ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 р.
№ 34/142пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Швець В.О.

за участю представників сторін
позивача

відповідача

розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

Чернега І.М. дов. від 10.07.07 року

не з'явився, повідомлений належним чином

Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання"

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду

від
28.11.2005 року

у справі
№ 34/142 пд

господарського суду
Донецької області

за позовом
Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі міста Донецька

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай"
Закритого акціонерного товариства “Донмашобладнання”

про
визнання  угоди недійсною  на підставі статті 49 Цивільного кодексу УРСР

Державна податкова інспекція у Ворошиловському районі міста Донецька звернулася до господарського суду Донецької області з позовом, в

Доповідач Гоголь Т.Г.

якому просила визнати усні угоди, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Скай" та Закритим акціонерного товариства "Донмашобладнання" відповідно до рахунків - фактур №17 від 17.07.2003 року, №29 від 29.07.2003 року, №16 від 16.10.2003 року, №2 від 02.10.2003 року, № 17 від17.12.2002 року та № 25 від 25.11.2002 року, недійсними, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай" на користь Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання" 12396,60 грн. та стягнути з Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання" на користь держави отримані за спірними угодами товари, а за відсутності - грошовий еквівалент у сумі 12396,60грн. Позивач посилався на рішення Кіровського районного суду міста Донецька від 12.01.2005 року, яким встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай" створене та зареєстроване на підставних осіб з метою прикриття незаконної діяльності.

Господарський суд Донецької області рішенням від 16.08.2005 року (суддя Кододова О.В.) позов Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі міста Донецька до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай" та Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання" задовольнив, визнав недійсними усні угоди, укладені між відповідачами відповідно до рахунків-фактур: №17 від 17.07.2003 року на суму 3189.60 грн., №29 від 29.07.2003 року на суму 804 грн., №16 від 16.10.2003 року на суму 2144 грн., №2 від 02.10.2003 року на суму 2160 грн., № 17 від 17.12.2002 року на суму 624 грн., №25 від 25.11.2002 року на суму 3475 грн. та накладних № 25 від 25.11.2002 року на суму 3475 грн. (лічильники води), №17 від 17.12.2002 року на суму 624 гри. (лічильники води). №17 від 17.07.2003 року на суму 3189,60 грн. (насоси), № 29 від 29.07.2003  року на суму 804 грн. (втулка шатунна), №2 від 02.10.2003 року на суму 2160 грн. (насос), №16 від 16.10.2003 року на суму 2144 грн. (шатун, поршень, кільце); стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай" на користь Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання" 12396,60 грн.; стягнув з Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання" в доход державного бюджету грошові кошти в сумі 10407,00 грн.; стягнув з Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання" в доход держави отриманий за накладною № 17 від 17.07.2003 року від Товариства обмеженою відповідальністю "Скай" насос ЄВЦ6-16-190 вартістю 1989,60 грн. Рішення суду вмотивоване тим, що угода була укладена однією із сторін з метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Задовольняючи позовну заяву, суд посилався на статтю 49 Цивільного кодексу Української РСР, статті 33,35,43,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Донецький апеляційний господарський суд постановою від 28.11.2005 року (судді Калантай М.В., Кондратьєва С.І., Українська Р.М.) рішення господарського суду Донецької області залишив без змін з тих самих підстав.

Закрите акціонерне товариство "Донмашобладнання" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 16.08.2005 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.2005 року скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити, з посиланням на те, що господарським судом порушено вимоги матеріального права, в тому числі статтю 49 Цивільного кодексу УРСР. В касаційній скарзі відповідач зазначає, що він не мав злочинного умислу, отже за приписами статті 49 Цивільного кодексу УРСР - не повинен повертати в доход держави все отримане за спірними угодами.

Державна податкова інспекція у Ворошиловському районі міста Донецька та Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай" не скористалися своїм правом на надання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні господарського суду Донецької області від 13.07.2006 року, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Державна податкова інспекція у Ворошиловському районі міста Донецька звернулася до господарського суду Донецької області з позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай" та Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання" про визнання недійсними усних угод, що укладені між відповідачами на підставі статті 49 Цивільного кодексу УРСР та застосування правових наслідків визнання угоди недійсною.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України "Про державну податкову службу в Україні". Як випливає з статті  2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", завданням органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством. Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що органи державної податкової служби є суб’єктом  владних повноважень.

Відповідно до пункту 11 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції, зокрема, виконують такі функції: подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. Отже, як випливає з приписів наведеної норми, на державні податкові інспекції  покладено функцію щодо звернення з позовами до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. Згідно з пунктом 4 частини  1 статті 17  Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Враховуючи, що позивач є суб’єктом владних повноважень і Законом "Про державну податкову службу в Україні" на нього покладено функцію подачі до судів позовів про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, то відповідно до приписів статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір є компетенцією суду адміністративної юрисдикції.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Донецький апеляційний господарський суд наведеного не врахував та помилково вирішив дану справу за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що даний спір є адміністративним та підлягає розгляду господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, постанова у справі підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду  апеляційної інстанції для вирішення питання щодо розгляду справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 111 9, статтями 111 10, 111 11, 111 12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.2005 року у справі  № 34/142пд скасувати, справу скерувати до Донецького апеляційного господарського суду для розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Донмашобладнання" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                                      Т. Добролюбова

Судді                                                                                                    Т. Гоголь

В. Швець