ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 р.
№ 43/58-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :
Борденюк Є.М.
Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

на постанову
НТУ “Харківський політехнічний інститут”
Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2006 року

у справі за позовом
до

АК “Харківобленерго”
НТУ “Харківський політехнічний інститут”

про
стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2006 року, АК “Харківобленерго” звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з НТУ “Харківський політехнічний інститут” 1 670,56 грн. пені, 646,65 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції та 271,82 грн. річних, а всього -2 589,03 грн., посилаючись на порушення відповідачем умов договору на користування електричною енергією №401 від 01.04.2000 року, зокрема, в частині порушення строків розрахунку.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.06.2006 року в задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2006 року рішення господарського суду першої інстанції скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позову та стягнено з НТУ “Харківський політехнічний інститут” на користь АК “Харківобленерго”1 670,56 грн. пені, 646,65 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції та 271,82 грн. річних.

Постанову апеляційного господарського оскаржено в касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 27.02.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, у якій він посилається на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального права і просить постанову скасувати, як незаконну, залишивши рішення господарського суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, судова колегія вважає, постановлені у справі рішення господарського суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду не можуть залишатися без змін та підлягають скасуванню, з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Як зазначається у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від "Про судове рішення" від 29.12.1976 року з наступними змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, постановлені у справі судові рішення не можна визнати такими, що відповідають зазначеним вище вимогам.

За умовами договору про користування електричною енергією №401 від 01.04.2000 року, щодо розрахунків по якому і виник спір, відповідач зобов’язався на протязі розрахункового місяця сплатити авансом вартість заявленої до споживання електроенергії (п.7.2.1 додатку), а остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період –здійснити шляхом акцептування платіжних вимог позивача до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (п.7.2.2 додатку).

Нарахування пені передбачено у разі неоплати платіжних вимог позивача на протязі 5 днів (п.7.2.3 договору).

Погоджуючись з доводами позивача та наведеними у позові розрахунками про місячну затримку розрахунків за спожиту електроенергію у період з травня по грудень 2005 року, січень 2006 року, суд першої інстанції та апеляційний господарський суд не встановили і, у прийнятих ними судових рішеннях не навели, обставин  та часу, з якого відповідачем порушено грошове зобов’язання за кожен розрахунковий період, визнаючи доводи позивача такими, що підтверджуються матеріалами справи та постановляючи про задоволення позову у повному обсязі, апеляційний господарський суд навів дані про здійснені відповідачем розрахунки у цей період, які суперечать цьому і наявність прострочення платежів до 30 днів спростовують.

При такому положенні, коли обставини, що підлягали перевірці судом, у повному обсязі не з’ясовані, висновки господарського суду першої інстанції та апеляційного господарського суду щодо обсягів відповідальності відповідача не можна визнати такими, що відповідають дійсності, а постановлені у справі судові рішення – законними та обґрунтованими.

При новому розгляді справи суду необхідно повно та всебічно з’ясувати дійсні обставини справи, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, з врахуванням вини відповідача, постановити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2006 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2006 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий                                                                                  М.І. Остапенко

Судді                                                                                             Є.М.Борденюк

В.М. Харченко