ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.06.07р.

Справа № А38/207-07

За позовом:                    Товариства з обмеженою відповідальністю "АвтогенМашСервіс"

Нікополь, Дніпропетровська обл.

до відповідача:             Нікопольської Об'єднаної  державної податкової інспекції    Дніпропетровська обл.

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Суддя  Бишевська Н. А.

Секретар судового  засідання Бикова А.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача:  Гуліда Л.В. дов. в справі

від відповідача: Сагарьова О.В., дов. № 12-10 від 03.05.07 р., Зінченко Л.П., дов. № 17-10 від 18.06.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АвтогенМашСервіс" (далі –ТОВ  "АвтогенМашСервіс", Товариство) звернулось з позовом, в якому просить визнати    в    повному    обсязі    нечинними    прийняті   Нікопольською об'єднаною податковою інспекцією (далі –Нікопольська ОДПІ, ДПІ) наступні податкові повідомлення-рішення :

- № /0/29148 від 01.08.2006 р., № /1/39347 від

11.10.2006 р. з податку на додану вартість - штрафні санкції 11 908, 50 грн.;

- № /1/39348 від 11.10.2006 р. з податку на додану вартість  -

основний платіж у розмірі 23 817 грн.

-    №   /0/29147   від   01.2006 р.,   №   /1/39346   від    11.10.2006р. з податку на прибуток на загальну суму 38 702,30 грн. (основний платіж - 29 771 грн., штрафні санкції - 8 931,30 грн.).

16.06.2077 р. позивач уточнив позовні вимоги, зазначає, що у тексі пункту 3 позовної заяви від 23.03.2007 р., Товариством заявлені вимоги відносно податкового повідомлення-рішення № /0/29147   від   01.08.2006 р.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним висновком про те, що Головна книга за 2005 та 2006 рік, де відображені бухгалтерські проводки, та на яку відповідач посилається у акті перевірки, як на доказ здійснення позивачем операції з продажу товару, до первинних документів, на підставі яких здійснюється податковий облік податку на прибуток, не відноситься, оскільки відповідно до приписів Закону про бухгалтерський облік цей документ не є первинним документом, а відноситься до зведених облікових документів. Також необґрунтованими є  висновки відповідача про те, що отримані згідно  платіжних доручень № 4903 від 01.12.05 р., № 4920 від 06.12.05 р., № 4938 від 14.12.05 р. грошові кошти є платою за операцією продажу товару, оскільки ДПІ не досліджена сутність операції, виконання якої було оформлено зазначеними платіжними дорученнями. Так, грошові кошти у розмірі 142 900 грн.  отримані  позивачем від  ТОВ "Челек" згідно вищевказаних платіжних доручень саме для виконання договору комісії № 93.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на правомірність висновків щодо порушення ТОВ "АвтогенМашСервіс" п.п.11.3.1 п.1.3 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", внаслідок чого Товариством занижено податок на прибуток за 2005 рік на суму 29 771  грн.,  та порушення п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", внаслідок чого занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет у грудні 2005 р. на суму 23 817  грн.

В судовому засіданні відповідно до ст. 160 КАС України  оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольською ОДПІ проведено виїзну планову перевірку ТОВ "АвтогенМашСервіс"  з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2005 р. по 31.03.2006 р., за результатами якої складений акт  № 1292/231.30172757 від 21.07.2006 р.

1. В п.3.1.1 акту перевірки зазначено, що в порушення п.4.1 ст. 4, пп. 11.3.1 п.11.3 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ТОВ «АвтогенМашСервіс»в податковому обліку не відобразило отримання грошових коштів у грудні 2005 р. від ТОВ «Челек»у сумі 142 900,00 грн. (в т. ч. ПДВ  23 817 грн.), що призвело до заниження у IV кварталі 2005 р. та не відображення в Декларації про податок на прибуток підприємства за 2005 рік валових доходів на суму 119 083 грн. (142 900 - 23 817). В зв'язку з чим було Товариству донараховано податку на прибуток за 2005 р. у сумі 29 771 грн. Відповідач свій висновок, щодо обов'язку позивача відобразити в податковому обліку грошові кошти, які він отримав від ТОВ "Челек", обґрунтовує даними бухгалтерського обліку позивача, а саме: Головною книгою за 2005 р. та за 2006 р. (бух. рахунок № 361 "Розрахунки з покупцями та замовниками") та платіжними дорученнями з призначенням платежу:

-          № 4903 від 01.12.05 р. на суму 140 700 грн.- сплата за товар згідно рахунку за грудень,

-          № 4920 від 06.12.05 р. на суму 1 400 грн. - сплата за товар згідно рахунку за грудень,

-           № 4938 від 14.12.05 р. на суму 800 грн.  - сплата за товар згідно рахунку за грудень.

