ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.07.07

Справа № 2/267-07.

За
позовом: Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка), м. Київ

До
відповідачів: 1. Сумська обласна спілка споживчих товариств, м. Суми

2. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м.
Суми

Про
визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення

Cуддя
Соп'яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Маслову В.В.

За
участю представників:

від
позивача:  Цимбал В.І.

від
відповідачів: 1. Алфімов В.В.

2. ОСОБА_1

Суть
спору: позивач просить визнати поважними причини пропущення строку позовної
давності звернення до суду із позовом та визнати недійсним укладений 16 грудня
2003 р. між Сумською обласною спілкою споживчих товариств та підприємцем
ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення - торгівельного
комплексу «Візит» (магазин) загальною площею 391,2 кв.м., що знаходиться за
адресою: м. АДРЕСА_1.

В
обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що договір купівлі-продажу був
укладений внаслідок зловмисної угоди представника однієї сторони з другою
стороною, оскільки метою сторін при його укладенні були наміри надати за
рахунок потерпілої сторони такі переваги підприємцю ОСОБА_1, які вона не змогла
б отримати у випадку добросовісного виконання представником Сумської
облспоживспілки своїх обов'язків, що є підставою для визнання договору
недійсним на підставі ст. 57 ЦК УРСР. Також,
договір купівлі-продажу був укладений всупереч встановленим цілям
діяльності продавця, оскільки продаж ОСОБА_1 торгівельного комплексу «Візит» за
ціною 125800 грн., коли за нього учасником аукціону МП «Кінотехпром»
пропонувалася ціна 205820 грн., не сприяв цілям і завданням створення
споживспілки, що є підставою для визнання договору недійсним на підставі ст. 50
ЦК УРСР. Крім того, правлінням Сумської облспоживспілки вказаний договір було
укладено без згоди правління Укоопспілки., тобто без відповідних повноважень,
що є підставою для визнання договору недійсним на підставі ст. 48 ЦК УРСР. Про
укладення спірного договору з порушенням вищезазначених вимог позивачу стало
відомо тільки у 2006 р.

Відповідач
1 - Сумська облспоживспілка - письмового відзиву на позов не надала, в судовому
засіданні представник позовні вимоги визнав і надав пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Відповідач
2 - підприємець ОСОБА_1 - подала відзив на позовну заяву від 08.06.2007р.,
додатковий відзив від 19.06.07 р. та додаткове обґрунтування до відзиву від
25.06.07 р., в яких проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у їх
задоволенні та зазначає, що позивачем пропущений строк позовної давності,
оскільки про укладення договору купівлі-продажу позивач довідався ще у лютому
2004 р. з щорічної бухгалтерської звітності Сумської облспоживспілки. Крім
того, оскільки облспоживспілка є юридичною особою та самостійним суб'єктом
господарювання і діє на підставі Статуту, дозвіл правління Центральної спілки споживчих
товариств на відчуження будівлі магазину «Візит» був не потрібен; договір
купівлі-продажу укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріусом, який
перевірив повноваження представника юридичної особи на підписання договору та
Статутні документи підприємства, відповідає статутним завданням Облспоживспілки
та їм не суперечить і укладений з метою забезпечення ефективної
фінансово-господарської діяльності спілки.

Позивач
подав заперечення на відзив від 26.06.07 р., відповідно до яких зазначає, що
посилання відповідача 2 на пропущення строку позовної давності є
безпідставними, оскільки позивач дізнався про порушення свого права та
укладення оскаржуваного договору внаслідок зловмисної угоди представників
сторін лише після проведення відповідачем 1 на вимогу Укоопспілки аудиторської
перевірки та складеного за її наслідки Аудиторського звіту від 22.09.06 р. Крім
того, постановою восьмих зборів Ради облспоживспілки від 28.11.2006 р. були
відмінені як такі, що не відповідають вимогам Статуту Сумської облспоживспілки
та нормативним актам Укоопспілки, постанови правління Облспоживспілки №
НОМЕР_10р. «Про дозвіл на продаж основних засобів на аукціоні» і № НОМЕР_5р.
«Про продаж основних засобів» та п. п. 29, 38 Додатку № 2 до постанови третіх
зборів Ради облспоживспілки від 22.12.2004 р. «Про постанови правління
облспоживспілки щодо володіння, користування та розпорядження майном» про їх
затвердження, в зв'язку з чим було припинено провадження у справі № НОМЕР_11 за
позовом Центральної спілки споживчих товариств України до Сумської
облспоживспілки, третя особа - ОСОБА_1

