ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 липня 2007 р.

№ 6/374-06-9546

Вищий
господарський суд  України у складі
колегії  суддів:

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді:

Полянський А.Г. Кривда Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
та касаційне подання

Державного підприємства “Одеський морський
торговельний порт” Заступника прокурора Одеської області

на постанову

Одеського апеляційного
господарського суду від 29.03.2007 року

у справі

№6/374-06-9546 господарського
суду Одеської області

за позовом

Чорноморського транспортного
прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку
України в особі Державного підприємства “Одеський морський торговельний порт”

до

Закритого акціонерного товариства
з іноземними інвестиціями “Синтез ойл”

про

стягнення 2860979,62грн.

за участю  представників сторін:

позивача: відповідача:

Кузьменко К.О., дов. №020/7-3 від
03.01.2007р., Паранюк О.В., дов. №5 від 20.04.2007р.,

прокуратури:

Савицька О.В., посвідчення №231

В С Т А Н О В
И В:

21.09.2006р. Чорноморський
транспортний прокурор звернувся до Господарського суд Одеської області в
інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку України в особі
Державного підприємства “Одеський морський торговельний порт” з позовом до
Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез ойл”  про стягнення 2860979,62грн.

Рішенням Господарського суду
Одеської області від 26.01.2007р. у справі № 6/374-06-9546 (судді: Демешин
О.А., Торчинська Л.О., Літвінов С.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з
Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Синтез ойл” на
користь Державного підприємства “Одеський морський торговельний порт”
2860979,62грн. боргу; до держбюджету держмито в сумі 25500грн.; на користь ДП
“Судовий інформаційний центр” витрати на інформаційно-технічне забезпечення
процесу в розмірі 118грн.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що у відповідності зі ст.193 ГК України, ст.ст.526,
503 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, а оскільки,
згідно довідок від 21.06.2007р. та 17.07.06р., про перерахування грошових
коштів з розрахункового рахунку сумісної діяльності “ОМТП-Синтез Ойл” за
Договором, за підписами представників ДП “ОМТП” та ЗАТ з ІІ “Синтез Ойл”,
заборгованість ЗАТ з ІІ “Синтез Ойл” по перерахуванню ДП “ОМТП” частини
отриманого прибутку за 2кв. складає 2 860 979, 62грн., а тому дійшов висновку
про стягнення з відповідача зазначену суму в якості боргу.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 29.03.2007р. (судді: Савицький Я.Ф., Гладишева Т.Я.,
Лавренюк О.Т.) вказане рішення місцевого господарського суду скасовано. В
задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення місцевого суду апеляційний
суд зазначив, що за змістом п. 6.1 та п.6.4 Договору, прибуток від сумісної
діяльності сторін за даним договором складається після відшкодування, з виручки
від її здійснення, витрат підприємства та порту та перераховування
підприємством у вигляді щомісячних авансових платежів не пізніше 25 числа
місяця наступного за звітним, виходячи з фактичного щомісячного прибутку,
отриманого від сумісної діяльності сторін; - кінцевий розрахунок здійснюється
по результатам сумісної діяльності за квартал; - дозволяється проведення, у ті
ж самі строки, звірки документів та здійснення перерахування на підставі
складених за результатами перевірки актів звірки розрахунків та погашення
заборгованості.

Виходячи з цього, апеляційний суд
дійшов висновку, що умовами Договору передбачено, що для визначення та
перерахування (розподілу) прибутку між сторонами від здійснення спільної
діяльності повинна бути виручка, тобто надійти грошові кошти на поточний
рахунок учасників спільної діяльності в банківській установі.

При цьому, судом апеляційної
інстанції встановлено, що кошти від контрагента у 2-му кварталі переховані не
були, що підтверджується рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду
при Торгово-промисловій палаті України від 25.01.2007р. по справі АС№175и/2006,
яким задоволено позовні вимоги ДП "Одеський морський торговельний
порт" до компанії “International Port Services Limited” про розірвання
договору №КД-128, укладеного 01.03.1999р., та стягнення 6098181,2 дол. США
вартості наданих по договору послуг, пені за їх несвоєчасну оплату у розмірі
99185,38 дол. США, витрат  по оплаті
арбітражного збору.

З огляду на зазначене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачу було відомо про відсутність
грошових коштів від сумісної діяльності на спільному рахунку за 2-й квартал
2006р., а отже, і, щодо відсутності фактичного прибутку, та таким чином,  передчасності звернення до суду з позовом про
стягнення боргу по прибутку від сумісної діяльності за 2-й квартал 2006р.

Позивач та Заступник прокурора
Одеської області звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою та поданням, в яких просять постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 29.03.2007р. у справі № 6/374-06-9546 скасувати, а
рішення Господарського суду Одеської області від 26.01.2007р., залишити без
змін, стягнувши з відповідача судові витрати за подачу касаційної скарги,
подання та скарга мотивовані тим, що постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права, через неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

У відзиві на касаційну скаргу та
подання відповідач просить залишити постанову апеляційного суду без змін.