2. В п.3.1.5 акту перевірки вказує на порушення позивачем пп.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", зокрема,  заниження  суми   податкових зобов'язань по податку на додану у грудні 2005 року на суму 23 817 грн. на підставі того, що Товариство не включило до складу податкових зобов'язань суму ПДВ - 23 817 грн., при отриманні грошових коштів від ТОВ "Челек" у сумі 142 900 грн. Цей висновок також обґрунтовується даними бухгалтерського обліку позивача (Головною книгою за 2005р. та за 2006 р.  та вищевказаними платіжними дорученнями.

На підставі акту перевірки Нікопольською ОДПІ винесені податкові повідомлення-рішення № /0/29148 від 01.08.2006 р., № /1/39347 від

11.10.2006 р. з податку на додану вартість - штрафні санкції 11 908, 50 грн., №/1/39348 від 11.10.2006 р. з податку на додану вартість - основний платіж у розмірі 23 817 грн., №   /0/29147   від   01.08.2006 р.,   №   /1/39346   від    11.10.2006р. з податку на прибуток на загальну суму 38 702,30 грн. (основний платіж - 29 771 грн., штрафні санкції - 8 931,30 грн.).

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи   з наступного:

1. Як вбачаться з матеріалів справи, 28.11.2005 р. між позивачем (комісіонер) та ТОВ "Челек" (комітент)   укладений договір комісії № 93 (а. с.33, 34)  та додаткова угода  №  1 до нього (а. с.35) (далі - Договір комісії № 93), за яким позивач зобов'язався придбати для ТОВ "Челек" трубу демонтаж (довжиною не менш 8м.): ф 219*7 - 50 т., ф 325*7 –50 т., а ТОВ "Челек" зобов'язалось  здійснити для придбання частковий платіж у сумі 142 900 грн. на підставі рахунку.

На виконання умов розділу 3 Договору позивач надав ТОВ "Челек" рахунок № 162 від 01.12.2005 р. (а. с.39), у якому зазначено майно, а саме: труба демонтаж Ф 325*7  - 50, тн, труба демонтаж Ф 219*7 –50 тн.

На виконання умов Договору комісії № 93 ТОВ "Челек" перерахувало позивачу 142 900 грн. згідно платіжних доручень: № 4903 від 01.12.05 р. на суму 140 700 грн.,  № 4920 від 06.12.05 р. на суму 1 400 грн., № 4938 від 14.12.05 р. на суму 800 грн.  (а. с.41).

29.12.2005 р. позивач та ТОВ "Челек" Договір комісії № 93 достроково розірвали, в зв'язку з тим, що позивач (комісіонер) не зміг через зростання цін придбати для ТОВ "Челек" (комітента) демонтовані труби за умовленими Договором комісії № 93 цінами (а. с.38, а. с.36, 37).

Суму раніше перерахованих для викання умов Договору комісії № 93 грошових коштів позивач повернув на адресу ТОВ "Челек" у січні 2006 року, що підтверджується  платіжними дорученнями № 2 від 06.01.06р., № 5 від 18.01.2006р., № 7 від 24.01.2006р., № 8 від 27.01.06р. (а. с.49) та листом ТОВ "Челек" за вих.24 від -5.04.2007 р. (а. с.48), актом звірки розрахунків (а. с.40).

Пунктом 4.1. ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (далі - Закон про прибуток), передбачено, що валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами".

Згідно п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону про прибуток валовий доход включає, зокрема, загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.1.31 ст.1 Закону про прибуток під продажем товарів розуміються будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також: операції з безоплатного надання товарів.

Не вважаються продажем операції з надання товарів у межах договорів комісії, схову (відповідального зберігання), доручення, інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу прав власності на такі товари.

Згідно підпункту п.11.3.1 ст.11 Закону про прибуток датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів, що підлягають продажу, у разі продажу товарів за готівку - дата її прибуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт - дата фактичного надання результатів робіт платником податку".

Таким чином, підставою для збільшення валового доходу платника податків внаслідок вчинення  ним операції з продажу товарів (робіт, послуг) та відображення цього валового доходу в податковому обліку є первинні документи платника податків, які відображають саме операцію з продажу товару (робіт, послуг).

