Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" липня 2007 р.
Справа № 5/1645

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Климчук А.В., довір. від 27.02.07

від відповідача Маловічко В.Ю., довір. від 06.09.06

Розглянув справу за позовом Житомирської обласної Ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" (м.Житомир)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" (м. Андрушівка)

третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Соха"

про стягнення 15 706 600 грн.

Спір розглядається у більш тривалий термін за погодженням сторін на підставі ч.4 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача  на свою користь  15 706 600грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Пояснив, що  згідно договору про надання благодійної допомоги  від 24 листопада 2004 року, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Соха" передала Житомирській обласній раді Українського фонду "Реабілітація інвалідів" посіви озимої пшениці в кількості 500га на загальну суму 9 250 000грн. Рішенням господарського суду Житомирської області у справі №12/1899 було зобов'язано відповідача повернути Житомирській обласній раді Українського фонду "Реабілітація інвалідів" зібраного з посівів 500га  врожаю, а саме: озимої пшениці вагою 1268 тонн 640кг.  Позивач планував, в результаті проведення посівної весною 2005 року отримати від використання 1268тонн 640кг ярої пшениці дохід в розмірі 15 706 600грн. Але по вині відповідача не отримав їх. Тому позивачеві причинено збитки на зазначену суму, в результаті зриву позивачу посівної весною 2005 року.

Представник відповідача проти позову у засіданні суду заперечував, пояснив, що ніяких доказів у підтвердження своїх доводів позивач не надав. Збитків позивачу не причиняв.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

- Позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки у сумі 15706600грн., в зв'язку з тим, що  відповідач  чинив  перешкоди позивачу щодо збору та розпорядженням урожаєм, а також щодо проведення  посівної у 2005р., обгрунтовуючи вимоги рішенням господарського суду Житомирської області від 03.02.06. у справі №12/1899, листом  директора позивача, постановою про відмову у порушенні кримінальної справи проти посадових осіб відповідача.

- Дійсно  рішенням господарського суду Житомирської області від  03.02.06. було   визнано право власності за Житомирською обласною Радою Українського Фонду "Реабілітація інвалідів" на майно у вигляді озимої пшениці та використовуваних відходів загальною  вагою1268 тон 640 кг,  з яких 708945 кг озима пшениця та 13005 кг використовувані відходи знаходяться в коморі № 1 с. Павелки Андрушівського району Житомирської області, 536980 кг  озима пшениця та 3710 кг використовувані відходи знаходяться в коморі № 2 с. Гарапівка, Андрушівського району Житомирської області, а також зобов’язано Сільскогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Дари Ланів” повернути зазначену вище озиму пшеницю та використовувані відходи  Житомирській обласній Раді Українського Фонду "Реабілітація інвалідів" (а.с.18 - 21).

А відповідно до ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких буруть участь ті самі сторони.

-Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову враховуючи наступне:

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність  завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю виникає за наявності: збитків, протиправності дій  (вини), безпосереднього причинного зв'язку між збитками і протиправними діями - вини.

Таким чином, тільки за наявності усіх перелічених вище підстав відповідач повинен відшкодувати збитки (неодержані доходи) позивачеві.

Про що і зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України  N 6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Проте, позивач не надав належних доказів, що підтверджували би  наявність збитків, неправомірних дій відповідача та причинного зв'язку між неправомірними діями і збитками.

Відсутність вини відповідача підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи проти працівників відповідача від 23.04.05. (а.с.11) та відповіддю Андрушівського районного відділу МВС України   від 24.04.06. (а.с.10).

Відповідно до ст.  32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких  господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Посилання позивача на листи,  постанову про відмову в порушенні кримінальної справи  не можна розцінювати  як доказ  неправомірних дій відповідача.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, тільки вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили,  є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

З постанов про відмову в порушенні кримінальної справи як від 23.04.05. (а.с.11-12), так і від 24.07.06. (а.с.116,118) в діях службових осіб відсутні склади злочину, передбачені ст.ст.365, 364 КК України.

Відповідно до ст. 15 КПК України, ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню інакше як  за вироком суду й  відповідно до закону.

Отже, належним доказом, вини зі сторони службових осіб відповідача може бути вирок суду, який в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача у причиненні збитків чи неотриманих доходів позивачем.

Крім того, позивачем не надано належних доказів, в підтвердження йому збитків на суму 15706600грн.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є:

-1).втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки),

-2). доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд не приймає доводи позивача в частині підтвердження розміру збитків науковим джерелом "Рабочая тетрадь агронома по интенсивных технологиям возделывания озимых  культур",  Київ 1986р., вид-во "Урожай", оскільки зазначені  доводи позивача не можуть бути належним доказом у справі щодо розміру причинених збитків відповідачем позивачеві.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський   суд  приймає  тільки  ті  докази,  які  мають значення для справи.

Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не    можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що  позовні вимоги позивача є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.  33, 34, 35, 43,44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає  законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання мотивованого рішення у  відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя
Брагіна Я.В.

Дата підписання рішення: 20.07.07.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - поз.

3-відп.

4-трет. особі.