Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2007
р.
Справа №29/94-07

Колегія суддів у складі:

головуючого
судді  Токара М.В., судді Івакіної В.О.,
судді Сіверіна В.І.

при
секретарі   Саутенко К.О.

за
участю представників сторін:

позивача
-  не з'явився

відповідача - Манірко О.А.
(доручення у справі)

Харківської міської ради -Ткаченко Т.В. (доручення у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської
міської ради вх.№1681Х/1-11 на рішення господарського суду Харківської
області від 16 лютого 2007р. по справі
№29/94-07

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до Приватного підприємства «АРАКС»,
м. Харків

про визнання договору укладеним та визнання права власності

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.02.2007 р.
по справі №29/94-07 (суддя Тихий П.В.) задоволені позовні вимоги позивача.
Визнано за ФОП ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_1 право власності на нежитлову
будівлю -павільйон побутового обслуговування населення (вулканізація) загальною
площею 35,2кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та стягнено з ПП
«АРАКС»на користь ФОП ОСОБА_1 102грн. державного мита та 118грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Харківська міська рада, як особа, яка не була залучена до участі у
справі, звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від
16.02.2007 р. по справі №29/94-07 та прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Стаття129 Конституції України визначає одними з основних
засад   судочинства законність та
забезпечення апеляційного та касаційного
оскарження   рішення   суду,
крім випадків, встановлених законом.

Пленум
Верховного  Суду  України
в  пункті  2
постанови від 1 листопада 1996 року  №9
"Про застосування Конституції
України  при  здійсненні
правосуддя" роз'яснив,  що
оскільки Конституція України,  як  зазначено
в  її статті 8,  має найвищу юридичну силу,  а її норми є нормами прямої дії,  суди при розгляді конкретних  справ
мають  оцінювати  зміст будь-якого закону чи іншого
нормативно-правового акта з точки зору його
відповідності  Конституції  і
в  усіх  необхідних
випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Статтею 107
Господарського  процесуального  кодексу
України закріплено право осіб, яких не було залучено до участі у  справі,
на  касаційне  оскарження
рішень і постанов суду,  що
стосується їх прав і обов'язків.
Обмеження  права  на
апеляційне оскарження  для цих
осіб суперечить статті 129 Конституції України.

Харківська міська рада в апеляційній скарзі зазначає, що
відповідно до чинного законодавства лише власник земельної ділянки має право
зводити на ній будівлі та споруди, а оскільки ПП «Аракс»не здав будівлю до
експлуатації, то не став її власником в установленому порядку відповідно до ч.2
статті 331 Цивільного кодексу України, а оскільки ПП «Аракс»не було власником
павільйону на момент відчуження, то відповідно до статті 658 Цивільного кодексу
України не мало  права укладати договір
купівлі-продажу.

Позивач -Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 надав відзив на
апеляційну скаргу Харківської міської ради в якому зазначає, що вважає  рішення господарського суду Харківської
області законним в зв'язку з чим, просить залишити рішення без змін, а апеляційну
скаргу Харківської міської ради без задоволення.

Також позивач просить розглянути справу за його відсутності в
зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні.

Відповідач -ПП «Аракс»також надав відзив на апеляційну скаргу
Харківської міської ради в якому зазначає, що вважає  рішення господарського суду Харківської
області від 16.02.2007р. законним і обґрунтованим в зв'язку з чим, просить
залишити його без змін, а апеляційну скаргу Харківської міської ради без
задоволення.

Судова колегія розглянула апеляційну скаргу, перевірила матеріали
справи, заслухала представників Харківської міської ради та відповідача і
встановила наступне.

Позивач -Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, а у відзиві на апеляційну скаргу просить розглянути справу без його
участі в зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні (а.с. 65).

Як вбачається з матеріалів справи позивач -Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з
позовом в якому просив суд визнати договір купівлі-продажу від 15.12.2006р.
укладеним та визнати за ним право власності на нежитлову будівлю -павільйон
побутового обслуговування населення (пункт вулканізації), загальною площею
35,2кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на статті 11,
325, 328, 334, 220 Цивільного кодексу України.

