ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"15" березня 2007 р.                                                  Справа № 6/364а/28а

14 год. 50 хв. , м. Чернігів

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                           Блохіної Ж.В.

за участю секретаря                Кузьміна М.М.,

за участю  представників:

позивача                                    Заболотного О.М., довіреність №07-11/06  від 07.11.2006р.,

відповідача                               Скепської О.В., довіреність №23724/10/10-010   від

10.10.2006р., Редька С.В., довіреність №30389/10/10-010

від 25.12.2006р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні позов      товариства з обмеженою відповідальністю  “Вуд Індустрі”,

м. Чернігів, вул. О. Молодчого, 18,

до  відповідача                         Державної податкової інспекції у м. Чернігові,

м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28,

про                                              визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю “Вуд Індустрі” подано позов до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення №/0 від 20.11.2006р., яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі  38254 грн. за девтий місяць 2006 року.

Відповідач заперечує проти позовних вимог.

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, оскільки спірне рішення прийнято відповідачем з порушенням чинного законодавства, без врахування фактичних обставин, що порушує права позивача. Представник позивача пояснив, що  в серпні 2006 року були придбані основні фонди та будівельно-монтажні роботи по реконструкції деревообробного заводу на загальну суму 229522,10 грн., в т.ч. ПДВ 38253,77 грн. та сплачено  постачальникам в серпні 2006 року ПДВ в розмірі 38253,77 грн. 09.11.2006р. до ДПІ у м. Чернігові позивачем було подано  уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок  за вересень 2006 року  (уточнення показників податкової декларації з ПДВ за вересень 2006 року), за наслідками яких було заявлено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню у відповідності до вимог Закону про ПДВ (рядок 25 Декларації), розрахунок суми бюджетного відшкодування на вересень 2006 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок в розмірі 38254 грн.  Представник вважає, що у відповідності до норм абзацу “а” п.п.7.7.11, п.п.7.7.1,7.7.2, 7.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” позивач правомірно заявив суму ПДВ до відшкодування в розмірі 38254 грн. за вересень  2006р.

Представники відповідача просять у позові відмовити, оскільки  податкове повідомлення - рішення прийнято у відповідності до законодавства, обґрунтовано, з врахуванням всіх обставин, які були встановлені при проведенні  камеральної перевірки  податкової декларації  позивача з ПДВ. Окрім того, представники відповідача просять при прийняття судового рішення врахувати листи Державної податкової адміністрації України від 19.07.2006р. №13706/7/16-1517-26 „Щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ” та від 27.04.2006р. №8003/7/16-1517-26, якими керувалась ДПІ у м. Чернігові при проведенні камеральної перевірки позивача.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові було прийнято податкове повідомлення-рішення  №/0 від 20.11.2006р., яким ТОВ “Вуд Індустрі”  відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі  38254 грн. за девтий місяць 2006 року.

Спірне рішення було прийнято відповідачем на підставі висновків  документальної невиїзної (камеральної ) перевірки уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з  податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок ТОВ “Вуд Індустрі”, поданого за вересень 2006 року (дата реєстрації в податковому органі 09.11.2006р., вх.№124304), за результатами якої складено акт №111/15-238 від 20.11.2006р.

Як вбачається з  вищевказаного акту, перевіркою встановлено порушення абзацу “а” п.п.7.7.11, п.7.7 ст.7  Закону України “Про податок на додану вартість” №168/97-ВР від 03.04.1997р., а саме: „платник прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування.  ТОВ “Вуд Індустрі” зареєстровано платником ПДВ 19.06.2006р. Але  особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців  до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування,  не має права отримання бюджетного відшкодування. Отже, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку дорівнює нулю, тобто, значення р.8.7 зменшується на 38254 грн., значення п.8.5 збільшується на 38254 грн.”

За таких обставин  за висновками перевірки на підставі п.п.7.7.5 та 7.7.6 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”:

1)          зменшується сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку  на 38254 грн.;

2)          збільшується сума, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 38254 грн.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

02.08.2006р. позивачем було придбано у ПНВП „Квазар інформаційні технології” основні засоби (компютер, копіювальний апарат, тощо) на загальну суму 5353,80 грн., в тому числі ПДВ 829,30 грн., яка була  перерахована позивачем  продавцю товару платіжним дорученням №20 від 02.08.2006р., в тому числі і ПДВ в сумі 892,30 грн. Сума податку на додану вартість в розмірі 892,30 грн. віднесена позивачем до складу податкового кредиту в серпні 2006р. на підставі виданої продавцем товару  належним чином оформленої податкової накладної №424 від 02.08.2006р. на суму 5353,80 грн., в т.ч. ПДВ 892,30 грн.

