ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 червня 2007 р.

№ 318/11-06

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Муравйова О. В. -головуючого
Полянського А. Г. Фролової Г. М.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Закритого акціонерного товариства
"Аграрник"

на постанову

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 28.03.2007 року

у справі

№ 318/11-06 господарського суду
Київської області

за позовом

Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Нива"

до

Закритого акціонерного товариства
"Аграрник"

про

стягнення 41 819 грн.

В С Т А Н О В
И В

Подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХП1 Господарського процесуального кодексу
України з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті
111  Господарського  процесуального кодексу України касаційна
скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.
Від імені юридичної особи -скаржника, касаційна скарга підписується керівником.
У разі підписання скарги іншою, ніж керівник, посадовою особою, її повноваження
мають підтверджуватись відповідним наказом за підписом керівника, установчими документами
чи довіреністю.

Від імені Закритого акціонерного
товариства "Аграрник" касаційну скаргу підписано його
представником  за довіреністю -
Малашенковою Т.М. Проте до касаційної скарги не додано довіреності на
підписання касаційної скарги від імені скаржника, а наявні в матеріалах
справи  (а.с.73, 79) незасвідчені
ксерокопії довіреностей від 28.09.2006 року не є належним доказом, оскільки не
відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 28
Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних  осіб
можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються
довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за
підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Крім того, відповідно до пункту 4
частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у
встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 6 Декрету
Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 “Про державне мито”
державне мито, яке справляється із апеляційних та касаційних скарг на рішення
та постанови господарських судів, сплачується за місцем розгляду та оформлення
документів і зараховується до Держаного бюджету України на рахунки, що відкриті
в управліннях Державного казначейства за місцем знаходження господарських
судів.

Додане до касаційної скарги
платіжне доручення про сплату держмита № 94 від 04.04.2007 року не може
слугувати доказом сплати державного мита у встановленому порядку, оскільки
одержувач платежу зазначений невірно. Одержувачем платежу має бути зазначено
УДК у Печерському районі міста Києва.

Разом з тим, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2,
3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати
касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

Враховуючи  викладене, керуючись статтями 86, 111,
пунктами 1, 4 частини 1 статті 1113 Господарського  процесуального  кодексу
України,  Вищий  господарський
суд України, -

У Х В А Л И
В  :

Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Аграрник" на постанову Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 28.03.2007 року у справі №
318/11-06 господарського суду Київської області повернути скаржнику без
розгляду.

Головуючий                                                                                   О.
Муравйов

Судді
А. Полянський

Г. Фролова