ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.07                                                                                        Справа №  10/312/07

Суддя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Кріст-Інвест», м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ напівфабрикатів»,

м. Запоріжжя

про стягнення 985 362,97 гривень.

Суддя Алейникова Т.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача Фісун В.В., довіреність від 16.05.2007р.

Від відповідача не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Кріст-Інвест», м. Харків –далі по тексту позивача, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ напівфабрикатів», м. Запоріжжя –далі по тексту –відповідача, про стягнення з відповідача на користь позивача 858657,76 грн. основного боргу за договором №01-2005 від 02.03.2005р., та 15251,44 грн. пені, за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання за договором №01-2005 від 02.03.2005р. Додатково позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 85694,04 грн. інфляції, 25759,73 грн. 3% річних, за прострочення виконання грошового зобов’язання, та судові витрати по справі 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і 9853,63 грн. держмита, посилаючись на те, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача.

На підставі заяви позивача від 16.05.2007р., про прийняття заходів щодо забезпечення позову,  ухвалою господарського суду від 21.05.2007р., на підставі ст.ст. 66, 67 ГПК України, в забезпечення позовних вимог позивача був накладений арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на рахунках в банківських установах, на суму 985362,97 грн.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву яким визнав позовні вимоги в повному обсязі, але просить суд розстрочити виконання рішення.

Відповідач у судове засідання без поважних причин не з’явився.

Враховуючи те, що відповідача належним чином було повідомлено про час та місце судового засідання, що підтверджується штампом суду про відправлення відповідачеві копії ухвали суду від 21.05.2007р., згідно з адресою відповідача зазначеній у позовній заяві, та наданням відповідачем відзиву на позовну заяву яким він визнає позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутністю представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2005 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №01-2005, згідно якого позивач прийняв на себе зобов’язання продати відповідачу морозильні камери «Венус 26 SGL»в кількості 500 штук та «Венус 36 SGL»в кількості 500 штук, на загальну вартість 2817500,00 гривень, а відповідач прийняв на себе зобов’язання прийняти морозильні камери та оплатити їх вартість згідно з графіком проведення розрахунків узгодженому сторонами в додатку №1 до договору.

03 березня 2005 року, між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору №01-2005 від 02.03.2005р., яким сторони збільшили кількість товару, що підлягає продажу, а саме позивач зобов’язався продати відповідачу морозильні камери «Венус 26 SGL»в кількості 560 штук та «Венус 36 SGL»в кількості 504 штуки, на загальну вартість 2990960,00 гривень. Також даною додатковою угодою (п.3) сторони змінили первісний графік розрахунків та виклали його у додатку №2 до договору.

На виконання договору, позивач згідно видаткових накладних №20 від 08.07.2005р., №23 від 25.07.2005р., №26 від 23.08.2005р. передав відповідачу  морозильні камери «Венус 26 SGL»в кількості 560 штук та «Венус 36 SGL»в кількості 504 штуки на загальну суму 2990957,76 гривень. Таким чином, позивач належно виконав свої зобов’язання за договором №01-2005 від 02.03.2005р. Товар був прийнятий відповідачем за довіреностями серія ЯКС №268066 від 08.07.2005р., серія ЯКС №268088 від 25.07.2005р., серія ЯКС №268160 від 23.08.2005р.

Згідно графіку розрахунків по договору, відповідач повинен був провести остаточний розрахунок за проданий товар в строк до 20.05.2006р., але дане зобов’язання з боку відповідача не виконано.

Відповідно до вимог ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (Продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (Покупцеві), а Покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На день розгляду справи заборгованість відповідача за проданий товар складає 858657,76 гривень, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем.

Таким чином відповідачем порушено норму ст.655 ЦК України, та умови укладеного договору.

Позивачем в судовому засіданні на підставі ст.33 ГПК України документально було доведено  ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що в разі порушення Покупцем строків розрахунків по договору, останній сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно розрахунку ціни позову наданого позивачем розмір пені складає 15251,44 гривень.

Відповідно до п.6 ст.231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного Банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно п.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Таким чином вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 15251,44 гривень пені, є законними і обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Додатково позивач просить стягнути з відповідача на його користь 85694,04 гривень інфляції та 25759,73 гривень 3% річних.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. На підставі даної норми закону суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 85694,04 гривень інфляції та 25759,73 гривень 3% річних, такими що підлягають задоволенню.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву яким визнав позовні вимоги в повному обсязі, але просить суд у зв’язку із скрутним фінансовим становищем підприємства, та за попередньою домовленістю з позивачем, розстрочити виконання рішення, наступним чином: до 30.06.2007р. буде сплачено 858657,76 гривень; до 31.07.2007р. буде сплачено 31685,30 гривень; до 31.08.2007р. буде сплачено 31685,30 гривень; до 30.09.2007р. буде сплачено 31685,30 гривень; до 31.10.2007р. буде сплачено 31685,30 гривень.

Представник позивача проти розстрочення виконання рішення суду не заперечує.

Враховуючи клопотання відповідача, згоду позивача на розстрочення виконання рішення та значний розмір позовних вимог, суд дійшов до висновку, що розстрочення виконання рішення суду не порушує інтересів позивача, тому підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 07.06.2007р. позивач надав суду заяву у якій просить скасувати ухвалу суду від 21.05.2007р. про прийняття заходів щодо забезпечення позову, у зв’язку з тим, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та між сторонами досягнуто згоди щодо терміну виконання боржником грошових зобов’язань.

Згідно зі ст.68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

На підставі заяви позивача та фактичних обставин справи, суд вважає заяву про скасування ухвали суду від 21.05.2007р. про прийняття заходів щодо забезпечення позову, такою що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до ст.49 ГПК України відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 33, 68, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ напівфабрикатів»(69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд.27, р/р 1 в АБ «Металург»м. Запоріжжя, МФО 313582, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Кріст-Інвест»(61002, м. Харків, пр-т  Московський, буд.40/42, к.49, р/р 0356 в ХЦВ Промінвестбанку України в м. Харкові, МФО 351458, ) 858657,76 грн. основного боргу, 15251,44 грн. пені, 85694,04 грн. інфляції, 25759,73 грн. 3% річних та розстрочити виконання рішення на (4,5) чотири з половиною місяці, з оплатою в наступному порядку: до 30.06.2007р. - 858657,76 грн.; до 31.07.2007р. - 31685,30 грн.; до 31.08.2007р. - 31685,30 грн.; до 30.09.2007р. - 31685,30 грн.; до 31.10.2007р. - 31685,30 грн. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ напівфабрикатів»(69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд.27, р/р 1 в АБ «Металург»м. Запоріжжя, МФО 313582, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Кріст-Інвест»(61002, м. Харків, пр-т  Московський, буд.40/42, к.49, р/р 0356 в ХЦВ Промінвестбанку України в м. Харкові, МФО 351458, ) 9853,63 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4. Скасувати ухвалу господарського суду від 21.05.2007р. про прийняття заходів щодо забезпечення позову.

Суддя                                                                                                      Т.Г. Алейникова

Рішення підписано 12.06.07р.