09.08.2006р.  позивачем укладено договір підряду №18/07-06, за умовами якого підрядник, товариство з обмеженою відповідальністю „Відродження Полісся”, бере на себе зобовязання виконати на користь позивача будівельно-монтажні роботи по реконструкції деревообробного заводу в м. Корюківка. Ціна предмету договору складає 302974 грн. Платіжним дорученням №21 від 11.08.2006р. позивач здійснив передоплату  по договору підряду на суму 212081 грн., в т.ч. ПДВ 35346,97 грн. На підставі податкової накладної №118 від 11.08.2006р. на суму 212081,80 грн., в т.ч. ПДВ 35346,97 грн., виписаної  ТОВ „Відродження Полісся”,  позивач відніс до складу податкового кредиту у серпні 2006 р. ПДВ в сумі 35346,97 грн.

29.08.2006р. на підставі акту №2 прийому-передачі основних засобів та  протоколів аукціону №№ 1 –10 від 28.08.2006р. позивач прийняв від продавця ДП „Корюківський лісгосп” основні фонди на загальну суму 12087 грн., яку перерахував на рахунок продавця платіжними дорученнями №30 від 22.08.2006р. в розмірі 1080 грн. та №35 від 31.08.2006р. в розмірі 11007 грн. На підставі податкової накладної №39 від 31.08.2006р., виписаної продавцем ДП „Корюківський лісгосп”, позивач відніс до складу податкового кредиту в серпні 2006 р. сплачене ПДВ в сумі 2014,50 грн.

Таким  чином позивачем придбано в серпні 2006 року основні фонди та будівельно-монтажні роботи по реконструкції деревообробного заводу на загальну суму 229522,10 грн., в тому числі  податок на додану вартість 38253,77 грн. , який повністю сплачений продавцям товару (робіт, послуг).

У відповідності до п. 1.8 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР ( далі –Закон №168) бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.п. 7.7.1. п.7.7 ст.7 Закону №168 сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168 встановлено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з п.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону №168 платник   податку,   який   має   право  на  одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

У відповідності до п.п.7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закон №168 протягом  30  днів,  наступних   за   днем   отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

09.11.2006р. до ДПІ у м. Чернігові позивачем було подано  уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок  за вересень 2006 року  (уточнення показників податкової декларації з ПДВ за вересень 2006 року), в результаті чого було заявлено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню у відповідності до вимог Закону про ПДВ (рядок 25 Декларації), розрахунок суми бюджетного відшкодування на вересень 2006 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок в розмірі 38254 грн., керуючись  нормами абзацу „а” п.п.7.7.11, п.п.7.7.1, 7.7.2, 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону №168.

У п.п.7.7.11 п.7.ст.7 Закону №168 визначено коло осіб,  які не мають  права  на  отримання  бюджетного відшкодування, а саме:

а) особа, яка:

була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на  бюджетне відшкодування, та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів;

не провадила діяльність протягом останніх дванадцяти календарних місяців;

б) особа, яка є платником єдиного податку за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності, що передбачають сплату цього податку у спосіб, відмінний від встановленого цим Законом, або звільнення від такої сплати.

Оскільки нарахування позивачем податкового кредиту у сумі 38253,77 грн. відбулося внаслідок придбання основних фондів та будівельно - монтажних робіт по реконструкції деревообробного заводу у серпні 2006 року, то відповідно до приписів підпункту “а” п.п.7.7.11, 7.7.1, 7.7.2, 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону №168 позивач правомірно  у уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням виявлених помилок у звітному періоді - вересні 2006 р. та розрахунку суми бюджетного відшкодування за вересень 2006 р., поданим у листопаді 2006р., збільшив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 38254 грн.

Таким чином, ДПІ у м. Чернігові  при проведенні перевірки та прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення не враховані приписи підпункту “а” п.п.7.7.11 пункту 7.7 статті 7 Закону №168, що в свою чергу призвело до неправильних висновків перевірки та прийняття рішення, яке не відповідає чинному законодавству.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням  адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У частини 3 статті 2 КАС України передбачено наступне:

“У  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в Україні в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездітності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів належними засобами доказування правомірність прийняття свого рішення.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору, діяв з порушенням законів України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення,  недобросовісно, а тому таке рішення має бути визнано недійсними.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

С У Д    П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати повністю нечинним податкове повідомлення –рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові №/0 від 20.11.2006р., яким товариству з обмеженою відповідальністю “Вуд Індустрі” відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі  38254 грн. за девтий місяць 2006 року.

3.  Стягнути з державного бюджету України на користь  товариства з обмеженою відповідальністю “Вуд Індустрі” (м. Чернігів, вул. О. Молодчого, 18, код 34338802, рахунок 7015 в Чернігівському РУ Приватбанку) 3,40 грн. судових витрат

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений  Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160  Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                                                                   Блохіна Ж.В.