ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 р.
№ 5/164

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2007

у справі
господарського суду Чернівецької області

за позовом
Обласного державного комунального підприємства "Чернівціоблтепломережа"

до
Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області

про
стягнення 66017,70 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
Турик І.М.-дов.№ 1215 від 20.09.2006

від відповідача:
Якубенко В.М.-дов.№ 09/1259 від 03.07.2007

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 18.10.2006 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнено з Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області на користь Обласного державного комунального підприємства "Чернівціоблтепломережа" –3 % річних 22 грн. 75 коп., інфляційні 20 грн.10 коп., пеню 136 грн. 50 коп., державне мито 46 грн. 21 коп., витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу 8 грн. 26коп.

В частині стягнення 4193 грн. 86 коп. провадження у справі припинено за відсутності предмету спору між сторонами.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2007 рішення господарського суду Чернівецької області від 18.10.2006 в частині стягнення з Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області на користь ОДКП "Чернівціоблтепломережа" –3 % річних 22 грн. 75 коп., інфляційних - 20 грн.10 коп., пені - 136 грн. 50 коп., державного мита - 46 грн. 21коп., витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу - 8 грн. 26коп. та в частині відмови решті позову –скасовано. Прийнято в цій частині вимог нове рішення, яким стягнуто з Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області на користь МКП  "Чернівцітеплокомуненерго" –58141,32 грн. боргу, 2691,07 грн. пені, 566,54 грн. інфляційних, 429, 91 грн. річних, 660,18 грн. держмита та 118 грн. інформаційно-технічних витрат.

В іншій частині рішення суду  залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що пунктом 4.2.3 договору № 2 про постачання теплової енергії від 23.05.2001 передбачено, що позивач зобов’язаний повідомляти відповідача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів. Рішення обласної ради № 188-23/05 від 25.11.2005 "Про затвердження" розмірів тарифів на послуги теплопостачання" опубліковано в газеті "Буковинське віче" від 30.11.2005 з дотриманням ст. 32 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації.

Не погоджуючись з постановою Кельменецька районна державна адміністрація Чернівецької області звернулась  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить її скасувати посилаючись на те, що судом порушенні норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 525, 526, Цивільного кодексу України, ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 193 Господарського кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права  при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити .

Господарським судом встановлено, що 23.05.2001 між Обласним державним комунальним підприємством “Чернівціоблтепломережа”, як енергопостачальною організацією та Кельменецькою районною державною адміністрацією Чернівецької області, як споживачем було укладено договір № 2 про постачання теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого енергопостачальна організація бере на себе зобов’язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, а споживач зобов’язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно з підпунктом 3.2.2. пункту 3.2. вказаного договору відповідач зобов’язувався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

В додатку № 1 до договору, сторони погодили тариф за 1 м2 теплоресурсу –3,07 грн..

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 32 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів.

Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що енергопостачальна організація зобов’язана повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів.

Чернівецька обласна рада опублікувала в газеті "Буковинське Віче" від 30.11.2005 за № 90 своє рішення "Про затвердження розмірів тарифів на послуги теплопостачання" від 25.11.2005 № 188-23/05, однак, як встановлено господарським судом, ця обставина не свідчить про виконання енергопостачальною організацією свого обов'язку про повідомлення споживачів про зміну тарифів.

Отже, зміна тарифу не відбулась в рамках договірних правовідносин між сторонами, у зв'язку з чим відповідач правомірно у відповідності до договору та встановленого тарифу (3,07 грн.) сплачував за спожиту теплову енергію в січні –квітні 2006 року.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а як зазначалося вище, відповідач у повному обсязі виконав свої зобов’язання щодо оплати отриманої теплової енергії.

Після порушення господарським судом провадження у справі, відповідач згідно платіжного доручення № 7 від 02.08.2006 сплатив боргу в сумі 4193,86 грн..

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу на суму заявленої до стягнення боргу –інфляційні 566,54 грн., 3% річних –424,91 грн., та згідно п.7.2.3 договору –пеню 2691,07 грн.

Отже, господарський суд правомірно дійшов висновку, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% - 22, 75 грн., інфляційних –20,10 грн., - пені 136,50 грн..

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що постанова Львівського апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а рішення господарського суду Чернівецької області як законне та обґрунтоване, залишенню без змін

На підставі викладеного, керуючись п.6 ст.ст.1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову від 15.02.2007 Львівського апеляційного господарського суду зі справи № 5/164 скасувати.

Рішення від 18.10.2006 господарського суду Чернівецької області з даної справи залишити без змін.

Доручити господарському суду Чернівецької області видати відповідні накази з урахуванням ст.122 Господарського процесуального кодексу.

Головуючий                                                          В.С. Божок

Судді                                                                      Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко