ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

справа №

За позовом прокурора Ленінського району м.Севастополя (99011, м.Севастополь, вул.Вороніна, 11) в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Севастопольської міської ради (99011, м.Севастополь, вул.Луначарського, 5)

до Дочірнього підприємства „Масандра-Севастополь” Закритого акціонерного товариства „Торгівельний дім „Масандра” (99040, м.Севастополь, вул.Кулакова, 36)

про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості у сумі 8428,84 грн.,

Суддя Лазарев С.Г.

представників сторін:

прокурор –Шаблін Є.І., посвідчення № 490 від 21.03.2007,

позивача –   Сарахман С.О., довіреність б/н від 01.08.2007,

відповідач –не з'явився,

С у т ь   с п о р а:

Прокурор Ленінського району м.Севастополя звернувся до суду в інтересах держави в особі Фонд комунального майна Севастопольської міської ради з позовною заявою до Дочірнього підприємства „Масандра-Севастополь” Закритого акціонерного товариства „Торгівельний дім „Масандра” про розірвання договору оренди нерухомого майна № 318-01 від 10.12.2001 та стягнення заборгованості у сумі 8428,84 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем належним чином не виконувались договірні обов’язки щодо внесення орендної плати відповідно до умов договору оренди нерухомого майна № 318-01 від 10.12.2001.

В ході судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням (вх. № 24324 від 24.07.2007) про уточнення позовних вимог в частини вказівки найменування відповідача.

В подальшому прокурор знову звернувся з клопотання (вх. № 25035 від 01.08.2007) про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 11727,02 грн., з яких: 10244,90 грн. –основна заборгованість, 1243,89 грн. –пеня, 238,23 грн. -3% річних.

Представник позивача зі збільшеними позовними вимогами згоден, надав обґрунтований розрахунок заборгованості відповідача (вх. №25034 від 01.08.2007).

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач має  право до винесення  рішення  по  справі   збільшити   позовні  вимоги.

Оскільки збільшення позовних вимог є правом позивача і не порушує чиї-небудь права і що охороняються законом інтереси, суд визнав можливим заявлене клопотання задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не представив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у позові та згідно довідки Управління статистики у м.Севастополі.

Згідно ст.  75 Господарського процесуального кодексу України  суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам прокурора та позивача роз'яснені їх процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслуховуючи пояснення представників прокурора та позивача, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст.121 Конституції України, на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України передбачає права і  обов’язки  звернення  прокурора в господарський суд в інтересах  держави.

Відповідно до ч.5 ст.361 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

10.12.2001 року між Управлінням з питань майна комунальної власності СМДА (орендодавець), правонаступником якого є Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради, та Дочірнім підприємством „Масандра-Севастополь” Закритого акціонерного товариства „Торгівельний дім „Масандра” (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна № 318-01, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар приймав вбудоване нежитлове приміщення,  загальною  площею 106,9 кв. м., розташоване за адресою:  м. Севастополь, вул..кулакова, 36.

Згідно пункту 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне  користування майно, вартість якого, згідно Акту оцінки вартості  від 27.06.2001 складає 48297,00 грн.

Відповідно до пункту 2.4 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Орендованим майном одночасно з підписанням акту приймання –передачі орендованого майна.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно.  Власником підприємства залишається міська Рада, а орендар користується ним протягом строку оренди.

На виконання умов Договору сторони 10.12.2001 підписали акт прийому –передачі об’єкта оренди (арк. с. 7).

Протоколом узгодження змін до договору оренди № 318-01 від 10.12.2001, підписаний сторонами 30.04.2004, була змінена площа орендованого приміщення до 115,90 кв.м., цільове призначення –під магазин з підакцизної групою, розмір орендної плати становить 887,08 грн. на місяць.

Протоколом узгодження змін до договору оренди № 318-01 від 10.12.2001, підписаний сторонами 10.11.2004 строк дії договору продовжений до 08.11.2005.

Оскільки заява про припинення договору оренди № 318-01 не була надіслана будь-якої стороною на адресу інший у період з 08.11.2006 по 08.12.2006, такий договір є продовжений до 08.11.2007.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, провівши оцінку представленим доказам, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 3.1 –3.3 Договору розмір орендної плати становить 4346,70 грн. за рік.

Орендна плата за перший місяць становить 357,50 грн. і перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше 20 числа  поточного місяця на рахунок Управління з питань майна комунальної власності.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що об’єкт оренди сплачується щомісяця.

