ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2007 р.
Справа  № 14/120-07-2805А

Господарський суд Одеської області

у складі судді Горячук Н.О.

при секретарі судового засідання Прус А.М.

представника позивача по дов. Сомок В.М.

представника відповідача по дов. Неплій  І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №404 господарського

суду Одеської області в м. Одесі адміністративну справу №14/120-07-2805А

за позовом Державного сільськогосподарського науково-виробничого підприємства „Експериментальна база „Дачна" селекційно-генетичного інституту (далі - ДСНВП „ЕБ „Дачна")

до відповідача ДПІ у Біляївському районі Одеської області

про скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

В засіданні суду була оголошена перерва по 01.06.2007р., згідно зі ст.150 КАС України.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом та уточненням до нього про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.10.2005р. №/0 та від 28.12.2005р. №2/397 відповідно у сумі 39750грн. та 68416,21 грн.. Відповідач позовні вимоги не визнає з підстав викладених у відзиві на позов і просить відмовити у позові посилаючись на закінчення строку звернення до адміністративного суду.

В процесі розгляду справи позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку позовної давності. Податкові повідомлення-рішення №/0 від 21.10.2005р. та №2/397 від 28.12.2005р. про застосування до підприємства фінансових санкцій були отримані колишнім директором позивача Кліщевським С.В., якого на той час наказом №61-К від 17.11.2005р. було звільнено з роботи за невиконання умов контракту згідно п.8 ст.36 КЗпП України. 17.11.2005р. Виконуючим обов’язки директора було призначено Костіна С.В., а 19.01.2006р. директором ДСНВП «ЕБ «Дачна»призначений Семенихін М.П., яким Кліщевській С.В. зазначені повідомлення-рішення та первинні бухгалтерські документи не передав, що підтверджується аудиторським висновком від 30.11.2005 р. та листом Приморського районного суду про провадження карної справи по обвинуваченню Кліщевського С.В. згідно ст.ст. 191 ч.5 та 366 ч.2 Карного кодексу України .

Пункт 2 ст.99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Внаслідок дій колишнього директора Кліщевського С.В. річний строк позовної давності сплинув. Але, юридична особа - позивач фактично дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів шляхом винесення відповідачем оспорюваних повідомлень-рішень лише після винесення господарським судом Одеської області ухвали про відкриття провадження по справі №13/376-06-12320А 23.11.2006р.

Враховуючи викладене згідно ч.2 ст.100 КАС України суд вважає причину пропущення строку звернення до суду поважною. Клопотання про поновлення строку позовної давності підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін встановлено наступне:

20 жовтня 2005 року ДПІ у Біляївському районі Одеської області проведено перевірку податкової декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2005 року ДСНВП „ЕБ „Дачна".

За результатами проведеної перевірки ДПІ у Біляївському районі Одеської області складено акт №630/15-01 від 20.10.2005р., на підставі якого відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення щодо визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток від 21.10.2005р. №/0 у сумі 39750грн. та від 28.12.2005р. №2/397р. та у сумі 68416,21 грн.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало виявлене відповідачем під час перевірки порушення позивачем п.п.7.8.2 п.7.8. ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р. №334/94-ВР, а саме позивачем в декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2005 року в рядку 21 („дивіденди та прирівняні до них платежі, що сплачуються до бюджету некорпоративними, казенними або комунальними підприємствами") задекларовано 53000 грн. Відповідно до п.п.7.8.2 п.7.8. ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток у розмірі ставки, встановленої п.10.1 ст.10 цього Закону, нарахованої на суму дивідендів, призначених для виплати, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно із виплатою дивідендів.

Проте такі доводи відповідача є необґрунтованими, виходячи з наступного.

За визначенням терміну дивіденд (п.1.9 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р.) - це платіж, який здійснюється юридичною особою-емітентом корпоративних прав чи інвестиційних сертифікатів на користь власника таких корпоративних прав (інвестиційних сертифікатів) у зв'язку з розподілом частини прибутку такого емітента, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку. До дивідендів прирівнюється також платіж, який здійснюється державним некорпоратизованим, казенним чи комунальним підприємством на користь відповідно держави або органу місцевого самоврядування у зв'язку з розподілом частини прибутку такого підприємства, платіж, який виплачується власнику сертифіката фонду операцій з нерухомістю в результаті розподілу доходу фонду операцій з нерухомістю.

Підпунктом 3 п.1 ст.14 Закону України „Про систему оподаткування" передбачено, що податок на прибуток підприємств, у тому числі дивіденди, що сплачуються до бюджету державними некорпоратизованими, казенними або комунальними підприємствами належать до загальнодержавних податків.

Згідно зі ст.1 Закону України „Про систему оподаткування" будь-які податки і збори (обов'язкові платежі), які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Так, інших податків і зборів, до яких можливо віднести дивіденди, в законі не передбачено.

Позивач є платником фіксованого сільськогосподарського податку відповідно до Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок". Згідно ст.1 вказаного Закону фіксований сільськогосподарський податок сплачується в рахунок конкретних податків і зборів, у тому числі і податку на прибуток підприємств, що є підставою для підприємств, що сплачують такий фіксований податок, бути звільненими від сплати податку на прибуток.

ДСНВП „ЕБ „Дачна" не є акціонерним і не є емітентом корпоративних прав, тому не підпадає під дію ст.65 Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік", оскільки є державним сільськогосподарським підприємством.

Таким чином, є безпідставними посилання відповідача на те, що одночасно зі сплатою частини прибутку (доходу) до загального фонду державного бюджету позивач повинен відповідно до п.п.7.8.2 п.7.8 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" як емітент корпоративних прав сплачувати до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток.

Крім того, ст.7 Закону України „Про систему оподаткування" встановлено, що зміна податкових ставок і механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) не можуть запроваджуватися Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Виходячи зі змісту п.1 ч.2 ст.92 Конституції України, закони про Державний бюджет на відповідний рік не відносяться до законів про систему оподаткування.

Відповідно до п.п.4.4.1 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами", у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або коли норми  різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, на сільськогосподарські підприємства - платників фіксованого сільськогосподарського податку не розповсюджується обов'язок сплати частини прибутку відповідно до ст. 65 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік".

Отже, донараховуючи позивачу - платнику фіксованого сільськогосподарського податку частину податку на прибуток та авансовий платіж з податку на прибуток відповідач неправомірно додатково визначив позивачу податкове зобов'язання, яке суперечить Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок" .

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 161-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Біляївському районі Одеської області від 21.10.2005р. №/0 та від 28.12.2005р. №2/397.

3.Стягнути з державного бюджету України  на користь Державного сільськогосподарського науково-виробничого підприємства „Експериментальна база „Дачна" селекційно-генетичного інституту (с. Дачне, Біляївський район, Одеська область, вул. Гаркавого, 5, р/р 3765 у Південному ГРУ Приватбанку м. Одеса, МФО 328704, ) 3 /три/ грн. 40 коп. судового збору.

4.Видати Державному сільськогосподарському науково-виробничому підприємству „Експериментальна база „Дачна" селекційно-генетичного інституту (с. Дачне, Біляївський район, Одеська область, вул. Гаркавого, 5) довідку на повернення з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у сумі 394,60грн.

Сторонам надано право ст.185 КАС України подати апеляційну заяву на постанову господарського суду Одеської області.

Згідно п.1 ст.254 КАС України постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого п.3 ст.186 КАС України.

Суддя