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  суд встановив:

Відповідно
до п. 1 Статуту Сумської обласної спілки споживчих товариств, зареєстрованого
відділом державної реєстрації Сумської міської ради за № НОМЕР_1р., відносини,
пов'язані зі створенням та діяльністю Сумської облспоживспілки регулюються
Законом України «Про споживчу кооперацію», іншими законодавчими актами,
нормативними документами Центральної спілки споживчих товариств України
(Укоопспілки).

Відповідно
до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію» (в редакції, що діяла
на ІНФОРМАЦІЯ_1р.) майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано,
передано, здано в оренду, надано в позичку і безоплатне тимчасове користування
членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям,
трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів,
конференцій та з'їздів відповідних спілок або уповноважених ними органів.

Відносини
щодо раціонального використання, збереження та примноження майна споживчої
кооперації України регулюються Положенням про громадське майно (основні засоби)
споживчої кооперації України, затвердженим постановою шостих зборів Ради
Укоопспілки від 03.04.2003 р., відповідно до п. п. 5.3, 5.5 якого продаж
будівель, споруд, зарахованих до подільного громадського майна проводиться за
рішенням вищого органу управління споживчого товариства, споживспілки або
уповноваженого ним органу, а також за попередньою згодою (постановою) правління
облспоживспілки, Кримспоживспілки, Укоопспілки. Об'єкти основних засобів
(будівлі, споруди) продаються з аукціону.

Постановою
правління Сумської облспоживспілки № НОМЕР_10. «Про дозвіл на продаж основних
засобів на аукціоні» дозволено дочірньому підприємству «Облкооппостач» продати
на аукціоні будівлю кафе «Візит», власником якої є Сумська обласна спілка
споживчих товариств (свідоцтво про право власності від 25.12.2001 р.), по
стартовій ціні 125820 грн. з урахуванням витрат на проведення аукціону, згідно
Положення про порядок продажу на аукціонах основних фондів підприємств і
організацій споживчої кооперації України, затвердженого постановою правління
Укоопспілки від 27.06.2003 р. за №197.

1
жовтня 2003 р. Сумською облспоживспілкою проведено аукціон по продажу будівлі
магазину «Візит», участь в якому прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Ковалівське»
та МПП «Кінотехпром». За наслідками аукціону складений протокол аукціону
НОМЕР_2, переможцем визнана ОСОБА_1, яка запропонувала за будівлю магазину
«Візит» 215820 грн.

24.10.2003
р. переможець аукціону ОСОБА_1 звернулася до правління Сумської облспоживспілки
з заявою про надання дозволу на проведення експертної оцінки придбаного на
аукціоні приміщення та продажу його по вартості згідно оціночного акту.
Відповідно до Висновку спеціаліста № НОМЕР_3р. дійсна ринкова вартість
нежитлових приміщень, розташованих в м. АДРЕСА_1, визначена в розмірі 70092
грн. з урахуванням ПДВ.

1
грудня 2003 р. правлінням Сумської облспоживспілки прийнято постанову № 498
«Про продаж основних засобів», якою дозволено дочірньому підприємству
«Облкооппостач» продати торговельний комплекс «Візит» по договірній ціні 125800
грн., в т.ч. ПДВ.

