ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.
Справа № 22/416-06-12043А

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:   Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.,

при секретарі   -   Волощук О.О.,

за участю представників:

Від ВКФ „СТЕЛХЕН”:  не з'явився

Від Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України: Гордов М.М.

Від ПУДВП "Укрпівденбудрозвідування": Кравчук О.В., Чорний Ю.І.

Від Одеського підприємства "Стромпроект": Кравчук В.О.

Від ДНДПВІ „Ндіпроектреконструкція”:  Свириденко А.М., Ушканов О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційні скарги Міністерства будівництва, архітектури та житлово –комунального господарства України, Південно –українського державного виробничого підприємства по інженерним розвідуванням для будівництва „Укрпівденбудрозвідування”, Одеського державного підприємства „Стромпроект” та Державного науково –дослідного та проектно – вишукувального інституту „Ндіпроектреконструкція”

на постанову господарського суду Одеської області від  25.01.2007 року

у справі №  22/416-06-12043А

за позовом: Виробничо –комерційної фірми „СТЕЛХЕН”

до відповідачів: Міністерства будівництва, архітектури та житлово –комунального господарства України та Південно –українського державного виробничого підприємства по інженерним розвідуванням для будівництва „Укрпівденбудрозвідування”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Одеське державне підприємство „Стромпроект”

про визнання нечинним наказу

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року Виробнича комерційна фірма "СТЕЛХЕН" звернулася до господарського суду Одеської області з адміністративним позовом до Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України (далі - Мінбуд), Південноукраїнського державного виробничого підприємства по інженерним розвідуванням для будівництва "Укрпівденбудрозвідування" (далі –„Укрпівденбудрозвідування”), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Одеського підприємства "Стромпроект" (далі –„Стромпроект”), про визнання нечинним пунктів 1-4, 6 наказу Мінбуду від 19.09.2006 року № 311 “Про припинення державних підприємств “Укрпівденбудрозвідування” та “Стромпроект” (м. Одеса)”. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач є орендарем нежитлового приміщення розташованого в м. Одесі, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 1-а, згідно з договором оренди № 5 від 01.04.2002 року укладеним з "Укрпівденбудрозвідування". А тому оспорюваний наказ Мінбуду про припинення державного підприємства, що є орендодавцем по договору оренди, порушує права, свободи та інтереси позивача, оскільки унеможливить в подальшому існування орендних відносин.

Мінбуд заперечував проти позову вказуючи на те, що в позовній заяві позивачем не зазначено, які саме права та законні інтереси, на його думку, порушені і мають бути захищені судом в порядку адміністративного судочинства.

"Укрпівденбудрозвідування" заперечувало проти позову посилаючись на те, що позивач невірно тлумачить норми матеріального права, які регулюють правонаступництво у разі зміни власника майна, переданого в оренду. Оспорюваний наказ, відповідно до якого відбувається припинення орендодавця за договором № 5 від 01.04.2002 року, не порушує і не може порушувати права, свободи та інтереси позивача, які захищені ч. 5 ст. 10 Закону України „Про оренду державного і комунального майна” (далі Закон про оренду), згідно з якою реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов чи розірвання договору оренди.

Заявою від 24.01.2007 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив господарський суд визнати нечинним наказ Мінбуду від 19.09.2006 року № 311 у повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 12.03.2006 року ним з “Укрпівденбудрозвідування” було складено попередній договір на проведення ремонту у приміщеннях, що належать останньому, для чого було складено договір підряду від 15.03.2006 року. Після виконання позивачем зобов’язань за цим договором передбачалося укладення договору оренди між сторонами. Позивачем свої зобов’язання були виконано у повному обсязі, що підтверджується актом приймання виконаного ремонту від 14.09.2006 року, понесено витрати, але “Укрпівденбудрозвідування” своїх зобов’язань не виконало і не може виконати, тому що це підприємство повинно припинитися як юридична особа.

