ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.07                                                                                        Справа №  7/137/07

Суддя

Позивач         Товариство з обмеженою відповідальністю “Промгруп”, м. Запоріжжя

Відповідачі    1. Управління комунальної власності Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

2. Комунальне підприємство “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 13”, м. Запоріжжя.

Суддя  Н.С. Кутіщева

Представники:

від позивача:         не з’явився.

від відповідача:    Яворський А.С., дов. б/н від 31.12.2007р.

Яворський А.С., дов. № 54 від 11.01.2007р.

Заявлені вимоги про визнання дійсним договору оренди нежитлового приміщення від 23.04.2004р №805/13, укладеного між ТОВ “Промгруп” та Управлінням комунальної власності Запорізької міської ради і КП “ВРЕЖО №13”.

Позивач обґрунтував позовні вимоги обставинами, викладеними в  позовній заяві, як на нормативне та документальне обґрунтування позовних вимог посилається на  ст. 220 ЦК України.

Ухвалою суду від 22.03.2007р. позов прийнято до провадження, розгляд справи призначено  на  29.03.2007р. Ухвалою суду від 29.03.2007р. судове засідання відкладалось до  07.05.2007р. Ухвалою суду від 03.05.2007р. судове засідання відкладалось до 15.05.2007р.

Ухвали суду  були  направлена на адреси сторін у встановлений законом строк, на адресу господарського суду Запорізької області поштовим відділенням не повертались, що свідчить про те, що сторони належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Представник  позивача в судове засідання, продовжене  15.05.2007р.,  не з’явився повторно, про причини неявки суд не повідомив. Позивач без поважних причин не виконав вимоги суду, викладені в ухвалах від 22.03.2007р, 29.03.2007р., не надав витребувані матеріали, не вирішив без поважних причин питання про направлення свого представника в судове засідання.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачі позов не визнали, з наступних підстав:  рішенням  міськвиконкому №100/49 від 25.03.2004 р. нежитлове приміщення в буд. №208 по пр. Леніна, площею 178,4м2 передане в оренду ТОВ "Промгруп". На виконання зазначеного рішення міського МВК з позивачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №805/13 від 23.04.2004 р. та підписано акт приймання - передачі нежитлового приміщення 23.04.2004 року. Обов'язки орендар нежитлового приміщення ТОВ "Промгруп" виконує несвоєчасно та не у повному обсязі,  що підтверджується позовом "про розірвання договору оренди", який заявлено нами в січні місяці 2007 року, та який розглядається господарським судом Запорізької області. Тобто, умови договору оренди №805/13 сторонами виконуються не в повному обсязі. Управління житлового господарства міської ради є виконавчим органом Запорізької міської ради та фінансується за рахунок бюджету міста Запоріжжя. Управління здійснює видатки лише в межах кошторису установи на відповідній бюджетний рік.  Декретом Кабінету Міністрів України  від 21 січня 1993 року № 7-93 "Про державне мито" встановлено, що за вчинення нотаріальних дій сплачується державне мито. Кошторисом управляння не передбачено видатків на нотаріальне посвідчення договорів оренди нежитлових приміщень. За таких обставин управління житлового господарства не має правових підстав для здійснення видатків на нотаріальне посвідчення договорів оренди. Позивач в заявленому позові посилається на ст. 220 ЦК України, але він не вказує на те, що ТОВ "Промгруп" порушувало умови договору оренди.

Крім того позивач мав 3 роки на те, щоб нотаріально посвідчити договір оренди, але звернувся з таким позовом лише після подачі позову управлінням "про розірвання договору оренди". На підставі викладеного, відповідач проти заявленого позову  заперечують в повному обсязі.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За усним клопотанням представника відповідачів судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідачів, суд

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2004р. між  Управлінням комунальної власності Запорізької міської ради і КП “ВРЕЖО № 13” (далі-орендодавець, балансоутримувач, відповідачі) і ТОВ “Промгруп” (далі –орендар, позивач)  був укладений договір оренди  об’єкту комунальної власності  (нежитлового приміщення) №805/13.

Згідно з п. 1.1 договору, орендодавець, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.03.2004р. № 100/49, передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове  приміщення загальною площею 178,4 кв.м за адресою: пр.Леніна, 208, що значиться на балансі КП “ВРЕЖО№13” .

Згідно з ч.2 ст.793 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди строком на один рік і більше  підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір сторонами був укладений 23.04.2004р., тобто вже в період дії Цивільного кодексу України (в редакції 2003р.).

Строк дії договору встановлений п. 11.1. договору: з 23.04.2004р по 23.04.2009р.

До теперішнього часу укладений договір оренди нотаріально не посвідчений.

Позивач обґрунтовує своїх вимоги ст. ст.220ЦК України.