ІНФОРМАЦІЯ_1р.
між Сумською обласною спілкою споживчих товариств в особі в.о. директора ДП
«Облкооппостач»ОСОБА_3. та підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу нежитлового приміщення - торгівельного комплексу «Візит»,
загальною площею 391,2 кв.м.  за 125800
грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно
ст. 57 Цивільного кодексу Української РСР угода, укладена внаслідок обману,
насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою
стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай
невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана
недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської
організації.

Позиція
позивача ґрунтується на тому, що представники сторін за договором
купівлі-продажу -в.о. директора ДП «Облкооппостач» ОСОБА_3 та підприємець
ОСОБА_1- укладаючи ІНФОРМАЦІЯ_1р. вказаний договір про продаж приміщення за
125800 грн. знали про явну невигідність для продавця відчуження нежитлового
приміщення, оскільки метою сторін при його укладенні були наміри надати за
рахунок потерпілої сторони такі переваги ОСОБА_1, які вона не змогла б отримати
у випадку добросовісного виконання представником Сумської облспоживспілки своїх
обов'язків.

Визнання
судом недійсною угоди, вчиненої внаслідок зловмисної домовленості представника
однієї сторони з іншою стороною, пов'язано з тим, що в угодах, що вчиняються
через представника, останній виражає не власну волю, а волю довірителя. При
цьому така угода не відображає дійсної волі сторони, що діяла через
представника.

Відповідно
до ст. 153 Цивільного кодексу Української РСР 1963р. (який діяв на момент
укладення спірного договору купівлі-продажу) договір вважається укладеним, коли
між сторонами в потрібний у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх
істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або
необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою
однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Продаж
майна проводиться за цінами, що встановлюються за погодженням сторін, якщо інше
не передбачено законодавчими актами (ст. 228 ЦК УРСР).

При
укладенні договору купівлі-продажу від 16.12.2003р. сторонами вказані вимоги
закону були виконані, обговорені в спірному договорі всі істотні умови його
укладення. В.о. директора ДП «Облкооппостач» ОСОБА_3 діяв на підставі доручення
від 05.12.2003 р. за НОМЕР_4, виданого головою правління Сумської
облспоживспілки ОСОБА_4. ., та постанови правління Сумської облспоживспілки
«Про продаж основних засобів» № НОМЕР_5р., прийнятої за наслідками розгляду
заяви покупця, який придбав на аукціоні торгівельний комплекс «Візит», тобто
ОСОБА_1, з урахуванням Висновку спеціаліста.

Вартість
придбаного нежитлового приміщення була сплачена ОСОБА_1 платіжним дорученням
НОМЕР_6р. в сумі 113300 грн., та зараховані кошти в розмірі 12500 грн.,
сплачені нею в якості завдатку (авансу) в розмірі 10% стартової ціни лоту
згідно квитанції від 24.09.2003 р.

Пунктом
3.13 Положення про порядок продажу на аукціонах основних фондів підприємств і
організацій споживчої кооперації України передбачено, що наслідком відмови
переможця аукціону від укладення договору купівлі-продажу аукціонних основних
засобів є утримання із сплаченого ним завдатку (авансу) комісійної винагороди
організатору аукціону, штрафу на користь власника основних засобів у розмірі
(сумі) різниці між внесеним завдатком (авансом) та комісійною винагородою.
Зазначені наслідки  відмови переможця
аукціону від укладення договору купівлі-продажу не тягнуть за собою
обов'язкового визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного щодо
проданого на аукціоні майна, та не позбавляють власника майна звернутися до
суду за стягненням не сплачених переможцем аукціону, що відмовився від
укладення договору, комісійної винагороди та штрафу.

Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку, що при укладенні договору купівлі-продажу
від ІНФОРМАЦІЯ_1р. представник Сумської облспоживспілки - в.о. директора ДП
"Облкооппостач" ОСОБА_3 - діяв в межах наданих йому повноважень.