Позивач в подальшому позовних вимог не змінював та не уточнював.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16 лютого
2007р., як зазначено в рішенні (а.а. 42) позов задоволено повністю та визнано
за фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю
-павільйонна побутового обслуговування населення (вулканізація) загальною
площею 35,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Позовні ж вимоги про визнання договору купівлі-продажу від
15.12.2006р. укладеним господарським судом Харківської області при прийнятті
оскаржуваного рішення взагалі не розглядались і рішення по зазначених вимогах
судом не прийняте.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір
купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Договір купівлі-продажу будівлі -павільйону побутового
обслуговування населення (вулканізації), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 від
15.12.2006р. (а.с. 8) нотаріально не посвідчений, а значить не відповідає
вимогам закону, а саме статті 657 Цивільного кодексу України, а тому не може
вважатись укладеним в установленому порядку.

Дійсно, відповідно до ч.2 статті 220 Цивільного кодексу України,
на яку посилався і позивач в позовній заяві, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, але одна із
сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним.

У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не
вимагається.

Позивачем вимога про визнання договору купівлі-продажу від
15.12.2006р. дійсним не заявлялась і місцевим господарським судом не розглядалась.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що
позивач в позовній заяві не зазначав, що відповідач ухилявся від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу та не надав доказів щодо звернення до
відповідача із зазначеним проханням, як відсутні і докази в підтвердження
ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від
15.12.2006р., а посилання суду в протоколі судового засідання від 16.02.2007р.
(а.с. 39) на наявність факту звернення позивача з проханням про нотаріальне
посвідчення договору купівлі-продажу від 15.12.2006р. та пояснення відповідача,
що він нібито ухилявся від нотаріального посвідчення в зв'язку з дослівно:
«відсутністю часу для здійснення вказаних дій»не приймаються до уваги, оскільки
жодних доказів в підтвердження зазначених пояснень сторонами не надано.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що як на
момент укладення договору купівлі-продажу від 15.12.2006р. так і на момент
розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції сторонами не надано
доказів, що будівля павільйону побутового обслуговування населення
(вулканізації) за адресою: АДРЕСА_2, була здана в експлуатацію в установленому
порядку та як продавцю, так і покупцю в установленому порядку Харківською міською
радою виділялась земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 та на земельну ділянку
за вказаною адресою було належним чином оформлене право власності чи
користування.

Зазначені обставини підтверджуються попередженням Управління
земельних відносин №5872 від 24.10.2006р. (а.с. 54) адресованому директору ПП
«Аракс».

Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Харківської міської
ради НОМЕР_1 «Про дозвіл ПП «Аракс»на проектування та будівництво павільйону
побутового обслуговування населення (вулканізація) по АДРЕСА_2»ПП
«Аракс»повинне було виконати цілий ряд дій. Що передувало будівництву та
відповідно п. 3.4.3 пред'явити об'єкт державній приймальній комісії для
прийняття до експлуатації, а згідно пункту 4 вищезазначеного рішення ПП
«Аракс»було попереджено, що земельна ділянка для експлуатації об'єкту буде
надана окремим рішенням після прийняття його до експлуатації (а.с. 89).
Земельна ділянка по рішенню НОМЕР_1 була надана ПП «Аракс»в оренду до
01.12.2001р., але договір оренди і на зазначений термін ПП «Аракс»не наданий.

Таким чином, ПП «Аракс»по договору купівлі-продажу від
15.12.2006р. було продано позивачу самочинно збудоване нерухоме майно.

Що стосується визнання за позивачем права власності на будівлю
-павільйон побутового обслуговування населення (вулканізація), то як уже було
зазначено вище, придбана позивачем по договору купівлі-продажу від 15.12.2006р.
будівля є самочинним будівництвом, а відповідно до ч.2 статті 376 Цивільного
кодексу України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не
набуває право власності на нього, а як зазначено в ч.3 вказаної статті право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була їй відведена відповідна і для цієї мети за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Позивач не надав доказів надання земельної ділянки під самочинне
будівництво як ПП «Аракс»так і самому позивачу, а тому оскільки ПП «Аракс»на
момент продажу позивачу будівлі не було належним власником будівлі то і за
позивачем не може бути визнане право власності на будівлю придбану по договору
купівлі-продажу від15.12.2006р.

На підставі викладеного
судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської
області від 16.02.2007р. по справі №29/94-07 прийняте при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а апеляційна скарга
Харківської міської ради підлягає задоволенню.

Позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з вищевказаних
підстав.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 2 статті 103, п.п.1),4) ч.1
статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова
колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 16 лютого 2007
року по справі №29/94-07 скасувати та прийняти нове рішення яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Головуючий суддя                   (підпис)                                 Токар
М.В.

суддя                    (підпис)                                Івакіна В.О.

суддя
(підпис)                                 Сіверін В.І.