ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2007 р.                                                            Справа № 33/302-06

вх. № 13377/3-33

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя   Савченко А.А.

суддя                         Лаврова Л.С.

суддя                         Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - Чаговець А.А., дов. № 2-3 д від 28.12.2006р.  відповідача - не з”явився ( в попере6дньому судовому засіданні Котляр П.М., дов. №1800 від 20.12.2005р.)

розглянувши справу за позовом ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі ГПУ "Харківгазвидобування" м. Харків

до  ДКП КГ "Харківкомуночиствод" м. Харків

про спонукання до належного виконання умов договору

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд зобов’язати відповідача належним чином виконувати умови  договору про приймання стічних вод №ІІ-4429/01-АВ-2/83-14 від 11.03.04р. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконує належним чином свої договірні зобов’язання та порушує Правила прийняття стічних вод у каналізаційну мережу м. Харкова.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не навів, які саме пункти договору не виконав відповідач, до виконання яких саме пунктів договору він просить суд спонукати відповідача, тобто відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими, не конкретними та просить суд відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні  оголошено  перерву з 19.04.2007р. до 14.20 год. 23.04.2007р. для виготовлення   повного тексту рішення. 20.04.2007р.  позивач надав до  суду    пояснення, в яких  додатково обґрунтував  позовні  вимоги.

Суд, вислухавши пояснення  представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

11.03.2004р.  між сторонами було укладено   договір на   приймання стічних вод № ІІ-4429/01-АВ-2/83-14.  У відповідності до умов договору  ДКП „Харківкомуночиствод”  зобов’язався  приймати від  позивача  стічні води, а позивач зобов’язався  у визначених умовами договору порядку та розмірі сплачувати вартість  наданих  послуг.

Позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на   неналежне виконання відповідачем умов  спірного  договору, зокрема, посилаючись на той факт, що  відповідачем   було зафіксовано  скид стічних  вод  з перевищенням ДВП  та пред’явлено до сплати рахунок послуг водовідведення   за підвищеним  тарифом, який позивач відмовився оплачувати (претензія №329/КАО від 24.02.2006р.). Слід зазначити, що позивачем  в   позовній заяві  не  зазначено, які  саме пункти   договору   є порушеними   з боку  відповідача  та  в   чому   полягає    необхідність  судового  захисту.

При дослідженні  матеріалів справи встановлено, що  ДКП „Харківкомуночиствод”     не    звертався  до   суду   з   позовом   про  стягнення   в судовому     порядку   з позивача   боргу    за  скид  стічних  вод  з  перевищенням ДВП.     Питання правомірності  або   неправомірності     нарахованих   сум   боргу      вирішуються    судом   при    розгляді  спорів,   які   розглядаються  у відповідності   до вимог  діючого  законодавства,   тобто   така    вимога    є  доказом     встановлення    факту    та    елементом   оцінки   фактичних   обставин  справи.

Крім того, станом на день розгляду справи   позивач не є  відключеним від  каналізаційної мережі, взаємовідносини  сторін за спірним договором тривають. Позивачем   не   доведено,  що    будь-якими    діями     відповідача    його   права    або    охоронювані   законом   інтереси  є   порушеними   та   потребують   захисту   в    судовому  порядку.

Згідно зі статтею 43 цього ж Кодексу господарський суд оцінює  докази  за своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно  до п.4 частини  третьої  статті 129 Конституції України та  ст.33 ГПК України   на стороні,   що подала  позов лежить   зобов’язання доведення  тих обставин, на які вона   посилається,  як на підставу  своїх вимог   та заперечень, а  позивачем не   подано  доказів  на  підтвердження своїх  вимог.   Докази, надані  позивачем,  є  неналежними.

Суд вважає,  що  позивачем не доведені належним чином  обставини щодо  неналежного  виконання  відповідачем  взятих на себе зобов’язань  за  договором  № ІІ-4429/01-АВ-2/83-14, у  зв’язку з  чим  позов  є необґрунтованим   та  не підлягаючим  задоволенню в повному обсязі.

За таких підстав,  та керуючись статтями  ст.ст.1, 12,33, 82-85 ГПК України,ст.625 ЦК України,-

ВИРІШИЛА:

В задоволенні позову  відмовити.

Головуючий суддя                                                                     Савченко А.А.

суддя                                                                                            Лаврова Л.С.

суддя                                                                                            Прохоров С.А.

Повний текст рішення оголошено в судовому засіданні 23.04.2007р. по закінченні  розгляду справи.