ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.                                                          Справа №  2/817-НМ

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Веденяпіна О.А.

суддів:                                                                        Іоннікової І.А.

Черпака Ю.К.

при секретарях                                                            Швидченко О.В. ,                     Гаврилюк Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Чорний В.М. (довіреність №163/УКБ-7/164 від 15.03.2007року),

Заплішний Д.Г. (довіреність №163/УКБ-7/45 від 29.01.2007 року);

від відповідача:    Бодашевська Ю.С. (довіреність №26/5 від 03.01.2007 року);

від третьої особи: Кулик Т.Б. (довіреність б/н від 09.09.2006 року);

від прокуратури:   Демчук Ю.М. (посвідчення №50 від 25.07.2002р.) - була присутня в

судових засіданнях 22.03.2007 року та 12.06.2007 року,

Сидоренко О.П. (посвідчення №45),

Мельник І.В. (посвідчення №54 від 18.07.2006р.) - був присутній в

судовому засіданні 22.03.2007 року,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ековіт" (м.Житомир)

на постанову господарського суду Житомирської області

від "18" жовтня 2006 р. у справі

за позовом прокурора м.Житомира в інтересах держави  в особі Міністерства оборони України (м.Київ) в особі Подільського управліннякапітального будівництва (м.Вінниця)

до Житомирської міської ради (м.Житомир)

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет        спору, -  товариство з обмеженою відповідальністю "Ековіт" (м.Житомир)

про визнання протиправним та скасування рішення Житомирської міської радивід 29.10.2003 року №275, вилучення земельної ділянки з користування та повернення попередньому користувачеві,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Житомира в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Подільського управління капітального будівництва звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом і просить визнати протиправним  та скасувати пункт 2.11.12 рішення Житомирської міської ради від 29.10.2003 року №275 "Про вилучення і надання права користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам міста" в частині надання земельної ділянки розміром 5,3375 га у складі земель загальної площі 14,3334 га, переданої в користування товариству з обмеженою відповідальністю "Ековіт" в районі вулиці Черняховського та річки Тетерів в місті Житомирі, вилучити земельну ділянку площею 5,3375 га з користування ТОВ "Ековіт" та повернути її попередньому користувачу.

Позов мотивовано тим, що до складу земельної ділянки, виділеної оспорюваним рішенням Житомирської міської ради товариству з обмеженою відповідальністю "Ековіт", входить земельна ділянка, яка знаходиться в користуванні Міністерства оборони України і на якій розміщені об'єкти нерухомості міністерства.

У зв'язку з наведеним прокурор міста Житомира вважає, що оспорюване рішення не відповідає законодавству, оскільки прийнято без вирішення питання про вилучення землі у попереднього землекористувача та зміни цільового призначення.

Постановою господарського суду Житомирської області від 18 жовтня 2006 року  у справі №2/817-НМ позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 2.11.12 рішення сесії Житомирської міської ради №275 від 29.10.2003 року "Про вилучення і надання права користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам міста" в частині надання товариству з обмеженою відповідальністю "Ековіт" земельної ділянки площею 5,3375 га у складі земельної ділянки площею 14,3334 га в районі вулиці Черняховського та річки Тетерів в місті Житомирі.

Відмовлено в частині позову про вилучення земельної ділянки  та повернення її попередньому користувачу.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, товариство з обмеженою відповідальністю "Ековіт" подало апеляційну скаргу, в якій просить  скасувати зазначену постанову в частині задоволення позову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову, посилаючись на:

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

- невідповідність висновків суду обставинам справи;

- порушення норм матеріального права.

ТОВ "Ековіт" в апеляційній скарзі вказує, що висновок суду про те, що спірна земельна ділянка знаходиться в користуванні Міністерства оборони України, не ґрунтується на правових нормах, а при врегулюванні земельних відносин, починаючи з січня 1971 року, слід керуватись Земельним кодексом УРСР.

Третя особа зазначає, що висновок  суду першої інстанції про те, що при наданні земельної ділянки ТОВ "Ековіт" порушено ст. 21 чинного Земельного кодексу України, не відповідає обставинам справи, оскільки цільове призначення спірної земельної ділянки не змінювалось і вона належала до "міських земель", тобто земель територіальної громади міста.

Крім того, ТОВ "Ековіт" вважає, що не відповідає обставинам справи висновок місцевого господарського суду про те, що  відсутність у позивача державного акта на право користування  земельною ділянкою не свідчить про відсутність такого права, а є наслідком відсутності відповідного фінансового забезпечення, оскільки позивачем не надано доказів відсутності такого фінансування.

Третя особа вказує, що висновок суду про те, що відсутність реєстрації будівель  в БТІ на спірній земельній ділянці є наслідком специфіки обліку військових об'єктів, є припущенням, не обґрунтованим  будь-якою правовою нормою, а доказів її вилучення з відання місцевої ради позивачем не надано.

Прокурор у письмових запереченнях на апеляційну скаргу зазначає про необґрунтованість доводів, викладених у скарзі, просить залишити її без задоволення.

Відповідач - Житомирська міська рада  у своїх письмових поясненнях вказує, що позивачем не надано доказів, що підтверджують порушення його прав при прийнятті оспорюваного рішення, просить скасувати судове рішення в частині задоволення позову і прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримує.

Представник відповідача вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Прокурор та представники позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечують, просять залишити її без задоволення, а  судове рішення - без змін.

