ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 червня 2007 р.

№ 2-2054/04

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:

Невдашенко Л.П.
Михайлюка М.В. Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу

Апеляційного суду Херсонської
області від 15.09.2004 року

у справі

№ 2-2054/04 місцевого суду
Дніпровського району м. Херсона

за позовом

ОСОБА_1

до

Відкритого акціонерного
товариства "Херсонський бавовняний комбінат"

про

визнання протоколу засідання
правління товариства недійсним

за участю представників сторін:

позивача

ОСОБА_1

відповідача

не з'явились,

В С Т А Н О В
И В :

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Херсона від 29.06.2004 року (суддя: Циганій С.І.), залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15.09.2004 року (судді:
Лісова Г.Є., Цуканова І.В., Семиженко Г.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною
ухвалою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою в якій просив її скасувати та направити справу на новий розгляд. В
обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами неправильно
застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права,
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд виходив з того, що оскільки на засіданні правління ВАТ "Херсонський
бавовняний комбінат", яке відбулося 20.04.2004 р. вирішувалось питання про
визначення дати проведення чергових загальних зборів акціонерів та затвердження
його порядку денного, що не мало для позивача будь-яких правових наслідків, то
і підстав для визнання протоколу засідання правління № 6 від 20.04.2004 року
недійсним немає.

Як встановив суд, позивач був
обраний головою правління ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат"
Спостережною радою товариства 21-23 жовтня 2002 р. (а.с. 37), а 20.11.2002 р. з
ним був укладений контракт Фондом державного майна України як засновником ВАТ
"Херсонський бавовняний комбінат".

Наказом Фонду державного майна
України від 12.03.2003 року дію контракту було продовжено (а.с. 64). Наказом №
741 від 14.04.2004 року трудовий договір укладений з позивачем на підставі
контракту від 20.11.2002 року був розірваний (а.с. 67).

Укладення трудового договору
(контракту) з керівником підприємства передбачено ст. 16 Закону України
"Про підприємства в Україні", чинного на час укладення контракту з
позивачем, та ст. 65 ГК України, а тому доводи позивача про те, що Фонд
державного майна України не мав законних підстав як для укладення контракту,
так і для розірвання трудового договору не ґрунтуються на законі.

Крім того, рішенням Дніпровського
районного суду м. Херсона від 17.05.2004 року, яке набрало законної сили,
відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді голови
правління ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" (а.с. 75).

Таким чином, на час проведення
засідання правління ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" 20.04.2004
року, протокол якого оскаржує позивач, його було звільнено з посади, а тому суд
прийшов до правильного висновку про те, що підстав для визнання протоколу засідання
правління від 20.04.2004 року недійсним немає, оскільки не встановлено
порушення прав позивача, які б підлягали поновленню.

Окрім того, апеляційний суд
зазначив, що розгляд справи за відсутності позивача не є підставою для
скасування рішення суд, оскільки його відсутність не позначилась на
обгрунтованості судового рішення.

Враховуючи наведене, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом правильно застосовано норми матеріального та
процесуального права, а тому підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали
не вбачається.

Щодо інших доводів скаржника, то
вони спростовуються вищенаведеним. Крім того, відповідно до вимог ст. 1117
Господарського  процесуального  кодексу
України  касаційна  інстанція
не має  права  встановлювати
або  вважати  доведеними
обставини, які не були
встановлені  у рішенні або  постанові
господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність
того чи іншого доказу,  про
перевагу  одних  доказів
над  іншими,  збирати
нові  докази  або додатково
перевіряти  докази.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий
господарський  суд України

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 15.09.2004 року у справі № 2-2054/04 залишити без змін.

Головуючий, суддя
Л. Невдашенко

Судді:
М. Михайлюк

Н. Дунаєвська