ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.07 р.                                                                             Справа № 33/167

Суддя господарського суду Донецької області Новікова Р.Г., при секретарі судового засідання Мішиній М.О. розглянувши матеріали

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі

м. Горлівки

до Державного підприємства “Артемвугілля” в особі структурного підрозділу „Шахта ім.Калініна” м. Горлівка

про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” у розмірі 195856грн.02коп.

За участю представників:

від позивача: Тульська К.А., дов. №1231/04 від 13.03.2007р.

від відповідача: Тришина К.В., дов.№1-12/13-34 від 27.06.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м. Горлівки звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства “Артемвугілля” в особі структурного підрозділу „Шахта ім. Калініна” м. Горлівка про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” у розмірі 327436грн. 60коп.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідно до Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач зобов’язаний з коштів, призначених на оплату праці, вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників у розмірі 30% у 2005р. та 40% з 2006р. За відповідачем, на думку позивача, рахувалася заборгованість у розмірі 327436грн. 60коп., яка утворилась внаслідок несплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” працівникам відповідача за 2005р. та 1 квартал 2006р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.06.2006 року про відкриття провадження в адміністративній справі №33/167 було викликано представників сторін у попереднє судове засідання, яке призначено на 20.06.2006р. на 9год.50хв. та витребувані певні документи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.06.2006р. за клопотанням позивача провадження в адміністративній справі №33/167 було зупинене до надання позивачем на адресу суду наступних матеріалів: доказів виплат пенсій громадянам, зазначеним у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, доданих до позовної заяви №71503/06 від 06.06.2006р.; доказів наявності трудових відносин з відповідачем громадян, зазначених у вищезазначених розрахунках.

Через канцелярію господарського суду Управлінням Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівки надано заяву від 25.06.2007р. №9910/06 в порядку статті 137 Кодексу адміністративного судочинства, у якій позивач просив суму позовних вимог вважати рівною 211067грн.92коп. у зв’язку з підписанням акту звірки заборгованості.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.07.2007р. провадження у справі поновлено та викликано представників сторін у судове засідання 12.07.2007р.

У засіданні від 12.07.2007р. представник позивача не відмовився від заявлених вимог.

До матеріалів справи приєднані заперечення №1/9-1177 від 12.07.2007р., у яких Державне підприємство “Артемвугілля” в особі структурного підрозділу „Шахта ім.Калініна” позовні вимоги визнає частково.

Одночасно відповідач зазначив, що згідно ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду в порядку адміністративного судочинства за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до Інструкції, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003р. підприємства зобов’язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Виходячи з того, що позовну заяву до суду було подано у червні 2006 року, строк позовної давності для стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-травень (включно) 2005р. вже сплинув.

У зв’язку з тим, що Кириленко Анатолій Олексійович, згідно довідки не є працівником і не знаходиться на обліку Структурного підрозділу „Шахта ім. Калініна” Державного підприємства “Артемвугілля”, фактичні витрати на виплату та доставку пенсії на пільгових умовах за даного працівника не повинні стягуватися.

За наслідками підготовчого провадження суд постановив ухвалу від 12.07.2007р. про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду на 09.08.2007р.

У судовому засіданні 09.08.2007р. позивачу та відповідачу головуючим були роз’яснені процесуальні права та обов’язки, передбачені статтями 49, 51, 54, 65-68 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач не відмовився від адміністративного позову і наполягав на заявлених вимогах. Відповідач позовні вимоги визнав частково.

До матеріалів справи приєднано доповнення до заперечення від 09.08.2007р. №1/9-1359, у якому відповідач просив виключити із загальної суми заборгованості Державного підприємства “Артемвугілля” в особі структурного підрозділу „Шахта ім.Калініна” заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня по жовтень 2005р. у розмірі 48904грн.78коп., оскільки у лютому 2006р. господарським судом Донецької області прийняте рішення про стягнення з підприємства відповідача суми боргу у розмірі 221096грн.47коп.

На підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства у судовому засіданні оголошено перерву з 09.08.2007р. по 15.08.2007р.

У судовому засіданні 15.08.2007р. позивач, враховуючи заперечення відповідача №1/9-1177 від 12.07.2007р. щодо громадянина Кириленко Анатолій Олексійович, зменшив суму позовних вимог та наполягав на стягненні з Державного підприємства “Артемвугілля” в особі структурного підрозділу „Шахта ім.Калініна” м. Горлівка заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, у сумі 195856грн.02коп.

Крім того, позивач визначився з періодом виникнення загальної суми заборгованості: з листопада 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м. Горлівки); з січня по червень 2005р., листопада 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Горлівки); з січня 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Микитівському районі м. Горлівки)

Після вивчення наданих позивачем документів та зменшення розміру позовних вимог, відповідач у судовому засіданні 15.08.2007р. визнав наявність заборгованості у розмірі 195856грн.02коп. Разом з тим, наполягав на застосуванні положень статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України щодо строку позовної давності для стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-травень (включно) 2005р.

Не погоджуючись із позицією відповідача щодо спливу річного терміну для звернення до адміністративного суду, позивач зазначив, що розрахунки по сумах, які увійшли до складу змінених позовних вимог, отримувались ним з серпня 2005р. Підтвердженням цього є акти звірки заборгованості від 19.02.2007р. та 26.01.2007р., в яких міститься скорочений в порівнянні з первісним перелік громадян – колишніх працівників структурного підрозділу „Шахта ім.Калініна”.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, річний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. На думку позивача, це відбулося саме в серпні 2005р.