Пояснення
позивача, що Висновок спеціаліста № НОМЕР_7р., яким визначена ринкова вартість
приміщень, згідно Рецензії Експертної ради Українського товариства оцінювачів в
Сумській області № НОМЕР_8р. не може кваліфікуватися в якості звіту про оцінку
майна, не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки на момент
складання і не міг бути використаний, судом не приймаються, оскільки відповідач
1 як власник майна на час укладення договору відповідно до положень Закону «Про
власність» не був позбавлений права розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд, а проведення оцінки майна та встановлення його вартості для продажу
залежало від волевиявлення сторін.

Відповідно
до ст. 50 ЦК УРСР недійсною є угода, укладена юридичною особою в суперечності з
встановленими цілями її діяльності. Тобто, недійсною на цій підставі має
визнаватися лише така угода, яка прямо суперечить цілям юридичної особи,
зазначеним у законі, що регулює її діяльність, або в установчих документах.

Статтею
1 «Споживча кооперація та її цілі» Закону України «Про споживчу кооперацію» (в
редакції, що діяла на час укладення договору) передбачено, що споживча
кооперація в Україні - це добровільне об'єднання громадян для спільного ведення
господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального
стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність,
не заборонену чинним законодавством України, сприяє соціальному і культурному
розвитку села, народних промислів і ремесел, бере участь у міжнародному
кооперативному русі.

Відповідно
до п. 6 Статуту Сумської облспоживспілки основними цілями і завданнями
споживспілки є сприяння розвитку споживчої кооперації; розвиток власної
господарської діяльності для задоволення потреб пайовиків та населення в
товарах народного споживання та послугах; збереження майна споживчої
кооперації; розвиток мережі торгових, виробничих, заготівельних та інших
підприємств; забезпечення ефективності господарсько-фінансової діяльності.

Позиція
позивача щодо визнання недійсним договору від ІНФОРМАЦІЯ_1р. на підставі ст. 50
ЦК УРСР грунтується на тому, що продаж торгівельного комплексу
"Візит" підприємцю ОСОБА_1 за ціною 125800 грн., в той час як
учасником аукціону МПП "Кінотехпром" пропонувалася ціна 205820 грн.,
не сприяв зазначеним вище цілям і завданням створення споживспілки.

Наведене
позивачем обгрунтування спростовується наданими відповідачем 2 доказами,
відповідно до яких, зокрема, торгівельне приміщення по АДРЕСА_1з травня 2002
року було законсервовано у зв'язку з відмовою орендарів від продовження оренди
та невикористанням цих приміщень власником. Відповідно до Висновку спеціаліста
№ НОМЕР_3р. фізичний знос нежитлових приміщень складав 41%, а ринкова вартість
даного об'єкту - 70092 грн. з урахуванням ПДВ. Згідно з довідкою № НОМЕР_9р.
залишкова (балансова) вартість приміщення магазину «Візит» станом на 30.09.2003
р. становила 98915,19 грн. (без ПДВ). Після реалізації приміщень власником
майна (відповідачем 1) був отриманий прибуток (за мінусом ПДВ) у розмірі 5700
грн., а тому пояснення позивача, що угода між відповідачами суперечить
статутним завданням Облспоживспілки та меті щодо забезпечення ефективної
фінансово-господарської діяльності спілки не знайшли свого підтвердження.

Відповідно
до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. На
підставі цієї статті можуть визнаватися недійсними  угоди, які порушують також вимоги Указів
Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативних
актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у
встановленому порядку.

Згідно
з п.п. "м" пункту 32, п. 44 Статуту Сумської облспоживспілки рішення
правління Облспоживспілки про відчуження майна попередньо погоджується з
правлінням Укоопспілки та підлягає затвердженню Радою споживспілки.

Статтею
8 Закону «Про споживчу кооперацію» передбачено, що   споживчі товариства можуть на добровільних
засадах об'єднуватися в місцеві спілки, Центральну спілку споживчих товариств
України, і мають право вільного виходу з них; взаємовідносини між споживчими
товариствами та їх спілками будуються на договірних засадах; товариства можуть
делегувати спілкам частину своїх повноважень та виконання окремих функцій. В
той же час, Спілка не відповідає за зобов'язаннями споживчих товариств і не має
щодо них розпорядчих функцій.

