ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.05.07 р.                                                                               Справа № 15/87

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка () в особі Донецьких Західних електричних мереж

до відповідача державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” () в особі Красноармійського районного управління

про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 412851,88 грн. з врахуванням ПДВ, інфляцію у розмірі 21621,65 грн., 3% річних  у сумі 22960,53 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Компанієць Т.Є. за довіреністю № 85-07 від 27.12.2006 р.

від відповідача: Чапек Т.В. за довіреністю № 03-24 від 09.01.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Донецьких Західних електричних мереж  до державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” в особі Красноармійського районного управління за спожиту активну  електроенергію в розмірі 344043,24 грн., (в тому числі ПДВ на активну електроенергію в розмірі 68808,64 грн.), інфляцію у розмірі 21621,65 грн., 3% річних у сумі 22960,53 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/87.

На виконання ухвал від 30.03.07 р. та 24.04.2007 р. сторонами були надані відповідні документи.

10.04.07 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог у зв’язку з опискою у позовній заяві і стягнення  з відповідача суми боргу 412851,88 грн., з врахуванням ПДВ.

24.04.2007 року надійшов відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги були визнані частково.

В процесі розгляду справи відповідачем було заявлене клопотання про розстрочку виконання рішення на 12 місяців та зменшення штрафних санкцій.

15.05.2007 року  позивачем було заявлене клопотання про зменшення позовних вимог.

У судовому засіданні представниками сторін було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд, –

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - відкритим акціонерним товариства „Донецькобленерго” в особі Донецьких Західних електричних мереж та відповідачем - державним виробничим підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” в особі Красноармійського районного управління був укладений договір № 34 від 10.12.2002 року на постачання електричної (надалі – Договір), який підписаний обома сторонами.

Внаслідок підписання сторонами договору № 34 від 10.12.2002 р. на постачання електричної енергії у позивача та відповідача виникли відповідні права та обов’язки.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник (за справою – позивач) постачає електричну енергію споживачу (за справою - відповідач), а споживач користується електроенергією та оплачує постачальнику електричної енергії її вартість згідно з умовами даного договору  та додатків до нього, що є його невід’ємними частинами.

Відповідно до пункту 3 додатку № 5 від 10.12.2002 р. оплата отриманого споживачем рахунку повинна виконуватись протягом не більше 5 календарних днів.

В порушення умов договору, відповідач перерахування коштів за спожиту електричну енергію виконував не своєчасно і не в повному обсязі, в наслідок чого виникла заборгованість на користь позивача у розмірі 412851,64 грн. ( в тому числі ПДВ – 68808,64 грн.), на яку відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України були нараховані 3 % річних у сумі 22960,53 грн. та інфляція у сумі 21621,65 грн.

Факт надання електричної енергії підтверджується  копіями актів прийому-передачу та копіями рахунків від 31.03.2005 р. за період з 01.03.2005р. по 31.03.2005 р.; від 29.04.2005 р. за період з 01.04.2005 р. по 30.04.2005 р.; від 31.05.2005 р. за період з 01.05.2005 р. по 31.05.2005 р.; від 28.02.2005 р. за період з 01.02.2005 р. по 28.02.2005 р.; від 31.01.2005 р. з 01.01.2005 р. по 31.01.2005 р., які долучені до матеріалів справи.

Відзивом № 512 від 24.04.2007 року відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме у розмірі основного боргу 412851,88 грн., проти задоволення штрафних санкцій у сумі 44582,18 грн. заперечував, зокрема суму розрахунку інфляційних нарахувань з 19054,41грн. визнав у сумі 1905,42 грн., у зв’язку з помилкою, допущеною при перемноження індексу інфляції на суму боргу за січень 2005 року. За підрахунками позивача сума 3 % річних за квітень 2005 склала 1295,63 грн. за травень 2005 року – 4789,34 грн.

З урахуванням наведених зауважень відповідача, позивач згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України заявою від 15.05.2007 року зменшив розмір 3 % річних з 22960,53 грн. до 22743,82 грн., розмір індексації на суму основного боргу з 21621,65 грн. до 4472,65 грн. Вказану заяву суд прийняв до розгляду і в подальшому розглядав зменшені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. В даному випадку дії відповідача, пов’язані з визнанням суми основного боргу не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Крім того відповідач просив розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців, при цьому посилається на тяжке фінансово-матеріальне становище.

На думку суду,  клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення строком на 12 місяців підлягає задоволенню, оскільки виникненню заборгованості сприяли об’єктивні причини, серед яких дебіторська заборгованість неплатежоспроможних суб’єктів  в особі міськводоканалів у розмірі 90 % від загальної суми дебіторської заборгованості, важке матеріальне становище, а також з урахуванням того, що  послуги, які надаються відповідачем є суспільно необхідними, а саме підприємство є стратегічно важливим для економіки та держави.

Суд  в процесі розгляду справи встановив, що клопотання відповідача  про зменшення розміру штрафу не може бути задоволене на підставі п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, тому як нарахування інфляції та 3 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України не суперечить чинному законодавству та не є штрафними санкціями (неустойка, штраф, пеня).

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зі статті 526 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України  договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищевикладене,  суд вважає,  що спір виник з вини відповідача у зв’язку із порушенням умов договорів №  34 від 10.12.2002 р. та норм Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги, що позов позивачем обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи, підтверджений відповідними доказами, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача частково з врахуванням зменшення позивачем суми позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 22; 32-34; 36; 43; 49; 78; 82 - 85; 115 Господарського процесуального кодексу України”, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет”  (юридична адреса:  83000 м. Донецьк, вул. Артема, 85; ; поточний рахунок 0120 в філії відділу ПІБ в м. Красноармійську; МФО 334497; поточний рахунок 5477 в РУ ПІБ України м. Донецька; МФО 334635) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (юридична адреса: 84601, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11; ; поточний рахунок 0003 в АКБ ПІБ  м. Ясинувата; МФО 334420) суму боргу 440068,35 грн. (а саме: суму основного боргу за спожиту активну електроенергію з врахуванням ПДВ – 412851,88 грн., 3 % річних – 22743,82 грн., індексацію на суму основного боргу – 4472,65 грн.), крім того витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 113,50 грн. та витрати на сплату державного мита у розмірі 4400,68 грн.

Розстрочити виконання судового рішення  на 12 місяців. Стягнення проводити рівними частинами щомісячно по 37048,55 грн.

У судовому засіданні 23.05.2007 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний тест рішення підписаний судом  29.05.2007 р. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя