ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

17.05.07                                                                                           Справа  № 7/228

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого –судді                     Кордюк Г.Т.

cуддів                                                    Давид Л.Л.

Краєвська М.В.

розглянувши апеляційні скарги  Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ, Фонду комунальної власності територіальної громади  міста Івано-Франківська, м.Івано-Франківськ.

на рішення господарського суду  Івано-Франківської області від 11.12.2006р.

у справі  №7/228

за позовом:  ТзОВ “Гранта”, м.Івано-Франківськ

до          відповідача 1:  Фонду комунальної власності територіальної громади  міста Івано-Франківська, м.Івано-Франківськ

до відповідача 2: Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ

про  спонукання до укладення договору купівлі-продажу, визнання права на викуп  нежитлового приміщення.

За участю представників:

від позивача  –Осипович В.М.- представник.

від відповідача:1 – не з»явився

від відповідача:2 –не з»явився.

Представникам сторін, роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало, від здійснення технічної фіксації судового процесу сторони відмовилися, клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено.

Рішенням господарського суду  Івано-Франківської області від 11.12.2006р. (суддя Кишинський М.І.) позов ТзОВ «Гранта»задоволено. Визнано за товариством право на приватизацію нежитлових приміщень по вул.Дністровській,65, що  у м.Івано-Франківську, загальною площею 195,2 кв.м шляхом викупу, зобов»язано Фонд комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська   укласти із позивачем ТзОВ «Гранта» договір купівлі-договору орендованих  нежитлових приміщень по вул.Дністровській,65 що у м. Івано-Франківську загальною площею 195,2 кв.м в запропонованій позивачем редакції, відшкодовано судові витрати.

Суд мотивував рішення тим, що позивач згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.05.1998р. №196 та від 22.10.2002р. №420 здійснив поліпшення орендованого майна, вартість яких перевищує 25 відсотків залишкової вартості переданого в оренду майна, а тому набув право на приватизацію шляхом викупу.16.06.2005р. позивач подав заяву на викуп, але рішення щодо приватизації об»єкту шляхом викупу не прийнято, як і не прийнято про відмову у приватизації, тому 11.10.06р. ТзОВ «Гранта»звернулось до відповідача-1 з пропозицією укласти договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та надав два примірники проекту договору купівлі-продажу, який містить всі необхідні умови, проте відповідач відмовив в укладенні договору  купівлі-продажу, тому в силу ст.187 ГПК України, договір купівлі-продажу підлягає укладенню в редакції, запропонованій позивачем.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідачем-2 Івано-Франківською  міською радою подано апеляційну скаргу з врахуванням доповнень від 26.04.2007р. №293, просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині зобов»язанння укласти договір купівлі-продажу нежитлових приміщень і в цій частині вимог, в позові відмовити.

Як на підставу, покликається, що спір між позивачем про визнання за ним права на приватизацію шляхом викупу є безспірним, оскільки рішенням Івано-Франківської  міської ради від 28.12.2006р. «Про затвердження висновків  оцінювачів про вартість об»єктів комунальної  власності і надання дозволу на їх приватизацію», встановлено, що спірні приміщення підлягають приватизації шляхом викупу ТзОВ «Гранта», затверджено вартість об»єкту  приватизації та зобов»язано фонд комунальної власності територіальної громади укласти договір купівлі-продажу вказаного приміщення.

Однак, щодо укладення договору купівлі-продажу приміщення в редакції покупця, то в цій частині рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального  права, оскільки вартість майна, зазначена в проекті договору позивача не відповідає ринковій вартості, а отже суперечить ч.2 ст.9,ч.1 ст.12 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств»та ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в  Україні».

Крім того, покликається, що  рішенням Івано-Франківської міської ради від 28.12.2006р.  затверджено вартість майна –592934 грн.

Відповідач-1 Фонд комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, відмовити позивачу в позові.