Розпорядженням Заступника Голови
Вищого господарського суду України Осетинського А.Й. від 25.06.2007р., у
зв'язку з відпусткою судді Коробенко Г.П., для перегляду в касаційному порядку
справи № 6/ 374-06-9546, призначеної до розгляду на 26.06.2007р., утворено
колегію суддів у складі: головуючого -судді Муравйова О.В., суддів -Полянського
А.Г.,  Кривди Д.С.

Заслухавши присутніх представників
сторін та прокуратури, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга
та касаційне подання не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій між Державним підприємством “Одеський морський торговельний порт” та
Закритим акціонерним товариством з іноземними інвестиціями “Синтез ойл”
19.12.2001 року було  укладено договір
№КД -2245 про сумісну діяльність в Одеському морському торговельному порту
строком на 20 років (далі - Договір), за умовами, якого сторони взяли на себе
зобов'язання здійснювати в Одеському морському торговельному порту на території
Станції очистки баластних вод та причалів №№2н-4н (причальна лінія) нафторайону
сумісну діяльність.

За умовами Договору, керівництво
сумісною діяльністю з виконання зобов'язань за Договором здійснюється ДП   “Одеський морський торговельний порт” та ЗАТ
ІІ “Синтез ойл” в особі їх керівників, а ведення бухгалтерського, статистичного
та податкового обліку покладено на відповідача (п.п. 3.1, 4.2.15, 4.2.16).

Крім цього, судом апеляційної
інстанції встановлено, що в розділі 6 Договору сторони обумовили порядок та
умови розподілу прибутку від сумісної діяльності.

Відповідно до пункту  6.1 Договору прибуток від сумісної діяльності
сторін за даним договором визначається в порядку, передбаченому діючим
законодавством України, яким регулюється здійснення сумісної діяльності на
території України без створення юридичної особи та складається після
відшкодування з виручки від її здійснення витрат підприємства та порту згідно з
дійсним договором.

Розподіл прибутку від сумісної
діяльності між сторонами здійснюється після оплати податку на прибуток по
декларації про прибуток підприємства, яка прийнята податковим органом (п. 6.2
договору).

Підприємство визначає результати
сумісної діяльності за звітний квартал, загальний прибуток, який належить порту
та підприємству розподіляється між ними у пропорції: порт -50% та підприємство
50% (п. 6.3 договору).

Відповідно до п. 6.4 договору
прибуток перераховується підприємством у вигляді щомісячних авансових платежів
не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним, виходячи з фактичного
щомісячного прибутку, отриманого від сумісної діяльності сторін; кінцевий
розрахунок здійснюється по результатам сумісної діяльності за квартал,
дозволяється проведення в ті ж самі строки звірки документів та здійснення
перерахування на підставі складених за результатами перевірки актів звірки
розрахунків та погашення заборгованості.

Крім того, сторонами було
встановлено компенсаційний порядок розподілу вантажопотоку на причалах
нафтогавані порту, який застосовується при визначені прибутку порту та
підприємства від сумісної діяльності (Додаток №4 до Договору).

Однак, сторони прийняли доповнення
№1 до додатку №4 до Договору, (а.с.26 т.1), яким встановили нові компенсаційні
правила розподілу прибутку по договору, оскільки порт вніс до сумісної
діяльності додатковий внесок у формі права користування причалами №5 та №6
нафторайону по Договору.

В пункті 3 доповнень №1 до додатку
№4 до договору сторони передбачили, що в разі, якщо прибуток порту, отриманий
від сумісної діяльності по договору за результатами роботи причалів №№5, 6
нафторайону в кожному календарному році, буде менше суми в розмірі еквівалент
1590000 доларів США, підприємство зобов'язано відшкодувати порту неотриману
суму за рахунок своєї частини від сумісної діяльності по договору (оплата
проводиться в національній валюті України по курсу НБУ на дату платежу).

Вказаний компенсаційний порядок
застосовується сторонами в межах щоквартальних взаєморозрахунків по договору,
які проводяться по результатам кожного звітного кварталу, кінцева звірка
взаєморозрахунків проводиться по результатам кожного календарного року протягом
всього строку дії договору (п. 4 доповнень №1 до додатку №4 до Договору).

Пунктом 5 вказаного доповнення
сторони встановили, що в разі виводу причалу №5 нафторайону з експлуатації у
зв'язку з аварійними ситуаціями, а також здійсненням портом реконструкцій (ремонту),
вказана в п. 3 сума підлягає зменшенню пропорційно кількості днів, на які
причал був виведений з експлуатації, в рамках кожного календарного року.

08.07.2003р. сторони підписали
Додаткову угоду до Договору, якою внесли зміни до умов договору та доповнили
новими положеннями про сумісну діяльність, а саме : 1) п.3.1 договору викладено
в наступній редакції: керівництво сумісною діяльністю здійснюють сумісно порт
та підприємство в особі їх керівників, або інших належним чином вповноважених
осіб, на підставі видних їм довіреностей; 2) розділ 3 доповнено пунктами 3.4
щодо відкриття окремих рахунків в іноземній валюті та національній валюті,
використання грошових коштів на витрати, що пов'язані з сумісною діяльністю
сторін, та 3.5, який встановлює порядок укладення договорів; 3) підпункти 4.1.
та 4.2.1, 4.2.4 викладено в нових редакціях, якими змінено зобов'язання порту
та підприємства при здійснені сумісної діяльності.

