ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007 р.
№ 20-8/014-7/069-12/123

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Кравчука Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М., Першикова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Приватного підприємства
“Торговельний комплекс “Діалог”

на постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.05.2007 р.

у справі
№ 20-8/014-7/069-12/123

господарського суду
м. Севастополя

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “ПИР”

до
Приватного підприємства “Торговельний комплекс “Діалог”

третя особа:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест”

про
стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат з усунення недоліків по виконаним підрядним роботам у розмірі 124 559,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники:

позивача:
Дитинко О.В., дов. № б/н від 01.03.2007 р.;

відповідача:
Зарубіна Т.М., дов. № 457 від 07.02.2007 р.;

третьої особи:
— не з’явились;

В С Т А Н О В И В:

У січні 2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “ПИР” (далі –Товариство “ПИР”) звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовною заявою, у якій просило стягнути з Приватного підприємства “Торговельний комплекс “Діалог” (далі –Підприємство) суму матеріальної шкоди (витрат з усунення недоліків з виконаних підрядних робіт) у розмірі 124 559,00 грн.

Позовні вимоги Товариство “ПИР” обґрунтовувало тим, що Підприємство неналежними чином виконало свої обов’язки за договором підряду від 14.04.2005 р. та  відмовилось усунути відповідні недоліки, у зв’язку з чим роботи з усунення вказаних недоліків були виконані Товариством з обмеженою відповідальністю “Югстройінвест” (далі –Товариство “Югстройінвест”), а тому, виходячи з норм ЦК України та ГК України, Підприємство має сплатити вартість цих робіт, яка складає 124 559,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 19.03.2007 р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Товариство “Югстройінвест”.

У березні 2007 р. Товариство “ПИР” звернулось до господарського суду м. Севастополя з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, у якій просило накласти арешт на грошові кошти Підприємства у розмірі 124 559,00 грн. у зв’язку з тим, що невжиття відповідних заходів може зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 26.03.2007 р. (суддя Харченко І.А.) заяву Товариства про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено: накладено арешт на грошові кошти Підприємства у розмірі 124 559,00 грн. до винесення рішення по справі.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 р. (колегія суддів: Прокопанич Г.К., Гоголь Ю.М., Горошко Н.П.) ухвалу господарського суду м. Севастополя від 26.03.2007 р. залишено без змін.

Вказані судові акти мотивовані тим, що грошові кошти, які належать Підприємству на момент пред’явлення позову, можуть зникнути або зменшитись на момент виконання рішення господарського суду, що, виходячи зі ст. ст. 66 та 67 ГПК України, є підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

Підприємство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 р. і ухвалу господарського суду м. Севастополя від 26.03.2007 р. та відмовити Товариству “ПИР” у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову. Вимоги, викладені у касаційній скарзі, Підприємство обґрунтовує тим, що місцевий та апеляційний суди порушили ст. ст. 33, 43, 66 та 67 ГПК України та не врахували, що вжиті ними заходи до забезпечення позову не відповідають сумі позову та перешкоджають веденню його господарської діяльності.

Товариство “ПИР” та Товариство “Югстройінвест” не скористались правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзив на касаційну скаргу Підприємства до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судових актів, які оскаржуються.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 29.08.2007 р. розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів Вищого  господарського суду України у складі судді Кравчука Г.А. – головуючого, суддів Мачульського Г.М. та Першикова Є.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Підприємства не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частинами першою та другою ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, Підприємство здійснює ведення господарської діяльності, під час якої проводить оплату одержаних товарів та послуг. Про це також зазначає Підприємство і у поданій ним касаційній скарзі.

Наведене свідчить, що грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках Підприємства на момент розгляду даної справи, можуть бути перераховані ним в оплату відповідних товарів та послуг під час ведення господарської діяльності. Таке перерахування може призвести до того, що розмір відповідних грошових коштів може значно зменшитись на момент прийняття судового рішення у цій справі, що, в свою чергу, може утруднити чи зробити неможливим виконання вказаного рішення господарського суду.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що місцевий та апеляційний господарські суди обґрунтовано задовольнили клопотання Товариства про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти Підприємства у розмірі 124 559,00 грн. до винесення рішення по справі.

Твердження Підприємства у касаційній скарзі про те, що накладання господарським судом першої інстанції арешту на усі розрахункові рахунки перешкоджає веденню господарської діяльності у частині оплати одержаних товарів та послуг колегія суддів Вищого господарського суду України вважає безпідставним, оскільки арешт накладено на грошові кошти у розмірі ціни позову, тобто на суму 124 559,00 грн., а не на усі грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Підприємства, і це не перешкоджає йому вести господарську діяльність за рахунок наявних на відповідних рахунках грошових коштів, розмір яких перевищує 124 559,00 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 р. ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Підприємства не спростовують висновку апеляційного господарського суду, у зв’язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 та 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства “Торговельний комплекс “Діалог” залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2007 р. у справі № 20-8/014-7/069-12/123 господарського суду м. Севастополя –без змін.

Головуючий суддя                                                       Г.А. Кравчук

Суддя                                                                          Г.М. Мачульський

Суддя                                                                          Є.В. Першиков