СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

19 липня 2007 року
Справа № 2-15/1120-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача: Ткач Ігор Васильович, довіреність № 110 від 02.02.2007, підприємство з іноземною інвестицією товариства з обмеженою відповідальністю "Уінденерго ЛТД";

представник відповідача: не з'явився, Державне підприємство "Донузлавська вітрова електростанція";

представник третьої особи: не з'явився, Міністерство палива та енергетики України;

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 07.05.2007 у справі № 2-15/1120-2007

за позовом           Підприємства з іноземною інвестицією товариства з обмеженою відповідальністю "Уінденерго ЛТД" (вул. Кільцева дорога, 4, місто Київ, 03180)

до          Державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" (вул. Дм. Ул'янова, 86, місто Євпаторія, 97400; вул. Революції, 95, смт. Чономорське, Чорноморський район, Автономна Республіка Крим, 96400)

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство палива та енергетики України (вул. Хрещатик 30, місто Київ 1, 01001)

про стягнення 116631,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.05.2007 (І.А. Іщенко) у справі № 2-15/1120-2007 позов підприємства з іноземною інвестицією товариства з обмеженою відповідальністю "Уінденерго ЛТД" задоволено.

З державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" на користь підприємства з іноземною інвестицією товариства з обмеженою відповідальністю "Уінденерго ЛТД" стягнуто 116631,58грн. - заборгованості, 1166,32грн. - державного мита та 118грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, державне підприємство "Донузлавська вітрова електростанція" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду скасувати.

Доводи скарги мотивовані тим, що господарський суд не досліджуючи правовідношення сторін по поставці, не досліджуючи первісні бухгалтерські документи, дійшов необґрунтованого висновку про виникнення зобов'язань відповідача перед позивачем.

Позивач не надав суду в підтвердження своїх доводів ні одного первинного документа, підтверджуючого факт здійснення господарської операції, що в силу процесуального закону неприпустимо.

Крім того, господарським судом не встановлено вину відповідача і не досліджено умови договору підряду.

Відповідно до підпункту 4.1. пункту 4 Договору №51-П від 13.03.1998, який положено в основу позовних вимог позивача, кошти на закупівлю товару виділяються з цільового фонду, який засновано на підставі Указу Президента України „Про будівництво вітроелектростанції” від 02.03.1996 № 159/96. При цьому, оплата вартості товару здійснюється відповідно до договору між Національним Диспетчерським центром Міненерго України і „Уінденерго ЛТД” при обов'язковому узгодженні ціни на товар з „Покупцем”.

Тому, державне підприємство "Донузлавська вітрова електростанція" вважає, що з їх боку вини в порушенні зобов'язань немає, оскільки зобов'язання по оплаті вартості договору прийняла на себе інша особа - Національний Диспетчерський центр Міненерго України.

Більш детальніше доводи вказані в апеляційній скарзі.

Підприємство з іноземною інвестицією товариства з обмеженою відповідальністю "Уінденерго ЛТД" надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" залишити без задоволення, а рішення господарського суду від 07.05.2007 без змін.

Розпорядженням заступника голови суду від 19.07.2007 склад судової колегії замінено, суддю Сотула В.В., у зв’язку з зайнятістю у іншому судовому процесі, замінено на суддю Щепанську О.А.

В засіданні судової колегії представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин не явки суду не повідомили.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача та представника третьої особи, оскільки їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає судовому розгляду справи.

Судова колегія, розглянувши повторно справу у порядку, передбаченому статтею 101 Господарського процесуального кодексу України вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

13.03.1998 між підприємством з іноземною інвестицією товариства з обмеженою відповідальністю "Уінденерго ЛТД" (Продавець) (позивач) та державним науково-виробничим підприємством „Вітроенергосервіс" (Замовник) був укладений договір № 51-П (т.1 а.с.4-6).

Додатковою угодою № 1/1 від 27.09.1999 до договору № 51-П (т.1 а.с. 8) сторони замінили покупця державне науково-виробниче підприємство "Вітроенергосервіс" його правонаступником державним підприємством "Донузлавська вітрова електростанція".

Згідно зі статутом відповідача (т.1 а.с. 61-70) державне підприємство "Донузлавська вітрова електростанція" засновано на державній власності і  відповідно до Наказу Міненерго України від 14.06.1999 за № 190 виступає правонаступником державного науково-виробничого підприємства "Вітроенергосервіс" (сторони за договором).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору позивач зобов’язався продати, а відповідач - купити для Донузлавської ВЕС (1 черги) комплект ЗІП розсипом, у подальшому товар, на умовах, передбачених дійсним договором, у відповідності з Міжнародними правилами з тлумачення товарних термінів "Інкотермс" в редакції 1990 року.

В пункті 12.1 договору вказано, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 01.09.1998. Договір може бути пролонговано (пункт 12.2 договору).