В липні 2003 року сторони
затвердили положення про порядок укладення та підписання договорів, що укладені
в межах ведення сумісної діяльності по Договору, а також наданням інших
документів пов'язаних з їх виконанням, вказане положення прийнято у зв'язку з
укладанням Додаткової угоди від 08.07.2003р. до Договору.

Судом апеляційної інстанції також
встановлено, що розрахунок валових доходів від спільної діяльності проводився з
розрахунку: 1,50 долара США (без ПДВ), за одну тону сирої нафти тачи
нафтопродукту, що прямують в митних режимах експорт, імпорт, транзит.

Валові витрати спільної діяльності
в ІІ кварталі 2006 року склали 10303996 грн., прибуток до сплати податку
-9647118 грн., податок на прибуток -2411779 грн.; після сплати податку на
прибуток, прибуток до розподілу між учасниками спільної діяльності склав
7235338 грн., з яких частка порту становила 4525215 грн., частка підприємства -
2698612 грн..

Так, 25.05.2006р. підприємство
сплатило порту 1664235 грн. як частину прибутку від спільної діяльності за
квітень 2006 року

Згідно з довідками від 21.06.2006р.
та від 17.07.2006р. про перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку
сумісної діяльності "ОМТП-Синтез ойл" за Договором підприємство
зобов'язано перерахувати на користь ДП Одеський морський торговельний порт
прибуток від сумісної діяльності за підсумком травня 2006р. у розмірі 1278908грн.,
відшкодування неотриманого прибутку порту по причалам №№5 та 6 за ІІ квартал
2006 року у розмірі 906089,62 грн. та прибуток (кінцевий розрахунок) від
сумісної діяльності за підсумком ІІ кварталу 2006 року у розмірі 675982 грн.,
що становить 2860979,62 грн., проте ТОВ з ІІ „Синтез ойл” вказане зобов'язання
за договором не виконало, що стало підставою для звернення ДП Одеський морський
торговельний порт з позовною заявою до господарського суду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги є передчасними,
оскільки, як було зазначено вище в розділі 6 Договору сторони обумовили порядок
та умови розподілу прибутку від сумісної діяльності, де зокрема, зазначили, що
для визначення та перерахування (розподілу) прибутку між сторонами від
здійснення спільної діяльності повинна бути виручка, тобто, повинні надійти
грошові кошти на поточний рахунок учасників спільної діяльності в банківській
установі.

При цьому апеляційний господарський
суд встановив, що прибуток від сумісної діяльності порту та підприємства,
пов'язаний з наданням сторонами за Договором послуг за контрактом, укладеному з
компанією "International Port Services Limited", відповідно до якого
спільна діяльність позивача і відповідача надавала та надає послуги з обробки
танкерів.

Так, в ІІ кварталі 2006 року валові
доходи від спільної діяльності склали 19951114 грн., вказані грошові кошти
повинні були надійти від компанії "International Port Services
Limited" відповідно до контракту за послуги щодо обробки танкерів компанії
"International Port Services Limited" як щодо транзитних сирої нафти
та нафтопродуктів, так і сирої нафти та нафтопродуктів, які прямували в митних
режимах експорт, імпорт, через територію України.

Однак, рішенням Міжнародного
комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від
25.01.2007р. по справі АС№175и/2006 були вирішено розірвати договір №КД-128
укладений 01.03.1999р. та стягнути 6098181,2 долари США -вартість наданих по
договору послуг, пені за їх несвоєчасну оплату у розмірі 99185,38 доларів США,
відшкодувати витрати по оплаті арбітражного збору, що відповідно свідчить про
те, що грошові кошти на спільний рахунок перераховані не були, отже, фактично
прибутку підприємство та порт не отримали, таким чином подання позовної заяви
про стягнення боргу по прибутку від сумісної діяльності за ІІ квартал 2006 року
є передчасним.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов
правомірного висновку, що з вимогою про відшкодування еквіваленту в розмірі
1590000 доларів США, відповідно до п. 3 доповнень №1 до додатку №4 до Договору,
позивач може звернутися лише після закінчення календарного року, а не півріччя,
кварталу чи місяця, оскільки в зазначеному пункті сторони передбачили, що підприємство
зобов'язано відшкодувати порту неотриману суму за рахунок своєї частини від
сумісної діяльності по договору лише після закінчення календарного року.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського
процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог
позивача.

Твердження заявників про порушення
і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при
прийнятті та постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам
справи.

З огляду на викладене, касаційна
інстанція вважає, що постанова у справі прийнята у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не
вбачається.

Відповідно до ст.ст.85, 1115
Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою
присутніх представників сторін та прокуратури оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись статтями 1115,
1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111
Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу Державного
підприємства “Одеський морський торговельний порт” та касаційне подання
Заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 29.03.2007 року у справі № 6/374-06-9546  залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                          Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Кривда Д.С.