Одночасно позивач клопотав перед судом про забезпечення адміністративного позову.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.12.2006 року згідно з ч. 1 ст. 24 КАС України дану справу прийнято до колегіального розгляду у складі: головуючого судді: Торчинська Л.О., судді: Гарник Л.Л. та Малярчук І.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.01.2007 року (суддя Торчинська Л.О.) за клопотання позивача на період розгляду справи вжиті заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії пунктів 1-4, 6 оспорюваного наказу Мінбуду, заборони вносити до Єдиного державного реєстру записи про рішення щодо припинення „Стромпроект” та “Укрпівденбудрозвідування”, зупинення юридичної дії внесеного до Державного реєстру запису про рішення щодо припинення вказаних юридичних осіб, зобов’язання державного реєстратора повідомити названих в ухвалі осіб про зупинку юридичної дії внесеного до Державного реєстру запису, заборони складання передавального акту та передачі майна, майнових зобов’язань “Укрпівденбудрозвідування”

Постановою господарського суду Одеської області від 25.01.2007 року у справі (головуючий суддя Торчинська Л.О., судді Гарник Л.Л., Малярчук І.А..) позов задоволено з мотивів обґрунтованості позовних вимог. Постанову мотивовано тим, що відсутність чинної комісії з припинення “Укрпівденбудрозвідування” порушує законні права, свободи та інтереси позивача на вирішення питань про правонаступництво щодо всіх зобов’язань юридичної особи, включаючи зобов’язання, які оспорюються сторонами.

Суддею Малярчук І.А. викладено окрему думку, відповідно до якої позов задоволенню не підлягає з підстав відсутності порушених прав та законних інтересів позивача оспорюваним наказом Мінбуду.

Не погоджуючись з постановою місцевого господарського суду, Мінбуд, а також Державний науково –дослідний та проектно –вишукувальний інститут „Ндіпроектреконструкція”, який не приймав участі у справі, подали до Одеського апеляційного господарського суду апеляційні скарги, в яких просять зазначену постанову місцевого господарського суду скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального і процесуального права та закрити провадження у справі у зв’язку з неподанням позивачем доказів, які б підтверджували його доводи при вчинення Мінбудом дій які б порушували права позивача пов’язані з орендою.

“Укрпівденбудрозвідування” та “Стромпроект” у поданих до Одеського апеляційного господарського суду апеляційних скаргах просять зазначену постанову місцевого господарського суду скасувати в повному обсязі, як прийняту без додержання норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, неповного та не всебічного з’ясування обставин справи, та в задоволенні  позовних вимог ВКФ „Стелхен” відмовити.

12.03.2007 року до Одеського апеляційного господарського суду від імені „Стромпроект” та “Укрпівденбудрозвідування” надійшли заяви про відмову від апеляційних скарг, які від імені „Стромпроект” підписано колишнім директором Пресняком В.В., а від імені “Укрпівденбудрозвідування” представником Якушенок І.В. за довіреністю.

Між тим, з наявних в справі наказів Мінбуду від 30.05.2006 року № 131 „ОС”  та від 15.12.2006 року № 341 „ОС” вбачається, що з 31.05.2006 року виконуючим обов’язки директора державного підприємства “Укрпівденбудрозвідування” призначено Чорного Ю.І., а з 15.12.2006 року виконуючим обов’язки директора Одеського державного підприємства „Стромпроект” призначено Кравчука В.О. Як пояснили суду керівники вказаних підприємств, зазначені накази Мінбуду в послідуючому не скасовувалися та нечинними в судовому порядку не визнавалися. З наявної в справі довіреності Якушонку І.В. представляти інтереси “Укрпівденбудрозвідування” в усіх судових інстанціях випливає, що від імені даного підприємства довіреність цю було підписано колишнім директором Стельмахом В.Р. 14.09.2006 року, тобто в той час коли ця особа з 31.05.2006 року втратила право видавати такі довіреності. Крім того, згідно з наказом голови комісії з припинення державних підприємств “Укрпівденбудрозвідування” та „Стромпроект”, директора державного підприємства „Ндіпроектреконструкція” Онищука Г.І. від 21.09.2006 року № 115-а, доручення, що були видані і підписані колишніми директорами зазначених підприємств Стельмахом В.Р. та Пресняком В.В. скасовані. Отже, вищезазначені заяви про відмову від апеляційних скарг колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони підписані неуповноваженими особами.