Згідно зі ст. 220 У ЦК України, у  разі   недодержання   сторонами   вимоги   закону   про  нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов  договору,   що  підтверджується  письмовими  доказами  і  відбулося повне або   часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його   нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.  У  цьому  разі  наступне  нотаріальне  посвідчення   договору   не  вимагається.

Цивільний кодекс розрізняє два випадки визнання  угод недійсними внаслідок невиконання їх учасниками вимог відносно нотаріальної форми угоди:

1). визнання недійсною односторонньої угоди,  здійсненої з недодержанням вимог про її нотаріальну форму (ст. 219 ЦК України);

2). визнання недійсною дво –чи багатосторонньої угоди (договору), укладеної з порушенням вимог відносно нотаріальної форми її здійснення (ст. 220 ЦК України).

В деяких випадках відсутність  необхідного нотаріального посвідчення угоди  може бути компенсовано судовим рішенням і даному разі умови визнання угоди судом дійсною по ст.219 і по ст. 220 ЦК України відрізняються.  Що стосується недодержання нотаріальної форми договору, то воно тягне за собою її нікчемність (ст. 220 ЦК України) і, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, в таких випадках наступає двостороння реституція: кожна сторона договору  повертає іншій стороні  все отримане по такому договору, а при неможливості повернути отримане в натурі –повернути  його вартість в грошовій формі.

Суд може застосувати норми закону (ст. 220ЦК України) про визнання договору дійсним при одночасній наявності наступних умов: якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України), оскільки при відсутності цих умов договір вважається неукладеним,  а не нікчемним; повне або часткове виконання договору; ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення такого договору.

При дослідженні обставин по справі судом встановлено, що  між сторонами був укладений договорі оренди не житлового приміщення № 805/13 від 23.04.2004р., сторонами узгоджені суттєві умови договору, відбулося його часткове виконання, відповідач в відзиві зазначив, що позивач виконує свої обов’язки несвоєчасно і не в повному обсязі.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства,  установи,  організації, інші юридичні особи (у  тому  числі  іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку  діяльність без створення юридичної особи і, в установленому порядку,  набули   статусу   суб'єкта  підприємницької  діяльності  (далі  -  підприємства  та   організації),   мають   право   звертатися   до  господарського    суду,   згідно   з   встановленою   підвідомчістю  господарських справ, за захистом своїх  порушених  або  оспорюваних  прав   і  охоронюваних  законом  інтересів,  а  також  для  вжиття  передбачених  цим  Кодексом  заходів,  спрямованих  на запобігання  правопорушенням.

Судом не встановлений факт (відсутні будь-які документальні докази), що підтверджує факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору.

Позивачем не вказано, які саме його інтереси порушив відповідач і в чому полягає ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору.

В відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що Управління житлового господарства міської ради є виконавчим органом Запорізької міської ради та фінансується за рахунок бюджету міста Запоріжжя. Управління здійснює видатки лише в межах кошторису установи на відповідній бюджетний рік.  Декретом кабінету міністрів від 21 січня 1993 року № 7-93 "Про державне мито" встановлено, що за вчинення нотаріальних дій сплачується державне мито. Кошторисом управляння не передбачено видатків на нотаріальне посвідчення договорів оренди нежитлових приміщень. За таких обставин управління житлового господарства не має правових підстав для здійснення видатків на нотаріальне посвідчення договорів оренди.  Позивач мав 3 роки на те, щоб нотаріально посвідчити договір оренди, але до відповідача з такою пропозицією не звертався.  Його посилання на те, що він дізнався про необхідність нотаріального посвідчення договору лише в 2005р. є безпідставним, поскільки ст.ст. 793, 794 ЦК України в редакції 2003р. вступили в дію з 01.01.2004р., тобто ще до укладення сторонами договору від 23.04.2004р. і сторони повинні  виконувати належним чином вимоги закону.

Згідно зі ст. 118 Закону України “Про державний бюджет на 2007р.”, з моменту набрання чинності даного нормативного акту (01.01.2007р.), всі об’єкти права комунальної власності повинні передаватись в оренду на  конкурсних засадах. Враховуючи той факт, що згідно  з чинним законодавством, договір оренди, на строк більш  3-х  років є укладеним з моменту державної реєстрації даного договору, неправомірним буде пізніше 01.01.2007р. його нотаріальне посвідчення без  додержання обов’язкової умови щодо визначення орендарем особи –переможця конкурсу на право оренди об’єктів права комунальної власності.

Таким чином, сторони при укладенні договорі оренди об’єктів комунальної власності повинні діяти в порядку, передбаченому діючим законодавством.

Виходячи з вищевикладеного, не вбачається порушення інтересів позивача з боку відповідача і не встановлено факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, з чого слідує , що в суду відсутні правові підстави для задоволення позову згідно ст. 220 ЦК України.

В позові слід відмовити.

Судові витрати, згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України,  покладаються на  позивача

Керуючись   ст.ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити

Рішення вступає в силу по закінченню 10 денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                 Н.С. Кутіщева