ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 серпня 2007 р.
№ 20/261д-15/264д/06-6/44д/07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Полянського А.Г.
Фролової Г.М

розглянувши  матеріали касаційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Плюс"

на постанову
Запорізького апеляційного господарського  суду від 20.06.2007 року

у справі
№ 20/261д-15/264д/06-6/44д/07 господарського суду Запорізької області

за позовом
Прокурора Василівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Василівської міської ради

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Плюс"

про
розірвання договору оренди

та за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Плюс"

до
Василівської міської ради

про
внесення змін в договір оренди

В с т а н о в и В :

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Плюс" не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

У відповідності до пункту 2 статті 3 зазначеного Декрету державне мито із позовних заяв майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового характеру –5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом первісного позову є вимога про розірвання договору оренди (немайнова вимога) та предметом зустрічного позову є вимога про внесення змін в договір оренди (немайнова вимога).

Заявником оскаржується постанова Запорізького апеляційного господарського суду від 20.06.2007 року у даній справі, якою рішення  господарського суду Запорізької області від 27.04.2007 року залишено без змін. Зазначена постанова містить висновки за наслідками розгляду як первісного так і зустрічного позову.

Отже, у касаційній скарзі оскаржуються висновки суду апеляційної інстанції, як за вимогою первісного так і зустрічного позову, кожна з яких підлягає оплаті державним митом у встановленому порядку і розмірі.

Тому, виходячи із вимог первісного та зустрічного позовів має бути сплачено 85 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Плюс" до касаційної скарги додало платіжне доручення № 128 від 02.07.2007 року, яке свідчить про сплату скаржником державного мита лише в сумі 42,50 грн., що не відповідає вимогам вищевказаних нормативних актів.

Крім того, відповідно до статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 “Про державне мито” державне мито, яке справляється із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів, сплачується за місцем розгляду та оформлення документів і зараховується до Держаного бюджету України на рахунки, що відкриті в управліннях Державного казначейства за місцем знаходження господарських судів. Таким чином, державне мито, із касаційних скарг у справах, які розглядаються у Вищому господарському суді України повинно бути перераховане наступним чином:

Одержувач: ВДК у Печерському районі;

Ідентифікаційний код: 26077922;

Банк одержувача: управління Державного казначейства в м. Києві;

МФО: 820019;

Розрахунковий рахунок №0007;

Код економічної класифікації доходів: 22090200 “Державне мито, не віднесене до інших категорій”;

Символ звітності банку (095)

При цьому, додане до касаційної скарги платіжне доручення про сплату держмита № 128 від 02.07.2007 року не може слугувати доказом сплати державного мита у встановленому порядку, оскільки містить інший  розрахунковий рахунок.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Плюс" не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 45-47, 86, 111, пунктом 4 частини  1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Плюс"  на постанову Запорізького апеляційного господарського  суду від 20.06.2007 року № 20/261д-15/264д/06-6/44д/07 господарського суду Запорізької області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий                                                                                   О.Муравйов

Судді                                                                                               А. Полянський

Г. Фролова