СУД міста КИЄВА
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М  У К Р А Ї Н И

№
17/96

15.05.07

За позовом
Комунального підприємства " Райпарксервіс" Шевченківської
районної у м. Києві ради

До                    Київського міського
територіального відділення Антимонопольного комітету

України

Про                 визнання недійсним рішення №60/8-П від
22.12.2006

Суддя

Представники :

Від позивача:          Блінніков О.Ю. (довіреність від
15.01.2007)

Від відповідача:     Мосціпан Р.М. (довіреність №4 від
10.01.2007)

Андрикевич Т.М.
(довіреність №1 від 10.01.2007)

Маноха Л.О.
(довіреність №2 від 10.01.2007)

Відповідно до ст.77 ГПК України в
судових засіданнях оголошувались перерви: 02.04.2007 до 16.04.2007, до
15.05.2007.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду
міста Києва передані позовні вимоги КП “Райпарксервіс” Шевченківської районної
у м. Києві ради про визнання недійсним
рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету України від 22.12.2006 №60/8-П, прийнятого
за наслідками розгляду справи №55-8/10.06.

Позовні вимоги КП “Райпарксервіс”
мотивовані наступним. Оспорюваним рішенням на позивача накладено штраф у
розмірі 17000 грн. з зв'язку з тим, що позивачем були допущені порушення,
передбачені п.2 ст.50 та п.1 ч. 2 ст.13 Закону України “Про захист економічної
конкуренції”, як дії суб'єкта господарювання, який займає монопольне становище
на ринку, у вигляді встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо
було б встановити за умови існування значної конкуренції на ринку. За
твердженням позивача, відповідачем не доведено, що позивач займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку платних послуг з паркування транспортних засобів
(частка ринку 100%), оскільки в Шевченківському районі м. Києва існує ряд
підприємств, що надають аналогічні платні послуги у відведених місцях. Позивач
вважає, що відповідачем неправильно застосований розділ 5 Методики  визначення монопольного
(домінуючого)становища в частині визначення територіальних меж ринку, оскільки
визнання таких меж відносно географічних меж району помилкові. В обґрунтування
встановлення нових тарифів на послуги з паркування позивач обґрунтовує ст.7
Закону України “Про ціни та ціноутворення”, згідно з якою позивач має право
встановлювати вільні ціни та тарифи на послуги з паркування. Крім того, позивач
посилається на погодження встановлених ним цін і тарифів Головним управлінням з
питань цінової політики. З урахуванням викладених в позові обставин, позивач
вважає рішення відповідача таким, що підлягає визнанню недійсним на
підставі  ст. 59 Закону України “Про
захист економічної конкуренції”.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач зазначає,
що оспорюване позивачем рішення було прийнято у повній відповідності до вимог
Закону України “Про Антимонопольний комітет України”, Закону України “Про
захист економічної конкуренції” та Методики визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої
розпорядженням АМК України №49-р від 05.03.2002 та зареєстрованої у
Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за №317/6605. Оскільки дії позивача
були кваліфіковані як порушення законодавства про захист економічної
конкуренції, тому на нього правомірно накладено штраф.

Заявлене позивачем клопотання про
залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, виконавчого органу Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) судом відхилено як необґрунтоване, оскільки
позивачем не доведено, що рішення зі спору може вплинути на права або обов'язки
цієї особи щодо однієї з сторін.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2006 року
Адміністративною колегією Київського міського територіального відділення Антимонопольного
комітету України (відповідач по справі)
було прийнято рішення №60/8-П “Про припинення порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та накладання штрафу” за наслідками розгляду
справи №55-8/10.06 (оспорюване рішення).