Головна книга за 2005 та 2006 рік (де відображені бухгалтерські проводки, та на яку відповідач посилається в акті перевірки, як на доказ здійснення позивачем операції з продажу товару), не є первинними документами, на підставі яких здійснюється податковий облік податку на прибуток, а являється згідно положень ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон про бухгалтерський облік), зведеним обліковим документом.

Статтею 4 Закону про бухгалтерській облік передбачено, що одним з основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, є превалювання сутності над формою, яким передбачено, що операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Так, необґрунтованим і недоведеним є висновок відповідача про те, що отримані згідно  платіжних доручень №, № 4903 від 01.12.05р., 4920 від 06.12.05р., 4938 від 14.12.05р. грошові кошти, являються платою за операцією з продажу товару, оскільки ДПІ не прийнято до уваги, що зазначені грошові кошти перераховані ТОВ "Челек" внаслідок виконання умов договору комісії № 93 від 28.11.2005 р., що підтверджується вищевказаними первинними документами.

Внаслідок цього  безпідставним являється висновок ДПІ про невідображення  Товариством  в податковому обліку у грудні 2005 р. отриманих від ТОВ "Челек" грошових коштів у розмірі 142 900 грн., оскільки позивач правомірно не включив до складу валових доходів у IV кварталі 2005 р. суму у розмірі 119 083 грн. (142 900 грн. (сума платежу, зазначена у платіжних дорученнях) –23 817 грн. (сума ПДВ).

З урахуванням викладеного,  висновки Відповідача щодо порушення Позивачем п.4.1 ст.4, п.п.11.3.1. п.11.3 ст.11 Закону про прибуток та заниження валових доходів за 2005 рік на суму 119 083 грн., що призвело донарахування податку на прибуток у розмірі 29 771 грн., є безпідставними.

Враховуючи відсутність  правових  підстав для визначення Товариству  податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 29 771 грн., застосування штрафних санкцій у сумі 8 931,30 грн. згідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, також є неправомірним.

2. Щодо порушення Товариством п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість"   (далі  -  Закон  про  ПДВ), яке полягає в заниженні  суми   податкових зобов'язань по податку на додану у грудні 2005 року на суму 23 817 грн. на тій підставі, що позивач не включив до складу податкових зобов'язань суму ПДВ - 23 817 грн., при отриманні грошових коштів від ТОВ "Челек" у сумі 142 900 грн., то:

- згідно п.п.3.1.1. п.3.1 ст.3 Закону про ПДВ об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю)".

Пунктом 1.4. ст.1 Закону про ПДВ передбачено, що поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також: операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу права власності (користування або розпорядження) на такі товари іншій особі".

Відповідно до п.4.7 ст.4 Закону про ПДВ датою збільшення податкових зобов'язань комісіонера є або дата передання придбаннях комісіонером товарів (результатів робіт, послуг) комітенту (тобто перша подія).

Як встановлено вище, позивачем операції по передачі товару комітенту (ТОВ "Челек") у грудні 2005 р. не здійснювались, договір комісії   достроково припинено.

З огляду на встановлену судом неправомірність донарахування  Товариству податку на прибуток за договором комісії № 93 від 28.11.2005 р., неправомірним є і донарахування за грудень 2005 р. податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23 817 грн., за вказаним договором комісії, і  застосування штрафних санкцій у розмірі 11 908,50 грн.  згідно п.п.17.1.3 п.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" від 21.12.200р. № 2181-III.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 161-163, 169,  розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати    нечинними    прийняті   Нікопольською об'єднаною податковою інспекцією наступні податкові повідомлення-рішення:

- № /0/29148 від 01.08.2006 р., № /1/39347 від

11.10.2006 р. з податку на додану вартість - штрафні санкції 11 908, 50 грн.;

- № /1/39348 від 11.10.2006 р. з податку на додану вартість  -

основний платіж у розмірі 23 817 грн.

-    №   /0/29147   від   01.08.2006 р., №  /1/39346   від    11.10.2006р. з податку на прибуток на загальну суму 38 702,30 грн. (основний платіж - 29 771 грн., штрафні санкції - 8 931,30 грн.).

Судові витрати   в розмірі   сумі 3,40 грн.     Стягнути з Державного бюджету України на користь   позивача.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                  Н.А.Бишевська

Дата виготовлення постанови 03.08.07 р.