ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"27" липня 2007 р.                                                                              Справа № 15/231-07

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши справу

За позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «Басф Т.О.В.», м. Київ

до                товариства з обмеженою відповідальністю «Лавіком», Київська обл.,              м. Кагарлик

про                       стягнення 30161,24 грн.

за участю представників:

від позивача:  Хокова С.А. (дов. від 31.05.2007 р.)

від відповідача: не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Басф Т.О.В.»(далі-позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лавіком»(далі-відповідач) про стягнення 30161,24 грн., з яких 25411,62 грн. заборгованості по орендній платі за договором суборенди № 04 від 30.06.2006 р., 2490,39 грн. пені, 1819,75 грн. інфляційних втрат та 439,48 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов договору суборенди № 04 від 30.06.2006 р., відповідачем на сплачена позивачу заборгованість по орендній платі у сумі 25411,62 грн. У зв’язку з наявністю зазначеної заборгованості позивачем нараховано відповідачу 2490,39 грн. пені, 1819,75 грн. інфляційних втрат та 439,48 грн. 3% річних. Всього сума позову становить 30161,24 грн.

В судовому засіданні 27.07.2007 р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судові засідання 13.07.2007 р. та 27.07.2007 р. не з’явився, хоча про час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином,  відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності,  заслухавши пояснення представника позивача,  суд

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2006 р. між позивачем (Орендодавець) та відповідачем (Орендар), на підставі договору оренди, укладеного між позивачем та ЗАТ «Агробуд-1», згідно з умовами якого ТОВ «Басф Т.О.В.»має право здавати в оренду об’єкт оренди – приміщення на 6 поверсі будинку, що розташований за адресою м. Київ, вул. П. Лумумби,4/6, був укладений договір суборенди № 04. Відповідно до умов Договору суборенди № 04 від 30.06.2006 р. Орендодавець зобов’язався передати Орендарю в тимчасове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 145,1 кв.м у будинку, що розташований за адресою: 01042, м. Київ, вул. П. Лумумби, 4/6, приміщення якого знаходяться у тимчасовому користуванні Орендодавця, а Орендар зобов’язався прийняти майно, використовувати його згідно з цільовим призначенням, вносити плату за його використання та повернути його Орендодавцю у належному стані після закінчення строку суборенди. Пунктом 3.1 Договору суборенди встановлено, що за володіння і користування майном, що знаходиться в суборенді протягом всього строку дії цього Договору встановлюється щомісячна орендна плата у розмірі 18282,60 грн.

Згідно з п. 6.3 Договору суборенди № 04  від 30.06.2006 р. зазначений договір вступає в силу з дати його укладення та діє до 30.06.2007 р. включно.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір суборенди № 04 від 30.06.2006 р., укладений між позивачем та відповідачем, нотаріально не посвідчений.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на час укладення договору) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (її окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 1 ст. 220 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, оскільки в порушення вимог ч.2 ст. 793 Цивільного кодексу України, Договір суборенди приміщень № 04 від 30.06.2006 р., нотаріально не посвідчений, зазначений договір суборенди приміщень № 04 від 30.06.2006 р. є нікчемним.

Частиною 1 статті 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Пунктом 1 частини 1 статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

Оскільки відповідно ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, є недійсним з моменту його вчинення та він не створює юридичних наслідків, то суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Лавіком»25411,62 грн. заборгованості по орендній платі за договором суборенди № 04 від 30.06.2006 р. та платежів, пов’язаних з несвоєчасною сплатою заборгованості.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача у справі.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя

Рішення підписано 06.08.2007 р.