ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.07                                                                                        Справа №  20/101/07

Суддя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Теко-Фарм”, м. Запоріжжя

до Комунального підприємства “Центральна районна аптека № 73”, Запорізька область,

смт. Михайлівка

про стягнення суми 12334,38 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Зискун І.В. (довіреність №1 від 28.03.2007р.);

Від відповідача –не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з Комунального підприємства “Центральна районна аптека № 73” суми 10482,80 грн. заборгованості по сплаті товару за договором купівлі-продажу від 03.02.2006р., суми 878,83 грн. пені за невиконання умов угоди, суми 817,66 грн. інфляційних витрат, суми 155,09 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/101/07,  судове засідання  призначено на 19.03.2007р. Ухвалою суду від 19.03.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 02.04.2007р., потім на –12.04.2007р.

За згодою представника позивача у судовому засіданні 12.04.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст.193,229 ГК України, ст.ст.526,530,611,624,625 ЦК України просить позов задовольнити.

У судовому засіданні надав заяву, відповідно до якої у зв’язку з оплатою 27.03.2007р. зменшує позов на суму 500 грн., просить боргом вважати 11834,38 грн.

Заява прийнята до розгляду на підставі ст.22 ГПК України.

Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги у розмірі 9982,80 грн., визнав у повному обсязі. У судове засіданні 12.04.2007р. відповідач не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.  Суд визнав наявні матеріали достатніми для розгляду справи в порядку ст.75 ГПК України у відсутність відповідача.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін,  суд

ВСТАНОВИВ:

03.02.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Теко-Фарм” (продавець, позивач у справі) та Комунальним підприємством “Центральна районна аптека № 73” (покупець, відповідач у справі) був укладений договір № б/н, за яким продавець зобов’язався передати у власність покупцю, а покупець –прийняти та оплатити товар.  Вид товару: лікарські засоби та вироби медичного призначення.

Відповідно до п.п.3.1, 3.3 договору, оплата провадиться в національній валюті України. Товар відпускається покупцю за встановленими цінами, які діяли на момент зарахування платежу на поточний рахунок продавця. Загальна вартість поставки, а також вартість кожної одиниці товару вказуються в накладних.

Згідно з п.4.1 договору покупець сплачує повну вартість отриманого товару шляхом прямих банківських переказів 30 днів.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ “Теко-Фарм” за період з 06.07.2006р. по 18.07.2006р. було поставлено на адресу відповідача товар на загальну суму  11830,75 грн., що підтверджується накладними, довіреностями.

Проте, відповідач порушив взяте на себе зобов'язання щодо оплати товару та сплатив  товар лише частково, на час звернення позивача до суду борг становив  10482,80 грн. Після порушення судом провадження у справі 27.03.2007р. відповідач сплатив суму 500 грн., що підтверджується банківською випискою.

Відповідно до  ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з КП “Центральна районна аптека № 73” на користь ТОВ “Теко-Фарм” суми 9982,80 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Провадження у справі в частині стягнення суми 500 грн. основного  боргу підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету  спору.

Також позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції в сумі  817,66 грн. за період з вересня 2006р. по січень 2007р. та 3% річних в сумі 155,09 грн. за період з 18.08.2006р. по 14.02.2007р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов’язань, вимоги про стягнення суми 817,66 грн. втрат від інфляції та суми 155,09 грн. –3% річних  є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 878,83 грн. на підставі ч.1 ст.624, ч.3 ст.549 ЦК України, п.4.3 договору, за умовами якого у випадку несвоєчасної оплати відповідач сплачує пеню в розмірі не нижче облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення, відповідно до Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Однак, договір купівлі-продажу від 03.02.2006р. містить іншу редакцію п.4.3, чим ту, що позивач навів у позовній заяві, а саме: “ У разі невиконання договірних зобов’язань постачальником, застосовуються штрафні санкції не нижче облікової ставки НБУ.  Відповідач не є постачальником.

Із змісту ст.ст.546, 547, 549 ЦК України слідує, що неустойка (штраф, пеня) є видом забезпечення виконання зобов’язання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання  вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (недійсним). Таким чином, оскільки сторони не встановили конкретну відповідальність за порушення відповідачем зобов’язань, зокрема,  у вигляді пені  у письмовій формі, позивач  не має права вимагати сплати  пені. Пункт 4.2 договору, який позивачем не вказаний, також неможливо визнати як встановлення конкретного розміру і виду відповідальності за порушення зобов’язання покупцем.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цілому задовольняються частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 114 грн. 56 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85, п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства “Центральна районна аптека № 73” (72000, Запорізька область, пгт. Михайлівка, вул. Леніна, 37, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Теко-Фарм”  (69095, м.Запоріжжя, вул. Казача 7,  ) суму 9982 грн. 80 коп. основного боргу, суму 817 грн. 66 коп. втрат від інфляції, суму 155 грн. 09 коп. –3 % річних,  суму 114 грн. 56 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У частині стягнення суми 500 грн. основного боргу провадження припинити за відсутністю предмету спору.

У частині стягнення суми 878 грн. 83 коп. пені відмовити.

Суддя                                                   Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі  11.06.2007р.