Під час судового провадження було досліджено: розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених згідно пункту “а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”; клопотання від 15.06.2006р., №7496/06, клопотання від 19.06.2006р., №7629/06, клопотання від 25.06.2007р., №9909/06, заява від 25.06.2007р., №9910/06, розрахунок суми позову; акт звірки заборгованості від 19.02.2007р., акт звірки заборгованості від 19.02.2007р., заперечення №1/9-1177 від 12.07.2007р., довідка №1/9-1178 від 12.07.2007р., довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №03-78-20; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №298084; статут Державного підприємства „Артемвугілля”; доповнення до заперечення від 09.08.2007р. №1/9-1359, заява про зменшення суми позову від 14.08.2007р.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив:

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р.

Вказаний закон регулює відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Як зазначено у пункті 2 статті 5 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. платники страхових внесків, їх права та обов’язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками визначаються виключно цим законом.

Працівникам Структурного підрозділу „Шахта ім.Калініна” Державного підприємства „Артемвугілля” (список працівників наведений у доданому до матеріалів справи розрахунку суми позову) було призначено пенсії на пільгових умовах згідно пункту “а” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та у відповідності зі Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право їх на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно пояснень позивача, сума боргу, яка заявлена до стягнення, виникла за період з листопада 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м. Горлівки); з січня 2005р. по червень 2005р., з листопада 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Горлівки); з січня 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Микитівському районі м. Горлівки).

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що підприємства та організації з коштів,  призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663) врегульований порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 вищенаведеної Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Відповідно до пункту 6.5 цієї ж Інструкції визначено, що повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Розмір сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначених працівникам відповідача, що підлягають відшкодуванню останнім, був визначений в сумі 327436грн. 60коп. у розрахунку, який долучено судом до матеріалів справи. В-подальшому, до суду були надано заяву №9910/06 від 25.06.2007р., відповідно до якої позивач зменшив суму позову та просив стягнути з відповідача 211067грн.92коп. Заявою від 14.08.2007р. розмір позовних вимог зменшено до 195856грн.02коп.

Відповідно до вимог статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може змінити позовні вимоги протягом всього часу судового розгляду, подавши письмову заяву, яка приєднується до матеріалів справи. Враховуючи зазначене, суд приймає клопотання про зменшення позовних вимог до 195856грн.02коп.

Як встановлено судом, згідно пояснень позивача, сума боргу у розмірі 195856грн.02коп. виникла за період з листопада 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м. Горлівки); з січня 2005р. по червень 2005р., з листопада 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Горлівки); з січня 2005р. по березень 2006р. (Управління Пенсійного фонду України в Микитівському районі м. Горлівки).

Пунктом 6.8 наведеної Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства.

Згідно із пунктом 6.10 Інструкції відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Відповідач плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, за спірний період не сплатив.

Таким чином, враховуючи, що пенсії працівникам були призначені згідно до  пункту “а” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та у відповідності зі Списком №1, то відповідач зобов’язаний внести до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій по працівникам, призначених у 2005р. у розмірі 30%, у 2006р. у розмірі 40% на загальну суму 195856грн.02коп.

Відповідач у судовому засіданні 15.08.2007р. визнав наявність заборгованості у розмірі 195856грн.02коп. Разом з тим, наполягав на застосуванні положень статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України щодо строку позовної давності для стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-травень (включно) 2005р.

Не погоджуючись із позицією відповідача щодо спливу річного терміну для звернення до адміністративного суду, позивач зазначив, що розрахунки по сумах, які увійшли до складу змінених позовних вимог, отримувались ним з серпня 2005р. Підтвердженням цього є акти звірки заборгованості від 19.02.2007р. та 26.01.2007р., в яких міститься скорочений в порівнянні з первісним перелік громадян – колишніх працівників структурного підрозділу „Шахта ім.Калініна”.

Згідно частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, річний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд не приймає посилання відповідача на сплив річного терміну для пред’явлення позову щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-травень (включно) 2005р., оскільки в даному випадку позивач фактично дізнався про порушення своїх прав лише у серпні 2005р.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м. Горлівки до Державного підприємства “Артемвугілля” в особі структурного підрозділу „Шахта ім. Калініна” м. Горлівка про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” у розмірі 195856грн.02коп. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись нормами Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р., Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного Фонду України №21-1 від 19.12.2003р. (зареєстровано в Мінюсті 16.01.2004р. за №64/8663), статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 12, 14, 15, 23, 48, 50, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 107, 110, 111, 114, 121, 122-170, 254, Прикінцевими та Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд  -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м. Горлівки до Державного підприємства “Артемвугілля” в особі структурного підрозділу „Шахта ім. Калініна” м. Горлівка про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” у розмірі 195856грн.02коп. – задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства “Артемвугілля” м. Горлівка (84601, Донецька область, м. Горлівка, проспект Леніна, буд.13, , р/р 5001 в ГФ АКБ „Надра” м. Горлівки, МФО 335719) на користь Управління Пенсійного Фонду України в Центрально - Міському районі м. Горлівки (84626, Донецька область, м. Горлівка, вул. Рудакова, буд.33, , р/р 14 в ДОУ ВАТ „Державний ощадбанк України”, МФО 335106) суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту „а” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, у розмірі 195856грн.02коп.

У судовому засіданні 15.08.2007р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст виготовлено 20.08.2007р.

Суддя

К.О.А., надруковано у 3-х примірниках: 1 - позивачу; 1 - відповідачу; 1 – до справи