СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

25.01.07
Справа№ 4/2545-27/347

За позовом:        ПП ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача:  ПП ОСОБА_2, м.Городок (Львівська
обл.)

про стягнення    22197,14 грн.

Суддя  Судова-Хомюк Н.М.

Представники:

від позивача
-  ОСОБА_1- приват.підприєм.

від відповідача -
н/з

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено ПП ОСОБА_1,
с.Красноїлля до ПП ОСОБА_2 м.Городок про стягнення  22197,14 грн. заборгованості.

Представник позивача  позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з”явився, відзиву на позов не подав, хоча був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст.75 ГПК України
спір розглядається по наявних в справі матеріалах.

Розглянувши  матеріали
справи  та заслухавши представника
позивача, суд встановив.

04 квітня 2005 року між сторонами
укладений договір поставки НОМЕР_1.

У відповідності до ч.1 ст.638 ЦК
України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору є волевиявлення
сторін (надання та прийняття товару, послуг).

У відповідності до ч.1,2 ст.639 ЦК
України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти
договір у певній формі (письмовій), він вважається укладеним з моменту надання
йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не
вимагалася.

Таким чином договір між сторонами
укладений в письмовій формі та по своїй правовій природі містить ознаки
договорів поставки,  та по якому
сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов відповідно до вимог ст.638 ЦК
України.

Так згідно накладних НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 позивач передав продукцію (в асортименті) у власність
відповідача. Відповідач зі своєї сторони вчинив дії по отриманню товару,
підтвердженням отримання товару відповідачем є підпис та відтиск печатки
останнього (копії в матеріалах справи).

Пунктом 8.3.3. договору сторонами
визначено порядок розрахунків, а саме 100% відстрочка платежу, але у будь-якому
випадку остаточний розрахунок має бути проведений протягом 21 банківських днів
з моменту здійснення поставки товару.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Підстави виникнення зобов”язань
(цивільних прав та обов"язків) встановлені
ст.11 ЦК України, зокрема з договорів (даний випадок), тобто носять
диспозитивний характер.  Це полягає у
обов”язку сторін договору виконувати взяті на себе зобов”язання визначені
умовами цього договору.

Суд зазначає, що відповідачем
належним чином договірні зобов”язання не виконано, а саме проведено лише
часткову оплату за отриманий товар в сумі 4284,37грн..

У відповідності до пункту 10.3
договору позивач за несвоєчасне виконання грошового зобов”язання нарахував відповідачу
пеню в сумі 3818,36грн. Суд не погоджується з даними нарахуваннями, оскільки
позивачем пропущений строк у межах якого він міг звернутися до суду за захистом
свого порушеного права. У відповідності до п.6 ст.232 ГК України, нарахування
штрафних санкцій за прострочення виконання зобов”язання, якщо інше не
встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,
коли зобов”язання мало бути виконано. Статтею 258 ЦК України встановлена
позовна давність в один рік, зокрема, щодо вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені). Відповідно до накладних відповідачем товар отриманий в травні
2005 року, згідно договору відстрочка по оплаті становила 21 день, тобто право
на звернення до суду у позивача виникло з червня 2005 року. Позивач з позовом
звернувся до суду в листопаді 2006 року, а отже пропустивши позовну давність в
частині стягнення пені.

За таких обставин, суд дійшов
висновку про прострочення зобов”язання
боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми 18378,78грн.
основного боргу, оскільки одностороння відмова від виконання договору не
допускається.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати слід покласти на
відповідача пропорційно задоволеним вимогам у відповідності до вимог ст.49 ГПК
України.

Керуючись  ст.232 ГК, ст.ст.258,526 ЦК України,
ст.ст.33,35,43,49,82,84,85  ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з ПП ОСОБА_2,
АДРЕСА_1(ЄДРПОУ НОМЕР_6) на користь ПП ОСОБА_1, АДРЕСА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2)
-18378,78грн. основного боргу, 184,26грн. держмита та 97,94грн. витрат  на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ видати.

3.
В решті позовних вимог -відмовити.

Суддя                                                                                             Судова-Хомюк
Н.М.