З цих же підстав колегія не приймає до уваги і заперечення на апеляційні скарги підписані 12.03.2007 року представником позивача Тараненко Ю.В., оскільки строк довіреності цього представника, що міститься в справі, закінчився 01.03.2007 року.

Про день, час і місце розгляду апеляційних скарг всі учасники судового процесу були повідомлені належним чином, проте позивач не скористався наданим законом правом на участь свого представника в засіданні суду. Неприбуття у судове засідання позивача, належним чином повідомленого про день, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи згідно з приписами ч. 1 ст. 196 КАС України.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, вислухавши пояснення представників скаржників, які підтримали свої апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Мінбуду та „Ндіпроектреконструкція” підлягають задоволенню частково, а апеляційні скарги  „Стромпроект” та “Укрпівденбудрозвідування” підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2006 року Мінбудом було     видано наказ № 311 “Про припинення державних підприємств “Укрпівденбудрозвідування” та “Стромпроект” (м. Одеса)”, відповідно до якого наказано: припинити державні підприємства "Укрпівденбудрозвідування" та "Стромпроект" шляхом приєднання їх до Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут"; встановити, що ДП "НДІпроектреконструкція" є правонаступником прав і обов'язків державних підприємств, що припиняються як юридичні особи; делегувати повноваження щодо створення Комісії з припинення вищезазначених державних підприємств шляхом їх приєднання до ДП "НДІпроектреконструкція" директору ДП "НДІпроектреконструкція" Онищуку Г. І., призначивши його головою цієї комісії; директору ДП "НДІпроектреконструкція" Онищуку. Г. І, директору "Стромпроект" Пресняку В.В., в. о. директора "Укрпівденбудрозвідування" Чорному Ю. І. продовжити виконання заходів щодо припинення державних підприємств, встановлених законодавством та наказами Мінбуду від 22.03.2006 N 75 та від 25.07.2006 N 262, а саме:

- створити комісію з припинення державних підприємств, затвердити її склад за погодженням з органами державної реєстрації юридичних осіб за місцем знаходження державних підприємств, що припиняються;

- опублікувати у засобах масової інформації оголошення про припинення ДП "Укрпівденбудрозвідування" та ДП "Стромпроект", встановивши строк заявлення претензій кредиторів не менше двох місяців з дня опублікування оголошення;

- здійснити інвентаризацію та приймання-передачу майна та майнових зобов'язань підприємств, що припиняються, скласти передавальний акт, подати його до Міністерства на затвердження до 01.11.2006 та надіслати його нотаріально посвідчені копії органам, що здійснюють реєстрацію ДП "Укрпівденбудрозвідування" і ДП "Стромпроект";

- виключити ДП "Стромпроект" та ДП "Укрпівденбудрозвідування" з державного реєстру юридичних осіб в установленому порядку, довідку про зазначене подати до Міністерства до 15.11.2006.

Визнати таким, що втратив чинність, наказ Мінбуду від 22.03.2006 N 75 із змінами, внесеними наказом від 25.07.2006 N 262.

Департаменту організаційно-кадрової роботи (О. Ю. Волосевич) вирішити питання щодо припинення трудових відносин з директором "Стромпроект" Пресняком В. В. та з в. о. директора "Укрпівденбудрозвідування" Чорним Ю. І.

01.04.2002 року між "Укрпівденбудрозвідування" (орендодавець) та ВКФ „Стелхен” (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 31.4 кв. м., розташованого в м. Одесі, вул. Чапаєвської дивізії, 1-а, що знаходиться на балансі орендодавця, строком до 31.12.2003 року. Умовами п. 10.7 даного договору  передбачено, що реорганізація орендодавця чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам, не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

При вирішенні даного спору слід виходити з того, що підставами для визнання акта ненормативного характеру нечинним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав, свобод та охоронюваних законом інтересів підприємства –позивача у справі.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство  будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, затвердженого Указом Президента України від 19.12.2005 року № 1801/2005,  Мінбуд є центральним органом виконавчої влади, до повноважень якого згідно з п. п. 46 п. 4 цього Положення віднесено, зокрема, здійснення функцій з управління об'єктами державної власності, що перебувають в його управлінні.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України „Про власність”, державні органи, уповноважені управляти державним майном, вирішують питання створення підприємств і визначення цілей їх діяльності, реорганізації і ліквідації, здійснюють контроль за ефективністю використання і схоронністю довіреного їм державного майна та інші правомочності відповідно до законодавчих актів України.