З описово-мотивувальної частини
даного рішення вбачається наступне. В 2004 році Шевченківською районною в м.
Києві радою був створений районний оператор в особі КП “Райпарксервіс”, який
надає платні послуги з паркування транспортних засобів у відведених місцях
Шевченківського району м. Києва. Частка на ринку КП “Райпарксервіс” як
районного оператора становить 100%, що дає підстави вважати позивача таким, що
займає монопольне становище на ринку платних послуг з паркування транспортних
засобів у відведених місцях, оскільки на цьому ринку у позивача немає жодного
конкурента. В рішенні зазначається, що позивачем на вимогу Відділення
(відповідача) не було подано економічного обґрунтування встановлення розміру
тарифів на послуги з паркування транспортних засобів у Шевченківському районі
м. Києва, введених в дію з 17.07.2006 згідно з наказом КП “Райпарксервіс” від
16.07.2006 №19 “Про введення нових тарифів за паркування”.

За результатами розгляду та аналізу
зібраних доказів у справі №55-8/10.06 відповідачем були зроблені наступні
висновки. Позивач займає монопольне (домінуюче) становище на ринку платних
послуг з паркування транспортних засобів у відведених місцях Шевченківського
району м. Києва, на яких послуги надає позивач. Частка ринку -100%. Дії
позивача по встановленню економічно необґрунтованих тарифів на платні послуги з
паркування транспортних засобів у відведених місцях Шевченківського району м.
Києва, на яких послуги надає позивач, визнані порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та пунктом 1
частини 2 статті 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, як дії
суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку,
у вигляді встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. Позивача було
зобов'язано припинити порушення законодавства про захист економічної
конкуренції, а саме, привести тарифи на послуги з паркування транспортних
засобів у відведених місцях Шевченківського району м. Києва, на яких послуги
надає позивач, до економічно обґрунтованого рівня. За вчинене порушення
відповідно до ч.2 ст.52 Закону на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн.
Вказані висновки відповідача містяться в резолютивній частині оспорюваного
рішення.

За твердженням позивача, рішення
№60/8-П від 22.12.2006 Адміністративної колегії Київського міського
територіального відділення Антимонопольного комітету України підлягає визнанню
недійсним, оскільки встановлені в ньому обставини не відповідають фактичним
обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи суд
дійшов висновку, що позовні вимоги КП “Райпарксервіс” не підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відносини органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського
управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з
іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та
фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією регулюються Законом
України “Про захист економічної конкуренції”.

Відповідно до ст.4 даного Закону
державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної
конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його
порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

До складу органів Антимонопольного
комітету України відповідно до ст.6 Закону України “Про Антимонопольний комітет
України” входять Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного
комітету України та адміністративні колегії територіальних відділень
Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст.14 Закону України
“Про Антимонопольний комітет України” Адміністративна колегія територіального
відділення Антимонопольного комітету України має наступні повноваження:
розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної
конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно
узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і
справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної
конкуренції розпорядження та рішення, надавати висновки щодо кваліфікації дій
відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередні
висновки стосовно узгоджених дій; розглядати справи про адміністративні
правопорушення, виносити постанови в цих справах, тощо.

Крім того, повноваження
Адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету
України визначені Регламентом Адміністративної колегії територіального
відділення Антимонопольного комітету України, який затверджено розпорядженням
Антимонопольного комітету від 12.02.2002 №25-р, та Положенням про територіальне
відділення Антимонопольного комітету України, затвердженим розпорядженням АКУ
№32-р від 23.02.2001.

Рішення адміністративної колегії
територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідно до
ст.121 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”
приймається від імені Антимонопольного комітету України. Згідно ст.22 Закону
України “Про Антимонопольний комітет України”
та ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”
розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України,
голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги
уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його
територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання
у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

При цьому відповідно до ст.19
Закону України “Про Антимонопольний комітет України” під час розгляду заяв і
справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому
числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень,
рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за
дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, органи та
посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних
відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є
незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб та суб'єктів господарювання, а також політичних партій та інших
об'єднань громадян чи їх органів.

Статтею 221 Закону
України “Про Антимонопольний комітет України” передбачено, що суб'єкти
господарювання зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету
України,  його територіального відділення
подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу
інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківською таємницею,
необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними
відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної
конкуренції.