Загальна вартість товару без урахування тари складає 141518,74грн., в тому числі податок на додану вартість складає 23586,46грн. Ціна товару визначається на момент поставки товару покупцю (пункт 2.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.1998 між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору № 51-П від 13.03.1998 (т.1 а.с. 7), в якій розділ 2 „Вартість договору” був викладений у наступній редакції: вартість ЗІП розсипом орієнтовно складає 27586,49грн. Загальна вартість товару відповідно договору орієнтовно складає 169105,23 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

10.02.2000 сторони договору підписали додаткову угоду № 2 (т.1 а.с.9), якою внесли зміни до пункту 4.1 договору № 51-П від 13.03.1998 і виклали його в наступній редакції: оплата за поставлений товар продавцем здійснюється покупцем на поточний рахунок продавця.

Отже, відповідно до умов договору з урахуванням вказаних змін, оплата за поставлений товар здійснюється відповідачем з його розрахункового рахунку позивачеві.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у судовому засіданні апеляційної інстанції, позивач свої зобов’язання за договором виконав і поставив відповідачеві товар, передбачений вказаним договором, а відповідач прийняв товар. Факт поставки позивачем відповідачу товару підтверджується видатковими накладними № 129 від 26.03.1998 на суму 45017,66 грн. (т.1 а.с. 54) та № 001323 від 02.04.1998 на суму 26755,61 грн. (т.1 а.с. 55).

22.02.2002 сторонами була підписана додаткова угода № 3 (т.1 а.с. 10-11), яка є невід'ємною частиною договору № 51-П від 13.03.1998, з якої вбачається, що відповідач зобов’язався виконати свої обов’язки покупця за договором шляхом погашення заборгованості з оплати товару за затвердженим графіком платежів.

Графік погашення заборгованості державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" перед підприємством з іноземною інвестицією товариством з обмеженою відповідальністю "Уінденерго ЛТД" за договором № 51-П від 13.03.1998 передбачає, що відповідач повинен погасити заборгованість перед позивачем у сумі 116631,58 грн. наступним чином:

2-й квартал 2005 року - 20000,00 грн.

3-й квартал 2005 року - 20000,00 грн.

4-й квартал 2005 року - 20000,00 грн.

1-й квартал 2006 року - 20000,00 грн.

2-й квартал 2006 року - 20000,00 грн.

3-й квартал 2006 року - 16631,58 грн.

Отже, шляхом підписання додаткової угоди № 3 до договору № 51-П позивач та відповідач зафіксували зобов’язання державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" здійснити оплату за поставлений підприємством з іноземною інвестицією товариством з обмеженою відповідальністю "Уінденерго ЛТД" товар.

Також, сторони підтвердили наявність заборгованості відповідача за договором в актах звірки взаємних розрахунків: № 12 від 22.02.2002 (т.1 а.с 12) та № 35 від 11.09.2006 (т.1 а.с 13), які підписані уповноваженими представниками сторін і находяться у матеріалах справи.

Однак, станом на 01.12.2006 відповідач не здійснив жодного платежу за затвердженим графіком, чим порушив свої зобов’язання за договором № 51-П від 13.03.1998.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що відповідач визнаний по договору як сторона яка зобов’язана здійснити оплату за поставлений товар, так як ним ні суду першої інстанції, ні апеляційної інстанції не надано доказів виконання свого зобов'язання.

Також колегія вважає, що господарський суд обґрунтовано відмовив державному підприємству "Донузлавська вітрова електростанція" в клопотанні про призначення у справі бухгалтерської експертизи, тому що факт порушення відповідачем зобов’язань є неприпустимим.

Рішення господарського суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, що мають суттєве значення, відповідає нормам матеріального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Крім того, ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.06.2007 було зобов'язано державне підприємство "Донузлавська вітрова електростанція" сплатити до державного бюджету України в Ленінському казначействі міста Севастополя суму державного мита в розмірі 583,16грн., на підставі пункту 21 статті 103 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України, згідно якого були внесені зміни у Декрет Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

У зв'зку з тим, що державним підприємством "Донузлавська вітрова електростанція" державне мито сплачено не було, судова колегія вважає занеобхідним стягнути з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України 583,16грн.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від                             07.05.2007 у справі № 2-15/1120-2007 залишити без змін.

3. Стягнути з державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" (97400, Автономна Республіка Крим, місто Євпаторія, вул. Дм. Ульянова, 86; 96400 Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, смт. Чорноморське, вул. Революції, 95, р/с 1751 УКГК в АР Крим місто Сімферополь, , МФО 824026, ИНН 67) на р/с          0007 одержувач: ОГК у Ленінському районі міста Севастополя, банк одержувача: УГК у місті Севастополі, МФО 824509, ОКПО 24035598, код бюджетної класифікації (код платежу) 22090200, символ звітності 095 державне мито у сумі 583,16грн. за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду від 07.05.2007 у справі № 2-15/1120-2007.

Зобов'язати господарський суд Автономної Республіки Крим видати наказ.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.М. Гоголь

О.А. Щепанська