Як на підставу покликається, що місцевий господарський суд прийшов  до невірного висновку про право позивача на викуп приміщення, оскільки таке право може виникнути лише при умові прийняття рішення про приватизацію, за відсутності такого рішення, право позивача не може наступити; ст.51 Державної програми приватизації поширюється лише на об»єкти державної форми власності і не може застосовуватись до вирішення   спорів щодо приватизації об»єктів комунальної  форми власності.Крім того, в рішенні суду не вказано, яким законом, або якою угодою сторін передбачено обов»язковість укладення договору купівлі-продажу спірного об»єкту, що є порушенням ч.3 ст.84 ГПК України.

Позивач відзиву на апеляційні скарги не подав, представник в судовому засіданні доводи відхилив, покликаючись, що на виконання  рішення Івано-Франківської міської ради від 29.06.2005р., на його замовлення зроблено незалежну оцінку, експертним висновком Івано-Франківського ОБТІ визначено ринкову вартість майна та розмір здійснених товариством покращень, що складають 28% відсотків,  неприйняття позивачем рішення про затвердження експертної оцінки вимусило позивача звернутись до суду про протиправну діяльність міської ради і постановою місцевого господарського  суду зобов»язано міську раду вирішити питання затвердження експертної оцінки, однак  сесією рішення не було прийнято. 11.10.06р. позивач звернувся  до  Івано-Франківської міської ради з пропозицією укласти договір купівлі-продажу,  направивши проект, однак відповідач відмовив в укладенні договору.

В судовому засіданні до 17.05.2007р. оголошено перерву для прийняття постанови.

Львівський апеляційний господарський суд встановив:

20.05.1997р. між Івано-Франківським міськвиконкомом (орендодавець) та МДП ТзОВ «Гранта» (правонаступником якого є ТзОВ «Гранта» згідно  п.1.1  Статуту)  укладено  договір оренди нежитлового приміщення за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Дністровська,65.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 22.10.2002р. №420 дозволено  ТзОВ «Гранта» перепланування  орендованих приміщень по вул.Дністровській, 65.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 29.06.2005р. схвалено Перелік об»єктів комунальної власності територіальної громади міста щодо яких Фонду комунальної власності доручається  провести незалежні оцінки їх вартості і відповідно додатку  до вищевказаного рішення, провести оцінку приміщення по вул. Дністровській,65 в м.Івано-Франківську доручено  ТзОВ «Гранта».

Експертним висновком Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації визначено ринкову вартість невід»ємних покращень, які  здійснені товариством, що становлять 65258 грн. або 28 відсотків залишкової вартості майна.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 2.06.2006р. визнано  протиправною бездіяльність Івано-Франківської міської ради щодо  неприйняття рішення стосовно  розгляду питання  про затвердження висновку  Івано-Франківського ОБТІ та зобов»язано  Івано-Франківську міську раду розглянути питання  на найближчій сесії з прийняттям мотивованого рішення.

11.10.2006р. ТзОВ «Гранта»звернулось до Фонду комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська про укладення договору купівлі-продажу майна згідно  запропонованого проекту.

Листом №03-/2725 від 13.10.2006р. Фонд комунальної власності територіальної громади  відмовив в укладенні договору купівлі-продажу.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги Івано-Франківської міської ради та Фонду комунальної власності територіальної громади та заперечення на них, перевіривши матеріали справи та правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до п.51 Закону України «Про Державну програму приватизації на 2000-2002 роки», у разі  прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків

залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

Ч.4 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного майна» зазначено, відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.5  ст.7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», орган приватизації розглядає заяву на приватизацію і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає до переліків об»єктів , що підлягають приватизації.

На підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.05.1998р. №196 та від 22.10.02р. №420 позивач здійснив покращення орендованого майна, що становить  25 відсотків, що підтверджено експертним висновком Івано-Франківського ОБТІ.

Бездіяльність міської ради по незатвердженню експертного висновку і неприйняття рішення щодо продажу майна,  визнано в судовому порядку  протиправною.

Здійснення орендарем покращень, які складають 25 відсотків та бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо незатвердження висновку, вірно визнано місцевим господарським судом  підставою для виникнення у позивача права на викуп.

