ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.08.07 р.                                                                               Справа № 29/230пд

Господарський суд Донецької області, у складі судді Гаврищук Т.Г.при секретарі судового засідання Пашко О.М..

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Державного відкритого акціонерного товариства “ЦЗФ “Дзержинська” Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства “Державна холдингова компанія “Донбасвуглезбагачення” м.Дзержинськ

до відповідача – Державного підприємства “Дзержинськвантажтранс” м. Дзержинськ

про визнання недійсним пункту договору та зобов”язання виконувати обов”язки за договором

за участю  представників сторін:

від позивача – Фролов Д.Є.(за довір.), Шевченко Н.В.(за довір.)

від відповідача – Сивцова Г.М. – юрисконсульт  (за довір.), Рашина Л.С. – заст..директора по виробництву (за довір.)

Суть спору:

Позивач, Державне відкрите акціонерне товариство “ЦЗФ “Дзержинська” Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства “Державна холдингова компанія “Донбасвуглезбагачення”  , звернувся до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства “Дзержинськвантажтранс” про визнання недійсним п.6.3 договору №0379 на транспортне обслуговування від 08.09.2003р. як такого, що не відповідає положенням законодавства України, та не має наслідком недійсність інших положень договору №0379 на транспортне обслуговування від 08.09.2003р., та зобов’язання відповідача виконувати в натурі обов’язки за договором №0379 на транспортне обслуговування від 08.09.2003р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ч.4 ст.71 Статуту залізниць України,ч.6 ст.179,ч.1ст.181, ч.1 ст.207 Господарського кодексу України, ч.1 ст.217 Цивільного кодексу України і вважає,  що п.6.3 оспореного договору не відповідає положенням законодавства України.Дії відповідача щодо припинення транспортного обслуговування позивач вважає протиправними, оскільки обов”язковість укладання цього договору витікає з вимог ч.4 ст.71 Статуту залізниць України та ч.6 ст.179 Господарського кодексу України, і відповідач фактично здійснював транспортне обслуговування за цим договором до 31.05.2007р.

Відповідач надав відзив, в якому проти позову заперечив з посиланням на ті обставини, що договір  №0379 від 08.09.2003р. був підписаний позивачем без протоколу розбіжностей. Відповідач також зазначив, що у зв”язку із закінченням терміну дії цього договору, ним було направлено позивачеві проект договору №07/4у від 28.12.06р. на транспортне обслуговування , при укладанні якого виникли розбіжності, які вирішувались господарським судом Донецької області по справі №6/56пд.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд, встановив :

Між позивачем та відповідачем 08.09.2003р. був укладений договір №0379 на транспортне обслуговування, за приписами п.1.1 якого відповідач прийняв на себе зобов”язання здійснювати своїми засобами, по своїм коліям перевезення вантажів, які прибувають на станцію Кривий Торець Донецької залізниці в адресу позивача та відпрявляємих ним на мережу залізниць через станцію “Кривий Торець Донецької залізниці, перевезення вантажів в межах під”їзних колій в вагонах відповідача та Укрзалізниці, а також виконувати роботи, пов”язані з цими операціями.

При укладанні наведеного договору сторони у п.6.3 встановили термін його дії з 08.09.2003р. по 31.12.2006р.

Додатковою угодою від 28.12.2006р. сторони продовжили термін дії цього договору до 31.01.2007р.

Позивач вважає, що умови договору №03/79 від 08.09.2003р. є  недійсними в частині строку дії договору.Позивач вважає, що п.6.3 договору не відповідає положенням законодавства України, а саме п.2.2 Правил обслуговування залізничних під”їзних колій, затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, за приписами якого договір про експлуатацію під”їзної колії і договір про подачу та збирання вагонів укладається терміном на п”ять років.

Наведений висновок позивача суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Статтею 71 Статуту залізниць України, п.2 Правил  обслуговування залізничних під”їзних колій, затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, на які посилається позивач, передбачено укладання між залізницею і власником під’їзних колій договорів про експлуатацію під’їзних колій(подачі та забирання вагонів) .

Договір №03/79 від 08.09.2003р. був укладений між відповідачем, як власником під’їзних колій, та позивачем  - замовником послуг транспортного обслуговування, тобто цей договір  не підпадає під ознаки наведеного вище договору.

Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно до ст.77 Статуту залізниць України термін дії договору про експлуатацію залізничних під’їзних колій  і договору на подачу та забирання вагонів визначається сторонами.

Згідно до ст. 203 ЦК України правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, до яких відносяться : законність змісту правочину, наявність у особи, яка вчиняє правочин необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі, відповідність форми вчинення правочину вимогам закону, спрямованість на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, захист інтересів малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення  правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно до ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Суд вважає, що п.6.3 договору №0379 від 08.09.2003р. на транспортне обслуговування не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства , спеціальним нормам закону.

Позивач не довів недодержання сторонами в момент укладання договору вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою , шостою статті 203 ЦК Кодексу, та підстав, встановлених законом, для визнання недійсним п.6.3 договору №0379 від 08.09.2003р. на транспортне обслуговування.

Відповідно до ст.905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

У зв”язку з тим, що термін дії договору №0379 від 08.09.2003р. втратив дію 31.12.2006р., то відсутні підстави для  зобов”язання відповідача виконувати його в натурі.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Слід також зазначити, що Господарським судом Донецької області розглядалась справа №6/56пд за позовом Державного підприємства “Дзержинськвантажтранс”  до  Державного відкритого акціонерного товариства Центральної збагачувальної фабрики “Дзержинська” дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства “Державна холдингова компанія “Донбасвуглезбагачення” щодо вирішення розбіжностей при укладанні нового договору на транспортне обслуговування №07/4у від 28.12.2006р.

На підставі викладеного, керуючись ст.203,204,215 ЦК України, ст. 207 Господарського кодексу України, ст.ст. 43, 32 – 34, 43, 49,  82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову Державного відкритого акціонерного товариства “ЦЗФ “Дзержинська” Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства “Державна холдингова компанія “Донбасвуглезбагачення” до Державного підприємства “Дзержинськвантажтранс”,  у якій просить визнати недійсним п.6.3 договору №0379 на транспортне обслуговування від 08.09.2003р. як такий, що не відповідає положенням законодавства України, та не має наслідком недійсність інших положень договору №0379 на транспортне обслуговування від 08.09.2003р., та зобов’язати відповідача виконувати в натурі обов’язки за договором №0379 на транспортне обслуговування від 08.09.2003р.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя

Повний текст рішення підписаний 27.08.2007р.

Надрук. 3 примір.

1 суду

2 сторонам