ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 березня 2007 р.

№ 16-30/367-06-11188

Вищий  господарський
суду  України  в складі колегії

суддів:

К.В.Грейц -головуючого,
С.В.Бакуліної, О.І.Глос,

розглянувши   касаційну скаргу

фізичної особи ОСОБА_1

на постанову

від 26.12.2006

Одеського апеляційного
господарського суду

у справі господарського суду
Одеської області № 16-30/367-06-11188

за позовом

ПП “Управління
виробничо-технологічної комплектації”

до

ЗАТ “Одеське
виробничо-торгівельне суконне об'єднання “Лазур”

про

визнання права власності

за участю представників:
- позивача

не з'явились

- відповідача
- скаржника

не з'явились ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 26.10.2006 у справі № 30/367-06-11188 (суддя Рога Н.В.)
позовна заява ПП “УВТК” до Закритого акціонерного товариства “Одеське
виробничо-торгівельне суконне об'єднання “Лазур” про визнання права  власності на нежитлову будівлю прийнята до
провадження, розгляд справи призначений на 16.11.2006 о 10 годині.

В судовому засіданні, яке відбулось
16.11.2006 за участю представників сторін, оголошено перерву до 22.11.2006 до
15 годин.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 22.11.2006 на підставі ст. 27 ГПК України залучено до
участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, та зупинено провадження у справі
відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Ухвалу мотивовано тим, що предметом
розгляду даної справи є визнання права власності на нежитлову споруду,
розташовану в АДРЕСА_1, яка за договором купівлі-продажу від 14.02.2006,
укладеним з ЗАТ “Одеське виробничо-торгівельне суконне об'єднання “Лазур”,
перейшла у власність ОСОБА_1, що також є предметом розгляду по справі №
2-2189/2006 у Суворовському районному суді м. Одеси, результат розгляду якої
може вплинути на хід розгляду спору у даній справі.

Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду (у складі головуючого судді  Михайлова М.В., суддів Тофана В.М.,
Журавльова О.О.),  здійснюючи апеляційну
перевірку в зв'язку зі скаргою ПП “УВТК”, постановою від 26.12.2006 ухвалу від
22.11.2006 у справі скасувала, справу направила до господарського суду Одеської
області для розгляду по суті.

Постанова мотивована тим, що
розгляд справи №2-2189/2006 у Суворовському суді міста Одеси не перешкоджає
розгляду справи господарським судом, оскільки ухвалою від 16.06.2006, яка
вступила в законну силу та не підлягає оскарженню, Суворовський суд міста Одеси
скасував за нововиявленими обставинами рішення цього ж суду від 28.02.2006 у
справі № 2-2189/2006, яким було визнано право власності на спірну будівлю за ОСОБА_1

Крім того, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про необґрунтованість залучення судом першої
інстанції до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, оскільки чинне
процесуальне законодавство не передбачає можливості участі у справі фізичної
особи ні у якості сторони по справі (позивача або відповідача), ні у якості
третьої особи, а докази того, що ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької
діяльності, в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1, не погоджуючись з
постановою у справі, в поданій касаційній скарзі просить її змінити, ухвалу
господарського суду першої інстанції у справі залишити в силі в частині
залучення  ОСОБА_1 до участі у справі в якості
третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції вимог
чинного процесуального законодавства, а саме статей 27, 106 та 11113
ГПК України.

Позивач у справі - ПП “УВТК” у
поданому відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення як
необґрунтовану, а постанову суду апеляційної інстанції у справі -без змін, як
таку, що відповідає вимогам чинного матеріального та процесуального
законодавства.

Представники сторін своїм
процесуальним правом на участь в судовому засіданні касаційної інстанції не
скористались.

Перевіривши правильність
застосування норм процесуального права в постанові апеляційного та ухвалі
місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Приватне підприємство “УВТК”  звернулось
до господарського суду Одеської області з позовом до Закритого акціонерного
товариства “Одеське виробничо-торгівельне суконне об'єднання “Лазур” про
визнання права власності на тимчасове нежитлове приміщення площею 17,6кв.м,
розташоване на території 152кв.м за адресою: АДРЕСА_1, разом із інженерними
мережами загальною вартістю - 7850 грн.