Згідно пункту 3.3 Договору сума орендної плати підлягає щомісячному коригуванню Орендарем при внесенні чергового платежу у відповідності з індексом інфляції, який визначається Міністерством статистики України.

Свої зобов’язання щодо внесення орендної плати відповідач виконував неналежним чином у зв’язку з чим його заборгованість за період січень-липень 2007 року склала 10244,90 грн.

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону від 16 січня 2003 року N 435-IV із змінами і доповненнями, що вступив в дію в 1 січня 2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основну суму заборгованості позивач просить стягнути з урахуванням пені.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктами 4, 6 статті 231  Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована не своєчасно або не в повному обсязі, стягується у відповідності з законодавством за весь період заборгованості з урахуванням пені, нарахованої з розрахунку подвійної облікової ставки  НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня, від суми недоплати, розрахованої за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку, здійсненому позивачем, сума пені складає 1243,89 грн.

Суму основного боргу в розмірі 10244,90 грн. позивач просить стягнути з урахуванням  3% річних у сумі 238,23 грн.

Згідно ст. 611  Цивільного кодексу України  у разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три відсотку річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

15.07.2005 Інформаційним листом № 3.2.-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох процентів річних та індексу інфляції, що передбачені статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

Відповідно наданому позивачем розрахунку, сума 3% річних складає  238,23 грн.

Викладене є підставою для визнання позовних вимог в сумі 11727,02 грн., з яких: 10244,90 грн. –основна заборгованість, 1243,89 грн. –пеня, 238,23 грн. -3% річних обґрунтованими, у зв’язку з чим зазначена  заборгованість підлягає стягненню.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем порушені істотні умови договору в частині своєчасного внесення орендної плати за надане в оренду приміщення.

Відповідно до ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”  істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Пунктом 7.5 Договору сторони передбачили, що Договір припинений у випадку закінчення строку дії, і з інших підстав, передбачених законодавством України.

Відповідно до положень пункту 3 статті 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань  та  з  інших підстав,  передбачених законодавчими актами України.

Пунктом 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Невнесення відповідачем у встановлені Договором строки орендної плати заподіяли збиток економічним інтересам держави в особі Фонду комунального майна Севастопольської міської ради, а тому таке порушення відповідачем умов Договору  слід вважати  істотним.

Таким чином, вимоги позивача про розірвання  договору № 318-01  від 10.12.2001 оренди нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення загальної площею 115,90 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Кулакова, 36, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі (117,27 +85,00) 202,27 грн. і витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 118,00 грн.

На підставі висловленого, керуючись ст. 49, 75, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Розірвати договір оренди нерухомого майна № 318-01 від 10.12.2001, укладений між Управлінням з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 2, код в , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банку немає) та Дочірнім підприємством „Масандра-Севастополь” Закритого акціонерного товариства „Торгівельний дім „Масандра” (99040, м.Севастополь, вул.Кулакова, 36, , р/р 08 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195).

3.          Стягнути з Дочірнього підприємством „Масандра-Севастополь” Закритого акціонерного товариства „Торгівельний дім „Масандра” (99040, м.Севастополь, вул.Кулакова, 36, , р/р 08 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) на користь Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Луначарського, 5, р/р 0001 УДКУ м.Севастополя, МФО 824509, , код платежу 22080400) заборгованість за договором оренди у розмірі 11727,02 грн., з яких: 10244,90 грн. –основна заборгованість, 1243,89 грн. –пеня, 238,23 грн. -3% річних.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Дочірнього підприємством „Масандра-Севастополь” Закритого акціонерного товариства „Торгівельний дім „Масандра” (99040, м.Севастополь, вул.Кулакова, 36, , р/р 08 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) державне мито в сумі 202,27 грн. на р/р 0007, одержувач - Державний бюджет Ленінський район у м.Севастополі, , банк одержувача –ГУ ДКУ у м.Севастополі, МФО 824509, код платежу 22090200.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з Дочірнього підприємством „Масандра-Севастополь” Закритого акціонерного товариства „Торгівельний дім „Масандра” (99040, м.Севастополь, вул.Кулакова, 36, , р/р 08 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. на р/р 0007, одержувач - Ленінський район, , банк одержувача –ГУ ДКУ у м.Севастополі, МФО 824509, код бюджетної класифікації 22050000.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копії рішення направити сторонам.

Суддя  господарського  суду

міста Севастополя                                                                                              С.Г.Лазарев

Рішення оформлено згідно з вимогами

ст. 84 Господарського процесуального

кодексу України  та підписано  02.08.2007