ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.

№ 2-886

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    Кузьменка М.В.

судді                                        Васищака І.М.

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1

та ОСОБА_2

на                     ухвалу місцевого
Конотопського міськрайонного суду від 01.07.2004р. та

ухвалу Апеляційного
суду Сумської області від 30.08.2004р.

у справі           №2-886

за позовом            ОСОБА_1та ОСОБА_2

до                       Ліквідаційної комісії та
ліквідатора Відкритого акціонерного товариства

"Конотопський
завод "Мотордеталь"

про                        відшкодування збитків
та моральної шкоди,

за участю представників:

від
позивачів: не з'явився,

від
відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У черні 2004 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися до місцевого Конотопського міськрайнного суду з позовом до
ліквідаційної комісії та ліквідатора Відкритого акціонерного товариства
"Конотопський завод "Мотордеталь" і просили суд стягнути з
відповідачів збитки, моральну шкоду та неустойку.

Ухвалою місцевого Конотопського
міськрайонного суду від 01.07.2004р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного
суду Сумської області, позовну заяву визнано не поданою та повернуто позивачам.

Не погоджуючись з  вказаними ухвалами, позивачі звернулися до
Верховного Суду України з касаційною скаргою, в якій просять суд їх скасувати,
як такі, що ухвалені з порушенням норм процесуального права, та зобов'язати суд
прийняти позовну заяву до провадження.

Враховуючи положення пунктів 2, 5,
6 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів”, Вищий господарський суд України своєю ухвалою від
14.05.2007р. прийняв касаційну скаргу позивачів у даній справі до свого
провадження.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих
положень  названого Закону, після
набрання чинності цим Законом касаційні скарги (подання) на судові рішення у
справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, підлягають
розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, беручи до уваги
межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної
скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
процесуального права  при ухваленні
оскаржуваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає  задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від 21.12.1990 р., при вирішенні питання
про прийняття заяви, суддя перевіряє, чи має заявник, відповідно до ст. 5 ЦПК
України, право на порушення справи, чи відповідає форма і зміст заяви вимогам
закону.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції та вбачається з матеріалів справи, подана позовна заява за формою і
змістом не відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України. Зокрема, позовна заява не
містить точної назви відповідачів, їх місце знаходження, у той час, як ухвалою
господарського суду Сумської області у справі №3337-15/41 від 25.12.2003р. ВАТ
"Конотопський завод "Мотордеталь" як юридична особа ліквідовано,
тобто немає ліквідаційної комісії і ліквідатора, а в позові вони зазначені як
відповідачі. Також у позові не зазначена ціна позову; він  не містить розрахунків щодо збитків і
неустойки, не зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно, не надано доказів, що підтверджують
позовні вимоги, позовна заява не оплачена державним митом.

За цих підстав місцевий
Конотопський міськрайонний суд ухвалою від 17.06.2004р. позовний матеріал
залишив без руху та запропонував заявнику до 31 червня 2004 року усунути ці
недоліки.

Ухвалою місцевого Конотопського
міськрайонного суду від 01.07.2004р. позовну заяву ОСОБА_1та ОСОБА_2 про
відшкодування збитків, моральної шкоди і сплату неустойки визнано не поданою і
повернуто позивачам з підстав не усунення ними недоліків, зазначених в ухвалі
суду від 17.06.2004р.

Відповідно до вимог ст. 139 ЦПК
України, що діяла на час вирішення судом питання про прийняття позовної заяви,
суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, зазначених у
ст. 137, 138 цього Кодексу, або не оплачено держмитом, постановляє ухвалу про
залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для
виправлення недоліків. Невиконання вказівок судді щодо виправлення недоліків
позову у встановлений строк є підставою до повернення позовної заяви, як
неподаної.

Отже, оскільки позивачами не було
усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 17.06.2004р., то суд першої
інстанції підставно визнав позовну заяву не поданою і повернув її
позивачам.

З огляду на викладене, підстав для
зміни чи скасування оскаржуваних ухвал суду першої та апеляційної інстанцій не
має.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 -11111 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1та
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Сумської області
від 30.08.2004р. у справі №2-886 -без змін.

2.
Справу надіслати до місцевого Конотопського міськрайонного суду Сумської
області.

Головуючий, суддя
М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя
В.М.Палій