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. у справі №46/69-06 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. у справі №46/69-06 —без змін.

Головуючий                                                                                           К.Грейц

Судді                                                                                                        О.Глос

С.Бакуліна