Задовольняючи частково позов, господарський суд Житомирської області виходив з того, що оспорюваним рішенням Житомирської міської ради ТОВ "Ековіт" передана в оренду земельна ділянка, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,3375 га, яка знаходиться в постійному користуванні Міністерства оборони України, і зміна  цільового призначення цієї земельної ділянки в порядку, визначеному статтею 20 ЗК України, не проводилась.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що співставивши план та координати земельної ділянки позивача з планом та координатами ділянки, яка виділена третій особі, вбачається, що третій особі оспорюваним рішенням передана в оренду ділянка, яка знаходиться  в користуванні Міністерства оборони України.

Відмовляючи в позові про вилучення земельної ділянки та її повернення  попередньому користувачу, місцевий господарський суд  виходив з того, що питання  вилучення та передачі земельної ділянки входить до повноважень відповідних місцевих рад.

Заслухавши прокурорів, представників сторін, третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, проект відведення земельної ділянки ТОВ "Ековіт", доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що скарга підлягає задоволенню.

При цьому виходить з наступного.

Згідно рішення сесії міської ради від 25.02.2003 року №170 "Про вилучення, припинення і надання права користування земельними ділянками, надання дозволу на складання проектів відведення юридичним та фізичним особам міста" та від     28.05.2003 року №200 "Про надання дозволу на вибір та обстеження земельних ділянок для попереднього погодження місця розташування нових об'єктів архітектури та розроблення проектів відведення земельних ділянок" ТОВ "Ековіт" надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування спортивно-оздоровчого комплексу (район вул.Черняховського та річки Тетерів) і на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Акт вибору та обстеження земельної ділянки для попереднього погодження  місця розташування спортивно - оздоровчого комплексу  в районі вул.Черняховського та річки Тетерів (який погоджений у відповідних службах та установах міста, в  тому числі міським управлінням земельних ресурсів), затверджений рішенням  виконкому міської ради  від 14.08.2003 року №470.

Рішенням сесії Житомирської міської ради від 29.10.2003 року №275 на підставі проекту відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Ековіт" надано земельну ділянку площею 14,3334 га в районі вул.Черняховського та річки Тетерів в довгострокову оренду терміном на 10 (десять) років для рекреаційного призначення (будівництво спортивно - оздоровчого комплексу) за рахунок земель міської ради.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що до складу земельної ділянки, виділеній третій особі, входить земельна ділянка площею 5,3375 га, яка належить до земель оборони, не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України ( далі - Кодекс) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими  відповідно до них нормативно-правовими актами.

Суб'єктивне право на земельну ділянку  виникає і реалізується  на підставах і порядку, визначених Конституцією України, Кодексом  та іншими  законами України, що регулюють земельні відносини.

Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний кодекс серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки.

Відповідно до ст.116 Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом  передачі земельних ділянок у власність  або  надання їх у користування (частина друга).

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку  виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (частина перша статті 125 Кодексу).

Також слід зазначити, що ч. 3 ст. 125 Кодексу містить загальне правило щодо заборони використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),  одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Ст. 126 Кодексу встановлено, що документом, що посвідчує право на земельну ділянку, є державний акт.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу Української РСР, який втратив чинність, приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними  землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі ( на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Згідно ст.20 цього Кодексу документом, що стверджує право землекористування, є державний акт на право користування землею.

Прокурором та позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що ТОВ "Ековіт" оспорюваним рішенням виділено земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні Міністерства оборони України і належить до земель оборони, з порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, а висновок суду першої інстанції про це, який ґрунтується на зіставленні плану та координат земельної ділянки позивача з планом та координатами ділянки, яка виділена третій особі, зроблено без консультацій з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок, у зв'язку з чим не є переконливим.

Згідно висновків Житомирського міського управління земельних ресурсів, Головного управління містобудування та архітектури, міської державної екологічної інспекції, міської санітарно-епідеміологічної станції і обласної інспекції з охорони культурної спадщини, земельна ділянка надана в довгострокову оренду ТОВ "Ековіт" для будівництва спортивно-оздоровчого комплексу віднесена до категорії земель рекреаційного призначення.

Довід прокурора та позивача про знаходження на цій земельній ділянці будівель,  які є власністю Міністерства оборони України,  не є переконливим, оскільки не підтверджується  документально та не ґрунтується на нормах законодавства.

Рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради про підтвердження права  користування КЕЧ Житомирського району земельними площами в межах міста Житомира та про затвердження матеріалів інвентаризації земель Міністерства оборони України, на які посилається прокурор та позивач як на підтвердження позовних вимог, не доводять, що до складу земельної ділянки, наданій оспорюваним рішенням ТОВ "Ековіт", входить земельна ділянка площею 5,3375 га, належна до земель оборони.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються  її вимоги та заперечення, крім  випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки прокурором та позивачем не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відповідачем доказано правомірність свого рішення в частині надання земельної ділянки  в оренду ТОВ "Ековіт", позов є необґрунтованим, у зв'язку з чим  задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, постанова господарського суду Житомирської області від 18 жовтня 2006 року  у справі №2/817-НМ  в частині задоволення позову підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, п.п. 6і 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ековіт" задовольнити.

Постанову господарського суду Житомирської області від 18 жовтня 2006 року у справі скасувати в частині задоволення позову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову щодо визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення Житомирської міської ради.

В решті судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий   суддя                                                              Веденяпін О.А.

судді:

Іоннікова І. А.

Черпак Ю.К.