Статтею 4 Закону України „Про управління об’єктами державної власності”, що набрав чинності з 25.10.2006 року, передбачено, що суб'єктами управління об'єктами державної власності є, зокрема, міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління). Згідно з  п. 1 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань приймають рішення про створення, реорганізацію і ліквідацію підприємств, установ та організацій, заснованих на державній власності.

Все майно державного підприємства "Укрпівденбудрозвідування" є загальнодержавною власністю, що ніким із учасників судового процесу не заперечується.

Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.10.2005 року № 437-р „Про віднесення до сфери управління Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України підприємств, установ та організацій,” державне підприємство "Укрпівденбудрозвідування"  віднесено до сфери управління Мінбуду.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм випливає, що Мінбуд наділений повноваженнями приймати рішення щодо припинення "Укрпівденбудрозвідування", чим спростовується помилкове твердження позивача про зворотнє.

Оспорюваний наказ підписано Першим заступником Міністра       Орловим А.О., якому таке право надано наказом Віце –Прем’єр –міністра України, Міністра Мінбуду Рибака В.В. від 18.08.2006 року № 280 „Про надання права підписів документів Мінбуду України”. Пунктом 9 вищезгаданого Положення про Мінбуд передбачено, що міністр розподіляє обов’язки між першими заступниками та заступниками Міністра.

Таким чином, оспорюваний наказ видано Мінбудом в межах його визначеної законом компетенції.

Порушень вимог чинного законодавства у зв’язку з прийняттям Мінбудом оспорюваного наказу судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи позивача щодо порушення оспорюваним наказом ст. 106 ЦК України колегія суддів відхиляє, як неспроможні, оскільки зазначеною нормою права встановлено, що у випадках передбачених законом злиття, приєднання та перетворення юридичної особи здійснюється, зокрема, за рішенням відповідного органу державної влади, яким, як вже було вказано вище, є Мінбуд.

Безпредметні посилання позивача на порушення оспорюваним наказом ст. 24 Закону України „Про захист економічної конкуренції”, якою передбачені випадки, в яких необхідне попереднє отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацією суб’єктів господарювання, не заслуговують на увагу, оскільки по - перше: в даному разі наявності такого випадку позивач не довів, а по –друге: статтею 22 вказаного Закону правом здійснення державного контролю за концентрацією суб’єктів господарювання наділено лише органи Антимонопольного комітету України, але аж ніяк не позивача.

Необґрунтованим є також твердження позивача про визнання протиправним та скасування наказу Мінбуду від 22.03.2006 року № 75, на який містяться посилання в преамбулі оспорюваного наказу, постановою господарського суду Одеської області від 08.09.2006 року по справі № 30-28/226-06-5897А, оскільки ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.11.2006 року зазначену постанову скасовано, а позовну заяву "Укрпівденбудрозвідування" про скасування вказаного наказу залишено без розгляду.

Не заслуговують на увагу також безпредметні посилання позивача в обґрунтування своїх доводів на те, що оспорюваний наказ суперечить ст. 107 ЦК України, яка регулює порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на момент вирішення даного спору передавальний акт комісією з припинення "Укрпівденбудрозвідування" не складений та Мінбудом не затверджений, а тому порушення вказаної статті закону відсутні.

Не може порушувати оспорюваний наказ і ст. 34 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців”, оскільки зазначена норма закону не містить ніяких вимог щодо прийняття рішення про припинення юридичної особи, а встановлює лише перелік документів, що подаються для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи.

