СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.07                                                                                 Справа № 7/285.

Суддя Калашник Т.Л. розглянув матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства «Комплекс Агромарс», с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сагітта», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення  7572 грн. 50 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –не прибув;

від відповідача –не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 7572 грн. 50 коп. вартості недопоставленого товару.

За листом від 05.07.07 від відповідача втретє надійшло клопотання про відкладення або зупинення розгляду справи, оскільки перерахування здійснюються регулярно та будуть здійснюватися до повного погашення заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до рахунку-фактури № 2 від 15.01.07 позивачем у справі було перераховано на рахунок відповідача у справі 32500 грн. 00 коп. за поставку формаліну у кількості 25 тонн.

На адресу позивача за накладною № 2 від 22.01.07 відповідачем було поставлено формалін. У накладній зокрема зазначено –«без акту недостачі недійсна». 23.01.07 позивачем, у присутності представника відповідача, було складено Акт № 94, у якому зокрема зазначено, що під час приймання товару від відповідача було встановлено, що товар не відповідає кількості вказаній в накладній, а саме різниця складає 5825 кг. на суму 7572 грн. 50 коп.

У зв’язку з наведеним позивачем на адресу відповідача було надіслано лист за № 62 від 30.01.07 з вимогою повернути вартість недопоставленого товару у сумі 7572 грн. 50 коп.

Відповідачем позов не оспорено.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково, з огляду на наступне.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1. ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного  документа,  підписаного  сторонами  та  скріпленого печатками.   Допускається   укладення  господарських  договорів  у спрощений  спосіб,  тобто  шляхом  обміну  листами,  факсограмами, телеграмами,  телефонограмами  тощо,  а також шляхом підтвердження прийняття до виконання  замовлень,  якщо  законом  не  встановлено спеціальні  вимоги  до  форми  та  порядку  укладення  даного виду договорів.

Законом не встановлено вимоги щодо форми договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до рахунку-фактури № 2 від 15.01.07 позивачем у справі було перераховано на рахунок відповідача у справі 32500 грн. 00 коп. за поставку формаліну у кількості 25 тонн.

На адресу позивача за накладною № 2 від 22.01.07 відповідачем було поставлено формалін. У присутності представника відповідача, було складено Акт № 94, у якому зокрема зазначено, що під час приймання товару від відповідача було встановлено, що товар не відповідає кількості вказаній в накладній, а саме різниця складає 5825 кг. на суму 7572 грн. 50 коп.

Якщо  продавець  передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу,  покупець має  право вимагати   передання  кількості  товару,  якої  не  вистачає,  або відмовитися від переданого товару  та  його  оплати,  а  якщо  він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1. ст.. 670 ЦК України).

Позивачем на адресу відповідача було надіслано лист за № 62 від 30.01.07 з вимогою повернути вартість недопоставленого товару у сумі 7572 грн. 50 коп.

Таким чином, факт неналежного виконання відповідачем зобов’язання щодо поставки підтверджується матеріалами справи та не оспорюється ним.

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання  заборгованість відповідача зменшилась та складає 5800 грн. 00 коп., яка і підлягає до стягнення.

У частині стягнення 1772 грн. 50 коп. провадження у справі слід припинити на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України, оскільки цю суму сплачено відповідачем 24.05.07, 07.06.07, 16.06.07, 27.06.07 та 05.07.07, а саме після звернення позивач 11.06.07 з позовом до суду.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволенню за тих підстав, що згідно  статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Строк вирішення цієї справи закінчується 18.07.07, тому суд не має можливості в черговий раз відкладати розгляд справи. Крім того, не підлягає до задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки це не передбачено ст.. 79 ГПК України.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підлягають до задоволення частково  з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 670 ЦК України та керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 80, 82, 84, 85  Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сагітта», м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул.. Молодіжна, 13, на користь Закритого акціонерного товариства «Комплекс Агромарс», с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області,  - борг у сумі 5800 грн. 00 коп., державне мито у сумі 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ.

3. У решті частині позову провадження у справі припинити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його  підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання :  17.07.07.

Суддя                                                                                                              Т.Л.Калашник