СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.07                                                                                 Справа № 16/694.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря", с. Цілуйкове Білокуракінського району Луганської області

до  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АгроСтар",       с. Титарівка Старобільського району Луганської області

про  стягнення 11289 грн. 15 коп.

при секретарі судового засідання Кочетовій О.М.

за участю представників сторін:

від позивача –Дегтярьов О.В., дов. від 21.12.06. №254;

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Заявою від 02.02.07. позивач просить забезпечити позов і накласти арешт на майно відповідача, яке знаходиться за адресою: с.Титарівка Старобільського району Луганської області, вул.ім. Комарова, 4 «а», та на майно, яке належить відповідачу і знаходиться у інших осіб.

Відповідно до правил ст.66 ГПК України підставами для забезпечення позову вважаються ті обставини (дії чи бездіяльність), які дозволяють суду зробити висновок про неможливість або утруднення виконання рішення по справі. Забезпечення позову допускається у разі, якщо невжиття таких заходів може зробити виконання рішення за спором досить трудним або неможливим. Для висновку щодо таких обставин і для прийняття заходів по забезпеченню позову у суду повинні бути докази дій (бездіяльності) або реального наміру другого відповідача, які б реально свідчили про намір особи вчинити певні дії по відношенню до предмету спору або майна, придбаного за спірним договором. Доказів обставин, дій другого відповідача, на підставі яких можна стверджувати про намір вчинити дії по відчуженню нежитлового приміщення, що куплене за спірним договором, позивачем суду не надано. У матеріалах справи такі докази відсутні. Коло осіб, в яких може знаходитися майно відповідача, позивачем не визначено. За таких підстав, у задоволенні клопотання про забезпечення позову позивачу слід відмовити.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості відповідно договору про надання послуг по збиранню врожаю кукурудзи від 29.12.04р. №48/004 на суму 9000 грн., інфляційні на суму 1792,80 грн., річні за прострочення виконання грошового зобов‘язання на суму 496,35 грн. Заявою від 02.02.07. №1/07 позивач змінив предмет позову і просить стягнути з відповідача борг у натуральному вигляді –зібраної сільськогосподарської продукції на суму 9000грн. В даній заяві позивач просить залишити без розгляду позов в частині інфляційних на суму 1792,80 грн., річних за прострочення виконання грошового зобов‘язання на суму 496,35 грн.

Таким чином, позовними вимогами по справі є –поставка сільськогосподарської продукції відповідачем позивачу на суму 9000грн. відповідно до умов договору, а також інфляційні на суму 1792,80 грн., річні за прострочення виконання грошового зобов‘язання на суму 496,35 грн., оскільки заяви з відмовою від цих вимог позивач не надав, а процесуальним законом не передбачено залишення частини позову без розгляду на вимогу позивача. Суд приймає до уваги не підтримання даних вимог позивачем.

Відповідач у судове засідання не з‘явився, відзиву на позовну заяву не надав, участі повноважного представника не забезпечив, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до правил ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами у справі укладено договір від 29.12.04. №48/004, на підставі якого виконавець (позивач) зобов’язався на замовлення відповідача (замовника) провести механізовані роботи по збиранню врожаю сільськогосподарських культур на площі 60га земель відповідача, а замовник (відповідач) зобов’язався оплачувати послуги по збиранню врожаю шляхом поставки позивачу сільськогосподарську продукцію по ціні 150грн. за одну тонну протягом одного місяця з дня підписання сторонами акту виконаних робіт (п.п.3.1,3.2,3.7 вказаного договору). Відповідно до акту прийому виконаних робіт (а.с.12) відповідач прийняв виконані позивачем роботи по збиранню кукурудзи на 60га і сторони домовились про ціну, на яку повинна бути поставлена відповідачем сільськогосподарська продукція позивачу –9000грн.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором про надання послуг і відповідає нормам правового інституту глави 63 Цивільного кодексу України –послуги.

На виконання вказаного договору позивач зібрав врожай кукурудзи на площі 60га земель відповідача, про що сторони підписали акт виконаних робіт від 29.12.04. без доповнень та зауважень.

Відповідач в порушення умов договору не поставив позивачу сільськогосподарської продукції на суму 9000грн., як і було обумовлено сторонами договором та актом приймання виконаних робіт.

Позивача звернувся з даним позовом до суду з підстав не поставки відповідачем сільськогосподарської продукції на суму 9000грн.

Відповідач не заперечив проти вимог позивача, доводів не оспорив.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Позов в частині заявлених до стягнення інфляційних на суму 1792,80 грн., річних за прострочення виконання грошового зобов‘язання на суму 496,35 грн. слід залишити без задоволення, оскільки правилом ст.625 ЦК України встановлено обов’язок боржника (відповідача) сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у випадку, коли існує у боржника грошове зобов’язання. За позовними вимогами по даній справі позивач вимагає виконання відповідачем обов’язку по договору в натурі, тобто, грошові зобов’язання у відповідача відсутні.

Позов в часті поставки сільськогосподарської продукції відповідачем позивачу на суму 9000грн. відповідно до умов укладеного договору слід задовольнити за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.526,629,903 ЦК України зобов’язують відповідача виконувати належним чином свої обов’язки по укладеному з позивачем договору і  оплатити послуги позивача по збиранню врожаю кукурудзи шляхом поставки на умовах договору сільськогосподарської продукції на суму 9000грн., як і було обумовлено сторонами договором та актом приймання виконаних робіт. За таких підстав, позов в частині поставки сільськогосподарської продукції на суму 9000грн. слід задовольнити.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.526,625,629,901-903 ЦК України, керуючись ст.ст. 22,33,34,49,66,75,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Клопотання позивача про забезпечення позову залишити без задоволення.

2.          Позов задовольнити частково.

3.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АгроСтар", с. Титарівка Старобільського району Луганської області, вул.ім. Комарова, 4 «а», ід. код 32456968 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря", с. Цілуйкове Білокуракінського району Луганської області, ід. код 25363011  борг у натуральному вигляді – зібраної сільськогосподарської продукції на суму 9000грн.  Видати наказ.

4.          В решті позову відмовити.

Рішення підписане 07.02.07.

Суддя                                                                                 Р.М.Шеліхіна