Також оспорюваний наказ  не порушує і  не може порушувати прав та охоронюваних законом інтересів позивача, позаяк частиною 1 ст. 23 Закону про оренду передбачено, що в разі переходу права власності на передане в оренду майно до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника. Зазначена норма Закону кореспондується з ч. 1 ст. 770 ЦК України, відповідно до якої у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Отже, у разі                        припинення "Укрпівденбудрозвідування" до його правонаступника - „Ндіпроектреконструкція” перейдуть права та обов’язки орендодавця за договором оренди № 5 від 01.04.2002 року.

Твердження позивача про порушення його прав у зв’язку з укладенням з  "Укрпівденбудрозвідування" попереднього договору від 12.03.2006 року та договору підряду від 15.03.2006 року всупереч вимогам ст. ст. 70, 71 КАС України належними доказами не підтверджено. Будь –які первісні документи, а саме: накладні на придбання будівельних матеріалів, платіжні доручення на їх оплату, транспортні накладні на доставку матеріалів на об’єкт, ліцензія на право проведення будівельних робіт або субпідрядний договір з будівельною організацією, трудові угоди з робітниками про виконання будівельних робіт і таке інше, які б свідчили, що такий ремонт позивачем дійсно виконувався, останнім до суду не надано і таких доказів в справі не міститься.

При цьому, один лише акт приймання виконаного ремонту від 14.09.2006 року, підписаний колишнім директором Стельмахом В.Р. зі своєю дружиною Стельмах С.М., не може бути підставою для висновку про фактичне проведення ремонтних робіт. Разом з тим, виконуючий обов’язки директора „Укрпівденьбудрозвідування” Чорний В.І. стверджує, що ніякого ремонту за цими договорами позивач у приміщеннях не робив, такі договори на підприємстві відсутні, акт від 14.09.2006 року по обліку підприємства не проведений і заборгованість за цим актом перед позивачем відсутня. Крім того, в справі відсутні докази того, що позивач будь –яким чином намагався реалізувати свої права за зазначеними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Приймаючи оскаржувану постанову місцевий господарський суд вищевикладеного не врахував, не розібрався у виниклих між сторонами правовідносинах,  неповно з’ясував та надав невірну юридичну оцінку обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. У зв’язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Передбачені ст. 157 КАС України підстави для закриття провадження у даній справі відсутні.

Одночасно підлягають скасуванню заходи забезпечення адміністративного позову, що були вжиті ухвалою господарського суду від 25.01.2007 року.

Згідно зі ст. ст. 87, 94, 98 КАС України за рахунок позивача скаржникам підлягають відшкодуванню судові витрати пов’язані зі сплатою судового збору за подання апеляційних скарг в сумі 1 грн. 70 коп. кожному.

Керуючись  ст.ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254  КАС  України,

колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Південно –українського державного виробничого підприємства по інженерним розвідуванням для будівництва „Укрпівденбудрозвідування” та Одеського державного підприємства „Стромпроект” –задовольнити повністю, апеляційні скарги Міністерства будівництва, архітектури та житлово –комунального господарства України та Державного науково –дослідного та проектно –вишукувального інституту „Ндіпроектреконструкція”  задовольнити частково

Постанову господарського суду Одеської області від 25.01.2007 року у справі № 22/416-06-12043А скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 25.01.2007 року заходи забезпечення адміністративного позову скасувати.

Стягнути з ВКФ „Стелхен” (Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівка, вул. Леніна,63) на користь Міністерства будівництва, архітектури та житлово –комунального господарства України (01025, м. Київ-25, вул. Велика Житомирська, 9), ДП„Укрпівденбудрозвідування” (65070, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 1-а), ДП „Стромпрект” (65091, м. Одеса, вул. Середня, 25) та Державного інституту „Ндіпроектреконструкція” (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26) судовий збір за подання апеляційних скарг в сумі 1 грн. 70 коп. кожному.

Зобов’язати господарський суд Одеської області видати виконавчі листи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена

у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий  суддя:                                                Бєляновський В.В.

Судді:                                                                       Мирошниченко М.А

Шевченко В. В.