Як вбачається з матеріалів справи
№55-8/10.06, відповідачем на адресу позивача було направлено декілька письмових
вимог про надання необхідної інформації щодо надання платних послуг за парковку
транспортних засобів, зокрема, вимоги № 26-8/1421 від 01.08.2006, №26-8/1453
від 08.08.2006, №26-8/1419 від 01.08.2006, №26-8/1470 від 08.08.2006,
№26-8/1496 від 14.08.2006, №26-8/1548 від 23.08.2006, №26-8/1575 від
29.08.2006. Такі вимоги надсилались на адресу позивача в зв'язку з підвищенням
в декілька разів тарифів на послуги з паркування автотранспорту в
Шевченківському районі м. Києва.

З аналізу наданих позивачем на
вимогу відповідача документів, останнім було встановлено, що ціни на послуги
паркування транспортних засобів у Шевченківському районі міста Києва зросли, однак
економічного обґрунтування підвищення розміру тарифів позивач не надав.
Оскільки такі дії позивача містять ознаки порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та у відповідності до п.13 ст.50 Закону України “Про
захист економічної конкуренції” є підставою початку розгляду справи,
територіальним відділенням АМК України було розпочато розгляд справи про
порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку КП
“Райпарксервіс”.

04.10.2006 позивачу було направлено
вимогу за №26-8/1863 про надання протягом 5-ти днів інформації на зазначені
вище листи-вимоги. Цього ж дня Київським міським територіальним відділенням АМК
України прийнято розпорядження Адміністративної колегії №77/8-р від 04.10.2006
“Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної
конкуренції”.

Як вбачається зі змісту статті 48
Закону України “Про захист економічної конкуренції” за результатами розгляду
справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання
суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на
ринку, та про накладення штрафу.

Відповідно до розпорядження
Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 №169-р “Про внесення змін і
доповнень до Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного
законодавства України”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
22.07.1998 за №471/2911, при доведенні вчинення порушення залежно від обставин
у справі може бути прийнято одне чи декілька рішень згідно зі статтею 48 Закону
України “Про захист економічної конкуренції”. У рішенні вказуються результати
розгляду справи по суті, наводяться мотиви рішення, зазначаються дії, які
сторони повинні виконати або від яких утриматися, та строк виконання рішення.
При вирішенні питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення
вказується розмір штрафу.

У позові позивач посилається на
неправильне застосування відповідачем Методики визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої
розпорядженням АМК України від 05.03.2002 №49-р, та зареєстрованої у
Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за №317/6605, зокрема, в частині
визначення межі товарного ринку та не визначено проміжок часу, протягом якого
встановлювалось монопольне становище. За твердженням позивача, відповідачем не
доведено, що КП “Райпарксервіс” обслуговує 100% регіонального ринку машиномісць
для стоянки автотранспорту в Шевченкіському районі м. Києва, оскільки в цьому
районі існує ряд підприємств, що надають аналогічні платні послуги, тобто
споживач, на думку позивача, може скористатися послугами інших юридичних осіб,
які займаються наданням таких самих послуг у відведених місцях.

Відповідно до п. 2 цієї Методики
визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання може
включати в себе такі дії: встановлення об'єктів аналізу щодо визначення
монопольного (домінуючого) становища, а саме суб'єкта господарювання (групи
суб'єктів господарювання), конкретного товару (продукції, роботи, послуги);
складання переліку товарів (робіт, послуг), щодо яких має визначатися
монопольне (домінуюче) становище суб'єкта господарювання і які мають ознаки
одного товару, товарної групи; визначення товарних меж ринку; визначення
територіальних (географічних) меж ринку; встановлення проміжку часу, стосовно
якого має визначатися становище суб'єктів господарювання на ринку - визначення
часових меж ринку; розрахунок часток суб'єктів господарювання на ринку;
складання переліку продавців (постачальників, виробників), покупців
(споживачів) товару (товарної групи) - потенційних конкурентів, покупців, які
можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати,
використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку;
встановлення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта (суб'єктів)
господарювання на ринку.

