СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

22.06.2007

Справа №2-17/3790-2007А

За позовом Управління ПФУ в
Київському районі м. Сімферополь (95013, м. Сімферополь, вул. Дм. Ульянова 6)

До
відповідача     СПД   ОСОБА_1.
(95001, АДРЕСА_1, м. Сімферополь)

про стягнення  170,00
грн.

Суддя В.І. Гайворонський

при секретарі  Т.Ю. Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача -    Дульцева Г.В., дов. від 20.05.2007 року №
6, пост.

Від відповідача - не з'явився

Сутність спору:  Управління ПФУ в Київському районі м.
Сімферополь  звернулося до Господарського
суду АР Крим   з  позовом
і просить стягнути  з   відповідача
заборгованість в сумі  170,
00  грн.

Відповідач відзив на позов не
представив, на засідання суду жодного разу не з'явився, хоча був сповіщений
належним чином - рекомендованою кореспонденцією, про отримання якої  є поштові повідомлення.

По справі проголошені вступна та
резолютивна частини постанови.

Згідно з Рішенням  позивача № НОМЕР_3від ІНФОРМАЦІЯ_2року „Про
застосування фінансових санкцій за ухилення страхувальника ввід реєстрації або
несвоєчасної реєстрації в органах Пенсійного фонду”  до відповідача застосована штрафна санкція в
сумі 170 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд,
-

в с т а н о в и в:

СПД
ОСОБА_1.  зареєстрований в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополь як платник збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
(реєстраційний номер  НОМЕР_1), що
вказується позивачем в позовній заяві, та відповідачем не оспорюється.

Відповідно до   п.1 ч.2 ст.17 Закону України  «Про
загальнообов'язковове державне пенсійне страхування»  суб'єкт підприємницької діяльності
зобов'язаний зареєструватися в органах ПФУ як платник збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування  в
десятиденний термін із дня  отримання
свідоцтва  про державну реєстрацію  як суб'єкт підприємницької діяльності.

Так, відповідач  отримав свідоцтво про державну
реєстрацію  ІНФОРМАЦІЯ_1року, а
зареєструвався  в УПФУ -
ІНФОРМАЦІЯ_2року, що підтверджується його заявою.

Відповідно до п. 1. частини 9 ст.
106 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за ухилення від реєстрації або невчасну реєстрацію  в органах ПФУ до відповідача  рішенням № НОМЕР_2 р. застосовані  фінансові санкції в розмірі   10 неоподатковуваних податком мінімумів
доходів громадян, що складає 170 грн.

Необхідно також відмітити, що
відповідачу відомо про рішення про застосування
фінансових санкцій, оскільки є
його підпис  в Рішенні № НОМЕР_3
від ІНФОРМАЦІЯ_2року „Про застосування фінансових санкцій за ухилення
страхувальника ввід реєстрації або несвоєчасної реєстрації в органах Пенсійного
фонду”.

Крім цього, відповідачу повинно
бути  відомо про дане рішення у зв'язку з
розглядом  цієї справи.

Однак, відповідачем не представлено
суду доказів  про те, що їм прийняті
заходи щодо оспорювання даного рішення.

У встановленому Законом  порядку рішення позивача  про застосування до відповідача
фінансових  санкцій не відмінене та не
визнано нечинним, а виходячи із закріпленого
ст. 129 Конституції України принципу
диспозитивності сторін суд не вправі давати їм оцінку на предмет
невідповідності законодавству.

Таким чином у суду немає підстав  не приймати його до уваги.

Однак, заборгованість відповідачем не
погашена.

Оскільки відповідні докази по справі
не представлені до винесення постанови, немає підстав їх залучати до
матеріалів  справи після прийняття
постанови по цій справі.

Якщо відповідач погасив
заборгованість до прийняття цієї
постанови, він вправі звернутися в суд з завою про  перегляд
постанови  за нововиявленими
обставинами.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Позивач, згідно ст.  81 ЦК України є юридичною особою публічного
права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ним своїх
повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами
КАС України згідно п. 4 ч. 1 ст. 17
Кодексу адміністративного судочинства України, яка  є відносно інших норм спеціальною.

Згідно Постанови Верховного Суду
України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від
06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов
Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178,
11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 аналогічні спори  повинні розглядатися за нормами КАС України.

Згідно ч.2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України судові витрати у даному випадку відшкодуванню
не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст. ст. 94, 162-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов  задовольнити повністю.

Стягнути  з
відповідача   СПД  ОСОБА_1(95001, м. Сімферополь, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний код - НОМЕР_4; ІНФОРМАЦІЯ_3року народження) на  користь
Управління Пенсійного фонду України
в  Київському районі м.
Сімферополь (95013, м. Сімферополь, вул. Дм. Ульянова 6, р/р 712
у  ВАТ “Державний ощадний банк України”
м. Сімферополь, МФО 324805, ОКПО 20725930)
заборгованість  по штрафній
санкції в сумі   170,00  грн.

Ст. 254 КАС України передбачено,
що  постанова першої інстанції, якщо інше
не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не
було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна

скарга не була подана у строк,
встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо його  не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то
вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути
оскаржена  у порядку і строки,
передбачені ст. 186 КАСУ країни у Севастопольський апеляційний господарський
суд, якою встановлено, що:   про
апеляційне оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку   подається  заява.
Обґрунтування  мотивів  оскарження
і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення,  а  в разі
складення   постанови  у
повному  обсязі  відповідно
до статті 160 КАСУ -  з  дня
складення  в  повному
обсязі.

Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається  протягом
двадцяти  днів  після
подання  заяви   про
апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про
апеляційне  оскарження  чи
апеляційна скарга, подані
після  закінчення  строків,
встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про  що
постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.