ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.07 р.                                                                               Справа № 12/217пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача –  Жденовский А.Ю.

від відповідача – Стуліков А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Центр-Сервіс” м. Святогірськ

до Святогірської міської Ради м. Святогірськ

про визнання права власності

СУТЬ СПРАВА

Товариство з обмеженою відповідальністю “Центр-Сервіс” м. Святогірськ  звернулося до господарського суду з позовною заявою до Святогірської міської Ради м. Святогірськ  на цілісний майновий комплекс у складі :  магазин загальною площею 131,5 кв.м.,  гараж загальною площею 269,2 кв.м., трансформаторна будка загальною площею 3, 76 кв.м., майстерня  загальною площею 165,20 кв.м., закусочна загальною площею 124,3  кв.м., сарай загальною площею 10 кв.м., туалет загальною площею 5,7 кв.м.,  навіс загальною площею 33,5 кв.м. , бесідку загальною площею 32, 9 кв.м.,  ларьок загальною площею 5,6 кв.м.,  паркан  загальною площею 251, 6 кв.м. , замощення загальною площею 320,07 кв.м.  розташовані за адресою:  вул. Камишева,15 у місті Святогірську  Донецької області

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що він є власником об'єктів нерухомості, що підтверджується договором купівлі-продажу та актом прийома-передачі, здійснення певного переобладнання цих об'єктів, ст. 376 ЦК України

Відповідач проти позову не заперечував.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

25.10.1997 року між Малим приватним виробничо-комерційним підприємством “ВКЦ “ЦЕНТР” ( Продавець) та позивачем ( Покупець)  було підписано договір № 2 купівлі-продажу, згідно якого продавець передавав у власність позивачу цілісний майновий комплекс, розташований за адресою м.Слав”яногорськ, вул. Камишева, 15, який складається з : адміністративної будівлі площею 73,2 кв.м., гаражу площею 244,7 кв.м., майстерні площею 285 кв.м., трансформаторна будка площею 3,76 кв.м., сарай площею 10 кв.м., туалет площею 4,2 кв.м., навес площею 33,5 кв.м., ларьок площею 5.6 кв.м. паркан площею 251,6 кв.м., замощення площею 320 кв.м.

Відповідно до п.1.3. договору право власності на цілісний майновий комплекс переходить до покупця ( позивача по цій справі) з моменту підписання окремого двостороннього акту прийома-передачі будівель та споруд, які складають цілісний майновий комплекс.

03.11.1997 року  між продавцем за вищезазначеним договором та позивачем, як покупцем, складається акт прийома-передачі основних засобів, якими сторони підтвердили, отримання позивачем адмінбудівлі, гаражу, майстерні, трансформаторної будки, сараю, туалету, навесу, ларьок, паркан, замощення.

Відповідно до ст. 21 Закону України “Про власність” , якій діяв на той час, право власності виникало з цивільно-правових угод.

Договір купівлі-продажу є цивільно-правовою угодою ( ст.224 ЦК УРСР, якій діяв на той час).

Стаття  128 ЦК УРСР, який діяв на той час, встановлювала, що  право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо договором або законом не встановлено інше.

В даному випадку, позивач набув право власності на зазначене вище майно з 03.11.1997 року.

Стаття  4 Закону України “Про власність”, який діяв на той час, закріплювала, що  власник на свій розсуд користується, розпоряджається та володіє своїм майном. Власник має право вчиняти до свого майна будь які дії.

Згідно пояснень позивача, ним було проведена перебудова адміністративної будівлі  - під магазин та частину майстерні -  під закусочну, перебудовано гараж та майстерню зі збільшенням їх корисної площі та добудовано уборну та бесідку.

Доказів отримання відповідних дозволів на проведення перебудов та добудов суду не надано.

30.05.2001 року виконавчий комітет Святогірської міської ради рішенням за № 95 надав Товариству з обмеженою відповідальністю “ЦЕНТР – СЕРВІС” земельну ділянку площею 0,5029 га, кадастровий № :00:00:000, в постійне користування.

01.06.2001 року видано акт на постійне користування земельною ділянкою по вул.Островського , 5 та по вул. Камишева, 15 ( акт П-ДН № 008267)

Стаття 316 ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ ( майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. ( ст. 317 ЦК України)

Відповідно до ст.320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів.   Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.  ( ст. 328 ЦК України)

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. ( частина 1 ст. 376 ЦК України)

На вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. ( частина 5 ст.376 ЦК України)

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторони не надали суду документи, які свідчать, що визнання права власності на спірний об'єкт  буде порушувати права та інтереси інших осіб.

На час прийняття рішення, позивач користується земельною ділянкою та володіє, розпоряджається та користується об'єктами нерухомості, які знаходяться на ній.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача, так як саме з його вини виник спір.

На підставі   ст.ст. 316, 317, 320, 328, 376 ЦК України та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю “ЦЕНТР –СЕРВІС” ( м.Святогірськ, вул.Островського, б.58 кв.3 код 22005104) на   на цілісний майновий комплекс у складі : магазин загальною площею 131,5 кв.м.,  гараж загальною площею 269,2 кв.м., трансформаторна будка загальною площею 3, 76 кв.м., майстерня  загальною площею 165,20 кв.м., закусочна загальною площею 124,3  кв.м., сарай загальною площею 10 кв.м., туалет загальною площею 5,7 кв.м.,  навіс загальною площею 33,5 кв.м. , бесідку загальною площею 32, 9 кв.м.,  ларьок загальною площею 5,6 кв.м.,  паркан  загальною площею 251, 6 кв.м. , замощення загальною площею 320,07 кв.м.  розташовані за адресою:  вул. Камишева,15 у місті Святогірську  Донецької області

Суддя