ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 р.
№ 7/116-04

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Панової І.Ю.,

Удовиченка О. С.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні касаційне подання

заступника прокурора Сумської області

на ухвалу
господарського суду Сумської області
від  02 квітня 2007 року

у справі
господарського суду
№ 7/116-04
Сумської області

за заявою
Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми

до
Підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційної дільниці

про
визнання банкрутом,

арбітражний керуючий
Шевченко І.В.,

за участю представників сторін:

Генеральної прокуратури України  –Шумко Г.В. (посв. № 152),

Підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційної дільниці –Рижов С.Є. (дов. від 30.12.2005 № 1), Шевченко Р.І. (дов. від 05.06.2007);

встановив:

У вересні 2004 р. ініціюючий кредитор - Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми звернувся до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство Підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційної дільниці посилаючись на неспроможності виконати свої грошові зобов'язання на протязі часу, що перевищує 3 місяці, у розмірі 107 710,58 грн.

Ухвалою господарського  суду Сумської області від 06.09.2004 р. порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначеного Коробку Р.П., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду сумської області від 18.10.2004 р. зобов'язано ініціюючого кредитора опублікувати в офіційних друкованих органах оголошення про порушення справи про банкрутство боржника; зобов'язано розпорядника майна подати на затвердження реєстр вимог кредиторів, призначення дату скликання перших загальних зборів кредиторів.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.01.2005 р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду сумської області від 19.04.2005 р. Підприємство Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційної дільниці визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Коробку Р.П., якого зобов'язано подати до суду звіт та ліквідаційний баланс.

Ухвалою господарського суду сумської області від 31.10.2005 р. повноваження Коробки Р.П. як ліквідатора у справі № 7/116-04 припинено. Ліквідатором Підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційної дільниці призначено Шевченко І.В.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 02.04.2007 р. затверджено мирову угоду від 16.03.2007 р. у справі № 7/116-04 про банкрутство Підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційної дільниці. Провадження у справі припинено.

До Вищого господарського суду України із касаційним поданням в інтересах держави в особі територіальної громади м. Суми в особі Управління комунального майна та приватизації Сумської міської ради звернувся заступник прокурора Сумської області. Вказував, що умови мирової угоди суперечать вимогам ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому ухвала підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню  з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Ухвала місцевого суду не відповідає зазначеним вимогам, оскільки  не ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, мирова угода від 16.03.2007 р., затверджена ухвалою господарського суду від 02.04.2007 р., передбачає реструктуризацію заборгованості підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційної дільниці шляхом переходу боргових зобов'язань до третьої особи в обмін вимог кредиторів на корпоративні права боржника з подальшою зміною складу засновників підприємства та повне погашення всіх кредиторських вимог четвертої черги відповідно до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до мирової угоди виконання зобов'язань боржника (банкрута) здійснюється третьою особою –приватним підприємцем Шевченком Ігорем Валерійовичем (ліквідатором Банкрута) шляхом прийняття на себе боргових зобов'язань  банкрута на загальну суму 348 811,03 грн.

Відповідно до п. 1.3 Мирової угоди Підприємець Шевченко І.В. бере на себе зобов'язання стати засновником підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційна дільниця на 100%  статутного фонду після реорганізації даного підприємства шляхом перетворення його в товариство з обмеженою відповідальністю "ЖЕК ОПС" із зміною організаційно-правової форми товариства з обмеженою відповідальністю.

Заступник прокурора Сумської області звернувшись із касаційним поданням  про  скасування ухвали господарського суду вказує, що  за змістом мирової угоди все майно та майнові права  боржника (банкрута) переходить у власність третьої особи –ПП Шевченка І.В., в тому числі й гуртожитки, розташовані за адресами у м. Суми: вул. Прокоф'єва, 10, вул. Лесі Українки, 14, пр. Лесі Українки, 2А.

При цьому вказує, що рішенням Сумської міської ради від 30.11.2005 р. № 1467-МР "Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Суми гуртожитків за адресами: вул. Прокоф'єва, 10, вул. Лесі Українки, 14, пр. Лесі Українки, 2А, розглянуто відповідне звернення ліквідатора підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційна дільниця та надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади с. Суми вищевказаних гуртожитків.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Однак, в порушення ст. 26 Закону гуртожитки до комунальної власності територіальної громади м. Суми передані не були.

Заступник прокурора стверджує, що місцевий господарський суд, передавши третій особі корпоративні права боржника (банкрута)  з подальшою зміною засновників підприємства, порушив права  територіальної громади м.Суми в особі Управління комунального майна та приватизації Сумської міської ради, у власність якої повинні перейти гуртожитки боржника (банкрута).

Відповідно до ст.  1119, 11110  ГПК України касаційна інстанція має право скасувати рішення у справі, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо господарський суд припустився такого порушення процесуальних норм як прийняття рішення, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі у справі.

Зі змісту наведених вище норм випливає, що обов’язковою умовою задоволення касаційної скарги особи, яку не було залучено до участі у справі, шляхом скасування рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення прийнятим рішенням прав та обов’язків такої особи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала від 02.04.2007 господарського суду Сумської області прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи, враховуючи положення ст. 11112 ГПК України стосовно обов’язковості вказівок, що містяться у постанові касаційної інстанції, суду належить врахувати вищенаведене, повно та об’єктивно дослідити й оцінити надані докази, встановити дійсні права й обов’язки сторін, і залежно від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання заступника прокурора Сумської області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 02 квітня 2007 року у справі № 7/116-04 скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Судді:                                                                     М.І. Хандурін

І.Ю. Панова

О.С. Удовиченко