ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2007 р.

10
год. 45 хвил.              Справа №
АС-27/797-06

вх. № 15911/1-27

Суддя господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Карелкін І.О.

представників сторін :

позивача - Литвин С.М. - старший державний податковий інспектор
(за дорученням)

відповідача - не з”явився

по справі за позовом  ДПІ у
Зміївському районі, м. Зміїв, Харківська область

до  ПП ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 244,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Зміївському районі Харківської області, звернувся
до суду з позовною заявою про стягнення 244,42 грн. єдиного податку за рахунок
активів з СПДФО ОСОБА_1.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги
підтримував у повному обсязі та зазначив, що у встановлені строки відповідач не
сплатив у повному обсязі суму єдиного податку, внаслідок чого виникла
заборгованість перед бюджетом в розмірі 244,42 грн., що є грубим порушенням
законодавства України і може спричинити шкоду державі.

Відповідач в судове засідання не з”явився, відзив на позовну заяву
до суду не надав. Причини неявки суду не відомі, повістка про виклик в судове
засідання, ухвала про призначення справи до розгляду та позовні матеріали були
направлені поштою 20.12.2006 р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив, що ОСОБА_1згідно свідоцтва про державну реєстрацію
суб”єкта підприємницької діяльності - фізичної особи зареєстрован Зміївською
районною державною адміністрацією Харківської області від 07.02.2001 р. та
взятий на податковий облік 07.02.2001 р. за номером 36. 01.01.2004 р.
відповідачу було видане свідоцтво про сплату єдиного податку.

Судом встановлено, що відповідач має податковий борг по єдиному
податку у розмірі 244,42 грн., який до теперішнього часу не сплачений.

Відповідно до п.1.3. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”, податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене
судом (арбітражним судом),  але не
сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Відповідно до п.1.7. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”, активи  платника податків -
кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній  особі за правом власності або повного
господарського відання.

Відповідно до  ст. 5 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”, податкове зобов'язання, визначене  податковим органом, вважається
узгодженим  з  дня отримання податкового повідомлення, чи з
дня надання декларації.

Відповідно до п.1.6. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами там державними цільовими
фондами”, примусове  стягнення -
звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його
податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником
податків.

Відповідно до п.п. 6.2.1. п.6.2. ст.6 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” №2181, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену
суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає
такому платнику податків податкові вимоги.

Судом встановлено, що позивач надіслав відповідачу першу податкову
вимогу №НОМЕР_1 від 27.09.2006 р. про сплату податкового боргу та другу
податкову вимогу № НОМЕР_2 від 14.11.2006 р. Вказані вимоги були надіслані
відповідачеві поштою, про що свідчать надані до матеріалів справи  реєстри відправленої кореспонденції.

Таким чином, судом встановлено, що позивач здійснив усі можливі
заходи по стягненню податкового боргу платника податків, передбачені діючим
законодавством, але вони (заходи) не призвели до погашення податкового
боргу.

Згідно п.п. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань  платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”  на наступний день після настання терміну
сплати виникає право податкової застави на активи платника податків, а тому
законодавством визначені конкретні терміни погашення податкової заборгованості
та передбачено, що узгоджену суму податкового зобов'язання  платник податків повинен самостійно сплатити
протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного
граничного терміну, або у терміни, визначені у Законі України № 2181-14 з
відповідного податку, а за їх відсутності - протягом десяти календарних днів
від дня отримання податкового повідомлення про їх нарахування.

У відповідно ст. до п. 5.3 ст.3 Законі України № 2181 у випадках
апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання, платники податків
зобов'язані самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції
за їх наявності, протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого
узгодження, або платник податків може використати право на розстрочення або
відстрочення податкового боргу чи стосовно недоїмки може бути досягнутий
податковий компроміс.

Таким чином, при визначені термінів погашення податкового боргу не
передбачено інших підстав, крім відстрочення або розстрочення податкових
зобов'язань для їх невиконання в терміни, що минули, тобто платник податків,
визначивши суму узгодженого податкового зобов'язання, бере на себе обов'язки зі
сплати та сплачує її у повному обсязі або на умовах розстрочення, відстрочення
податкового боргу або податкового компромісу у терміни, встановлені діючим
законодавством.

Відповідно до п. п. 3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду
(господарського суду).

Все рухоме майно та майнові права ОСОБА_1знаходяться в податковій
заставі, про що зроблений запис у державному реєстрі застав рухомого майна за
номером НОМЕР_3.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги є законними,
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями   8
Конституції України, враховуючи ст.ст. 17,50 КАС України, ст.ст. 4,8,17,50,
86,87, 94,138,143,151-153,160- 163 , п. 1, 7 Перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з відповідача - СПД ФО ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_4) на користь державного бюджету за рахунок активів податкову
заборгованість по єдиному податку в сумі 244,42 грн.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія
апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви

про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у
строк,

встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для
подачі

заяви про апеляційне оскарження.

Постанову в повному обсязі виготовлено 15.01.2007 р. о 10-00 год.

Суддя
Мамалуй
О.О.