15.11.2006 до господарського суду
Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі у
справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1
посилався на те, що предмет розгляду справи безпосередньо торкається його
інтересів та рішення по даній справі може негативно вплинути на його права, як
власника спірного об'єкту за договором купівлі-продажу від 14.02.2006,
укладеним ним з відповідачем - ЗАТ “Одеське виробничо-торгівельне суконне
об'єднання “Лазур”.

Також, під час розгляду справи
відповідач - ЗАТ Одеське виробничо-торгівельне суконне об'єднання “Лазур” надав
до суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Суворовським
районним судом міста Одеси справи № 2-2189/2006 за позовною заявою ОСОБА_1 до
ЗАТ “Лазур” про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від
14.02.2006 дійсним та визнання права власності на склад запасних частин з
існуючими інженерними комунікаціями, розташований на земельній ділянці
площею156,5кв.м в АДРЕСА_1, зазначений на технічному паспорті під літерою
"Л", загальною площею 17,8кв.м, та набрання рішенням цього суду у цій
справі законної сили.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції про те, що суд першої інстанції
необґрунтовано зупинив провадження у справі до розгляду справи № 2-2189/2006
Суворовського суду міста Одеси, адже, право суду на зупинення провадження у
справі відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України має узгоджуватись з об'єктивною
неможливістю розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи
іншим судом, однак, така об'єктивна неможливість фактично була відсутня, а крім
того, постанова суду апеляційної інстанції в цій частині не є предметом
касаційного оскарження.

Разом з тим, щодо постанови суду
апеляційної інстанції в частині скасування ухвали місцевого господарського суду
про залучення до участі у справі третьої особи, колегія суддів зазначає, що
підстави, порядок та умови вступу до участі у справу третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет спору, визначений приписами статті 27
ГПК України, згідно з якими останні можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення
з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін.

Порядок апеляційного оскарження
ухвал господарського суду визначений статтею 106 ГПК України, згідно з
приписами частини 1 якої ухвали місцевого або апеляційного господарського суду
можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим
Кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, отже, ухвала господарського суду першої інстанції
підлягає оскарженню виключно у випадку, якщо приписами статті, на підставі якої
виноситься ухвала, передбачена така можливість.

Оскільки положення статті 27 ГПК
України не містять будь-яких посилань на можливість її оскарження, колегія
суддів констатує, що чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості
апеляційного або касаційного оскарження ухвали про залучення третьої особи без
самостійних вимог.

Одночасно, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог
на предмет спору, хоча й наділяються процесуальними правами, і несуть
процесуальні обов'язки сторони, за винятками, встановленими частиною 4 ст. 27
ГПК України, однак, не є сторонами у справі (позивачами і відповідачами)
у розумінні ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 21 ГПК України, а виступають як окремі
учасники судового процесу поряд зі сторонами, прокурором, іншими особами, які
беруть участь у процесі (ст. 18 ГПК України), отже, третіми особами, які не
заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть бути і фізичні особи.

Крім того, оскільки право власності
на приміщення є спірним, тобто, не вирішеним остаточно, рішення зі спору у цій
справі може вплинути на права фізичної особи ОСОБА_1 щодо відповідача у справі
- ЗАТ “Одеське виробничо-торгівельне суконне об'єднання “Лазур”, у якого і було
придбане зазначене приміщення.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції у справі підлягає
зміні в частині скасування ухвали господарського суду першої інстанції про
залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на стороні
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119 - 11111  Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 26.12.2006 у справі № 16-30/367-06-11188
господарського суду Одеської області змінити.

Резолютивну частину постанови
викласти в такій редакції:

“Ухвалу господарського суду
Одеської області від 22.11.2006 у справі № 16-30/367-06-11188 в частині
зупинення провадження у справі -скасувати,
в іншій частині - ухвалу залишити без змін”.

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Головуючий
К.Грейц

Судді
С.Бакуліна

О.Глос