ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 вересня 2007 р.
№ 25-30/346-06-10930

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

С. Шевчук,
С. Владимиренко,
І. Воліка - доповідача,

розглянувши матеріали касаційної скарги
Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

на постанову
від 12.06.2007 року

Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 25-30/346-06-10930

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) будівельно-фінансової компанії "Південбудкомплект"

до
Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

треті
особи
Міністерство оборони України , Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області

про
визнання права власності на 92/100 частини споруди

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита.

Згідно з п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, яка стосується розміру ставок державного мита, із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за ново виявленими обставинами, які подаються до господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 32 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита” з позовних заяв про право власності на майно, про визнання недійсними договорів відчуження майна, про визнання права на частку в майні, про виділення частки із загального майна і про витребування спадкоємцями належної їм частки майна держане мито сплачується виходячи з вартості розшукуваного майна або його частки.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що відповідно до п. “а” ч. 2              ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції Закону від 25.03.2005 року, що набрав законної сили 31.03.2005 року) із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, додана скаржником до касаційної скарги квитанція № 3 від 10.07.2007 року на суму 8,50 грн. не свідчить про сплату державного мита у встановленому розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню з підстав передбачених п. 4 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Додані до матеріалів касаційної скарги чеки № 6775, № 6776, № 6777 від 10.07.2007 року не можуть вважатися належними доказами відправки копій касаційної скарги іншим сторонам у справі, оскільки вони не містять адреси отримувачів, до того ж напис щодо найменування адресатів зроблений від руки та невідомо коли, а тому за відсутності достовірних даних про виконання вимог       ст. 111 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113  Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2007 року у справі                   № 25-30/346-06-10930 повернути скаржнику.

Видати довідку про повернення з Державного бюджету України державного мита в сумі 8,50 грн., сплаченого скаржником за квитанцією № 3 від 10.07.2007 року.

Судді :                                                                                   С. Шевчук

С. Владимиренко

І. Волік