АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2007
№ 2-1132/07(2-П-4176/06)

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідача 1 - ОСОБА_3 (за довір.),

від відповідача 2: не з'явився,

від третьої особи: ОСОБА_3 (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім
"Альтран-В"

на ухвалу Подільського районного суду м.Києва
від 08.12.2006

у справі № 2-1132/07(2-П-4176/06)

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "ТД "Альтран-В"

Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями
"Торговий дім "Альтран"

третя особа відповідача           ОСОБА_2

третя особа позивача

про
визнання права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва
від 08.12.2006 р. у справі №2-1132/07(2-П-4176/06) заяву позивача про вжитя
заходів до забезпечення позову задоволено, заборонено відповідачам у
справі  вчиняти будь-які дії щодо відчуження  будь-яким способом нерухоме майно :
нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
445,4 кв.м., нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького,  загальною площею 373, 2
кв.м. до вирішення спору в суді.

Не погодившись з ухвалою суду про
забезпечення позову, відповідач-2 звернувся з апеляційною скаргою до
Апеляційного суду м. Києва, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права і обрання заходу
забезпечення позову неспівмірного із заявленими позовними вимогами. Стверджує,
що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчужувати визначене
нерухоме майно є безпосереднім втручанням у господарську діяльність відповідача
та унеможливлює повноцінне користування та розпорядження власником належного
йому майна.

Ухвалою  Апеляційного суду м. Києва  від 05.02.2007 р. у відповідності до вимог
Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів”
від 15.12.2006 р., матеріали справи №2-1132/07(2-П-4176/06) передано за
підсудністю до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2003 р. порушено апеляційне провадження у справі
№7/527, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.03.2003 р. В зв'язку з
неявкою в судове засідання 03.03.2003 р. представника відповідача 2, розгляд
справи відкладено на 17.03.2003 р.

Ухвалою від 17.03.2003 р.
провадження у справі №7/527  зупинено до вирішення
Одеським апеляційним господарським судом пов'язаної з нею іншої справи
№17-6-33/02-5917 за апеляційним поданням Прокурора  м. Одеси на рішення Господарського суду
Одеської області від 15.07.2002 р., представників сторін зобов'язано повідомити
суд про результати розгляду пов'язаної справи.

Незважаючи на те, що Київським
апеляційним господарським судом неодноразово направлялися запити, сторони не
повідомили про результат розгляду справи № 17-6-33/02-5917.

Оскільки минули всі розумні строки
вирішення пов'язаного спору, а сторони не виконали вимоги ухвали суду від
17.03.2003 р. та не повідомили суд про результати розгляду пов'язаної справи,
ухвалою від 26.04.2006 р. провадження у справі №7/527  було поновлено, судове засідання призначено
на 24.05.2006 р.

Ухвалою від 24.05.2006 р. розгляд
справи №7/527  відкладено на 14.06.2006
р. у зв'язку із заявленим клопотанням відповідача 1 про необхідність
ознайомлення з матеріалами справи.

В судові засідання від 14.06.2006
р., 14.08.2006 р., 04.09.2006 р. представники сторін систематично не
з'являлися, про причини своєї неявки суд не повідомляли, хоча були належним
чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційних скарг, у зв'язку з чим
розгляд справи неодноразово відкладався.

Оскільки в судове засідання від
09.10.2006 р. повноважні представники сторін також не з'явилися, про причини
своєї неявки суд не повідомили, хоча були попереджені судом про процесуальні
наслідки в разі їх неявки в судове засідання, судова колегія розглядає  справу за наявними в ній матеріалами, а з
приводу доводів, викладених в апеляційних скаргах, вважає за необхідне
зазначити наступне.

Забезпечення позову у
господарському процесі є вжиттям судом, в провадженні якого знаходиться справа,
відповідних заходів щодо охорони прав і інтересів позивача для створення
можливості в подальшому реального виконання рішення суду. Чинне законодавство
передбачає, що вимоги про забезпечення позову можуть бути викладені не лише в
окремій заяві до суду, але й безпосередньо у позовній заяві.

Доводи  позивача про неправомірне винесення судом
ухвали 17.12.2002 р. про порушення провадження та вжиття заходів щодо
забезпечення позову є необґрунтованими, а тому
судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки спростовуються
наступним.

Стаття 66 ГПК України  встановлює можливість проведення забезпечення
позову на будь-якій стадії процесу, починаючи від порушення провадження у
справі, зокрема, вжиття таких заходів при підготовці справи до розгляду (п.10
ст.65 ГПК України ) і до ухвалення судом рішення по суті, а тому вжиття судом
заходів щодо забезпечення позову на стадії порушення провадження у справі
свідчить про першочергову оцінку судом обставин справи та наявність підстав для
вжиття заходів для забезпечення заявленого позову на цій стадії.

Доводи позивача щодо неправомірного
припинення провадження у справі №7/527
за заявою  гр. Маленка М.І., у
зв'язку із відсутністю у останнього відповідних повноважень представляти
інтереси позивача, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи,
доказів в обґрунтування заявленого позивачем
у відповідності до положень ст.33 ГПК України не надано, а тому судова
колегія вважає їх безпідставними та до уваги не приймає.

Враховуючи систематичну неявку
сторін в судові засідання, не надання позивачем жодних належних доказів на
підтвердження доводів апеляційних скарг, належного обґрунтування власної
позиції у справі, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав
для скасування чи зміни оскаржуваних ухвал суду. Доводи апеляційних скарг є
необґрунтованими, у зв'язку з чим,
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,
105  ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Альтран-В” -
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Подільського районного
суду м. Києва від 08.12.2006 р.  у справі
№2-1132/07(2-П-4176/06)  залишити без
змін.

3. Матеріали справи
№2-1132/07(2-П-4176/06) повернути до Подільського районного суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді