ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.07                                                                                        Справа №  20/218/07

Суддя

За позовом Закритого акціонерного товариства “Агріматко-Україна”, Київська область, м.Вишневе

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Конвеєр”, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район,  с.Велика Знам`янка

про стягнення суми 27475,23 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Науменко Г.П. (довіреність № 031 від 01.01.2007р.);

Від відповідача –не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за поставлену  продукцію за договором № СПК-261015 від 06.02.2006р. з урахуванням пені, в розмірі  27475,23 грн.

Ухвалою господарського суду від 25.04.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/218/07,  судове засідання  призначено на 17.05.2007р.

За згодою представника позивача у судовому засіданні 17.05.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст. 509, 525, 526 ЦК Украъни, ст.ст.173, 193 ГК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.02.2006р. між Закритим акціонерним товариством “”Агріматко-Україна (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Конвеєр” (покупець, відповідач) був укладений договір №СПК-261015 , за яким продавець зобов’язався передати у власність, а покупець - прийняти і оплатити товар, вказану в специфікаціях. Вид товару: насіння.

Відповідно до п.п.1.2 договору загальна сума товару встановлюється відповідно до специфікацій  і визначається як арифметична сума за специфікаціями.

Згідно з п. 3.1. покупець здійснює в строк до 01.03.2006р попередню оплату в розмірі 100% від  суми договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання  умов договору позивач передав у власність відповідачу насіння по видатковим накладним № аАГ-031600036  на суму 42900 грн.,  № аАг-032000014 на суму 20475 грн., № аАГ-032300049 на суму 25350 грн. насіння на загальну суму 88725 грн. Відповідач частково сплатив борг  у розмірі 63375 грн. Внаслідок чого, у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 25350  грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми  25350 грн. основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Конвеєр” на користь позивача основного боргу  25350 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 2125,23 грн. за період з 01.03.2006р. по 28.08.2006р.

Згідно з ст.ст.610,611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням зобов’язання, у разі якого настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку затримки оплати з вини покупця він  сплачує постачальнику  пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен  день прострочення.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає  доказаним,  однак вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають на наступних підставах.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 2125,23 грн. за період з 01.03.2006р. по 28.08.2006р., при цьому в розрахунку виходить із розміру подвійної облікової ставки НБУ 17%.  Між тим, з 01.03.2006р. по 09.06.2006р. ставка НБУ була 9,5% (подвійна –19%) і лише з 10.06.2006р. –8,5% (подвійна –17%).

Крім того, статтями 256-258 ЦК України передбачено строки, у межах яких особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність). Так, згідно з приписами ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Приписами ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позивач звернувся до суду 17.04.2007р., однак нараховує пеню у  розрахунку з 01.03.2006р.

Оскільки в силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають на наведених вище підставах.

Згідно з ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 253 грн. 50 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Конвеєр” (71300, Запорізька область,   м.Камянка - Дніпровська,  вул. Промислова 1, р/р 1  в ЗОД АППБ “Аваль” м. Запоріжжя, МФО 313827, )  на користь Закритого акціонерного товариства “Агріматко-Україна” (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе,  вул. В.Чорновола, 45, п/р 557 в АКБ “Райффайзенбанк Україна”  м.Київ, МФО 300528, ) суму 25350 грн. 00 коп. основного боргу,  суму 253 грн. 50 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  26.06. 2007 р.