Етапи визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів господарювання, їх кількість та послідовність
проведення, передбачені пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися залежно від
фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів
наявної інформації щодо ринку тощо (п.2.2 Методики).

Відповідно до п.11 ст.7 Закону
України “Про Антимонопольний комітет України” відповідач уповноважений
проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище,
в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та
приймати відповідні рішення (розпорядження).

У відповідності до положень цієї
Методики відповідачем за аналізом фактичних обставин справи було встановлено,
що об'єктом аналізу є КП “Райпарксервіс”, яке надає платні послуги з паркування
транспортних засобів у відведених місцях Шевченківського району м. Києва; товаром
(роботою, послугою), щодо якого визначалось монопольне становище позивача, є
платні послуги з паркування транспортних засобів у відведених місцях
Голосіївського району м. Києва; товарні межі ринку -платні послуги з паркування
транспортних засобів у відведених місцях Шевченківського району м. Києва;
територіальні межі ринку -в межах відведених місць для паркування транспортних
засобів на території Шевченківського району м. Києва, на яких послуги надає
позивач; часові межі ринку -з 01.01.2005 по час прийняття оспорюваного рішення.
В оспорюваному рішенні відповідача зазначається, що товарні межі ринку
визначались шляхом формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп), у
межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання одного
товару до споживання іншого. За результатами аналізу послуг з паркування за їх
призначенням, споживчими та експлуатаційними властивостями і характеристиками,
відповідач дійшов висновку про те, що у відведених місцях не можна визнати
взаємозамінними послуги з паркування транспортних засобів у відведених місцях,
у спеціально обладнаних місцях, на спеціально обладнаних майданчиках, у місцях
для службового платного паркування. Таким чином, посилання позивача на ту
обставину, що у споживача послуг з паркування автотранспорту є альтернатива
вибору місця паркування свого автомобіля у відведених місцях, є безпідставними.

Як вбачається з
описово-мотивувальної частини рішення №60/8-П від 22.12.2006 позивачем не було
подано калькуляції тарифів на послуги з паркування транспортних засобів у
Шевченківському районі м. Києва, що затверджені директором КП “Райпарксервіс”
та погоджені начальником Головного управління з питань цінової політики
виконавчого органу Київської міської ради 12.07.2006 за годину паркування
залежно від територіальної зони, а також не подано розмір та калькуляцію
тарифів на платні послуги, які застосовувались позивачем до введення в дію з
17.07.2006 нових тарифів. Таким чином, позивачем не було подано на вимогу
відповідача економічного обґрунтування встановлення розміру тарифів на послуги
з паркування транспортних засобів у Шевченківському районі м. Києва, введених в
дію з 17.07.2006 згідно з наказом КП “Райпарксервіс” від 16.07.2007 №19 “Про
введення нових тарифів на паркування”.

Відповідно до ст.50 Закону України
“Про захист економічної конкуренції” порушеннями законодавства про захист
економічної конкуренції, зокрема, є зловживання монопольним (домінуючим)
становищем.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду доказів
того, що рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету України №60/8-П від 22.12.2006 не
відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права і охоронювані законом
інтереси КП “Райпарксервіс”.

Проаналізувавши зібрані у справі
докази, суд погоджується з висновками відповідача про ненадання позивачем
економічного обґрунтування встановлення тарифів на послуги з паркування
автотранспорту, через що суд вважає дії позивача такими, що свідчать про
зловживання КП “Райпарксервіс” монопольним становищем на ринку платних послуг з
паркування транспортних засобів у відведених місцях Голосіївського району м.
Києва у вигляді встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. Розмір штрафу, який
накладений на позивача оспорюваним рішенням, визначений у відповідності до
вимог ст. 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” та становить
17000 грн.

З огляду на викладене, суд вважає,
що відповідачем правомірно прийнято рішення “Про припинення порушення
законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” №60/8-П
від 22.12.2006.

З огляду на вищевикладене, а також
проаналізувавши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача
є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до
ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

В позові відмовити повністю.

Суддя
О.А.Кролевець