Згідно зі статтею 12 Закону ініціатива щодо приватизації певного об"єкта може виходити як від органів приватизації певного об"єкта, так і від покупців, що визнаються такими відповідно до ст.8 Закону. Відмова у приватизації припустима лише з підстав, визначених ч.3 ст.12 Закону та абзацом другим частини 5 ст.7 Закону про малу приватизацію. У разі ухилення органу приватизації від розгляду заяви про приватизацію  особа, заяву якої не розглянуто у встановлений законом строк, не позбавлена права звернутись до господарського суду з заявою про спонукання державного органу приватизації прийняти належне рішення.

Положення ч.5 ст.7 Закону про малу приватизацію слід розуміти так, що органи приватизації зобов"язані розглянути подані покупцями заяви та, у разі відсутності встановлених цим Законом підстав для відмови у приватизації, включити конкретне підприємство до переліку об"єктів, що підлягають приватизації у встановлений спосіб, або прийняти рішення про відмову у приватизації. (лист ВАСУ «Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів законодавства про приватизацію державного майна»№01-8/500 від 25.04.2001р. із змінами і доповненнями).

11.10.06 ТзОВ "Гранта" звернулось до відповідача-1 (лист №14) з пропозицією укласти договір купівлі-продажу нежитлових приміщень та надав два примірники проекту договору. Умови, направленого відповідачу проекту договору купівлі-продажу нежитлових приміщень на першому поверсі в будинку по вул.Дністровській,65 загальною площею 195,2 кв.м, відповідають вимогам чинного законодавства про приватизацію, містять всі істотні умови, необхідні для укладення договору.

Проте, листом №ФКВ -03/2725 від 13.10.06 відповідач-1 відмовив в укладенні договору купівлі-продажу посилаючиь на те, що на сесії Івано-Франківської міської ради, яка відбулась 27.06.06, не затверджено висновку про вартість приміщень.

Вказаною відповіддю також підтверджується факт набуття позивачем права на викуп спірного приміщення та відсутність відмови в приватизації.

Відповідно до ст.187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Укладення договору купівлі-продажу майна є обов»язковим на підставі Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств».

Враховуючи, що позивачем  на адресу відповідача направлено проект договору купівлі-продажу, відповідач не відмовив у приватизації об»єкту шляхом викупу, підстави для відмови у приватизації відсутні, тому місцевим господарським судом вірно прийнято рішення в частині зобов»язання укласти договір купівлі-продажу

Доводи апеляційної скарги Фонду комунальної власності територіальної громади судом відхиляється, оскільки:

- ст.51 Закону України «Про Державну програму приватизації»не суперечить ст.3 Закону України «Про приватизацію державного майна»відповідної до якої  відчудження майна, що є у комунальній власності, регулюються положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування;

- право на викуп товариством майна шляхом викупу виникло на підставі Закону і підтверджено рішенням органу місцевого самоврядування, проведення невід»ємних покращень, що становлять 28 відсотків залишкової вартості підтверджено експертним висновком, бездіяльність органу місцевого самоврядування по незатвердженню експертного висновку встановлено  постановою місцевого господарського суду від 2.02.2006р., а підстави відмови у приватизації, наведені у листі №ФКМ-03/2725 від  13.10.2006р. не передбачені ст.7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств»(малу приватизацію), а тому є таким, що не ґрунтуються на нормах Закону;

-укладення договору купівлі-продажу є обов»язковим на підставі Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»№2171-ХІІ від 6.03.1992р. ( із змінами і доповненнями);

-рішення Івано-Франківської міської ради від 28.12.2006р., на яке покликається відповідач-2, як на підставу приватизації об»єкту шляхом викупу за новою ціною не може судом братися до уваги, оскільки прийнято після  прийняття   місцевим господарським судом рішення у даній справі.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Івано-Франківської області є законним та обгрунтованим, таким, що відповідає чинному законодавству, обставинам та матеріалам справи, підстави для його скасування апеляційним господарським судом відсутні.

Керуючись   ст.ст.99,101,103, 105   ГПК  України,   Львівський   апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2006р. по справі №7/228 залишити без змін, апеляційні скарги Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ, Фонду комунальної власності територіальної громади  міста Івано-Франківська, м.Івано-Франківськ - без задоволення.

2.Матеріали справи повернути в господарський суд  Івано-Франківської  області.

Головуючий-суддя          Кордюк Г.Т.

Суддя          Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                      Краєвська М.В.