Постанови
правління Сумської облспоживспілки № НОМЕР_10р. "Про дозвіл на продаж
основних засобів на аукціоні" та № НОМЕР_5р. "Про продаж основних
засобів" були затверджені Постановою третіх зборів Ради облспоживспілки
тринадцятого скликання від 22.12.2004 р. "Про постанови правління
облспоживспілки щодо володіння, користування та розпорядження майном".

Скасування
постанов правління облспоживспілки № НОМЕР_10р., № НОМЕР_5р. та постанови Ради
облспоживспілки від 22.12.2004 р. відповідно до постанови восьмих зборів Ради
облспоживспілки тринадцятого скликання від 28.11.2006 р. та припинення на цій
підставі провадження у справі господарського суду Сумської області № НОМЕР_11за
позовом Центральної спілки споживчих товариств
України до Сумської обласної спілки споживчих товариств, третя особа -
підприємець ОСОБА_1 не спростовує факту укладення договору купівлі-продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_1р. у відповідності з вимогами цих постанов.

Пункти
21 (повноваження Ради), 28 (повноваження Правління) та розділ ІУ (власність
Укоопспілки) Статуту Центральної спілки споживчих товариств  України, зареєстрованого Печерською районною
державною адміністрацією м. Києва за № 5553 від 01.07.1998 р., (чинного на час
укладення спірного договору) не передбачають погодження керівними органами
Укоопспілки рішень правлінь облспоживспілок щодо відчуження основних засобів.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що підстави визнання договору купівлі-продажу
недійсним відповідно до ст. 48 ЦК УРСР відсутні.

Крім
того, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від
16.01.2003 р. щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав
і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно
до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1).
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності(ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).

Підставою
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Жодна з перелічених підстав недійсності правочину в даному випадку відсутня.

Згідно
ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона
повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, але позивач, з урахуванням всіх обставин справи, не подав
суду належних доказів, які б об'єктивно і у визначеному законом порядку
підтвердили його позицію. За таких обставин позовна вимога щодо визнання
недійсним договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1р. задоволенню не підлягає.

Згідно
ст. 71 ЦК УРСР (1963р.), ст. 257 ЦК України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю в три роки. Статтею 76 ЦК УРСР (1963р.), ст. 261 ЦК
України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Позивач
зазначає, що йому стало відомо про порушення його права у 2006 році з
проведеної відповідачем 1 на вимогу Укоопспілки аудиторської перевірки та
складеного за її наслідками Аудиторського звіту незалежної аудиторської фірми
"Сумикооп-аудит" від 22.09.2006 р. Проте, вказаний Аудиторський звіт
стосувався відповідності відображення в бухгалтерському обліку дочірнього
підприємства «Облкооппостач» продажу на аукціоні  будівлі кафе «Візит» нормам Положення про
порядок продажу на аукціонах основних фондів підприємств і організацій
споживчої кооперації України та позивачем не надано жодних доказів проведення
цієї перевірки на вимогу Укоопспілки. Суд приходить до висновку, що позивачу
фактично стало відомо про продаж торгівельного комплексу "Візит" з
Розшифровки до річного звіту за 2003 р. до форми № 1-р розділ У «Наявність та
рух громадського майна споживчої кооперації
України», оскільки відповідно до п.п. "б" п. 11 Статуту
Укоопспілки член Укоопспілки (зокрема, Облспоживспілка) зобов'язана подавати
Укоопспілці бухгалтерську, статистичну та іншу звітність. Отже, позивачем
пропущений строк позовної давності та поважних причин його пропущення не
наведено.

Відповідно
до п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі, в даному випадку відповідачем
ОСОБА_1, є підставою для відмови у позові.

Згідно
ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті
державного мита та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покладаються на позивача.

Керуючись
ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити.

СУДДЯ
О.Ю. СОП'ЯНЕНКО

Повний
текст рішення підписаний 11.07.2007р.