ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" червня 2007 р.                                                                    Справа № 18/207-07

Розглянувши справу за позовом    Відкритого акціонерного товариства "Факел"

До           Фастівської міської ради

за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фастівського міжміського бюро технічної інвентаризації

Про     визнання права власності

суддя

за участю представників сторін:

позивача Міщенко О.В.

відповідача   Єпішкін А.І.

3-я особа - Зоренко О.А.

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство "Факел" (далі по тексту –позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом про визнання права власності на п’ятиповерхову будівлю – гуртожиток, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Якубовського, 66/64 (далі по тексту –спірна будівля). Відповідачами  за таким позовом  було визначено Фастівську міську раду (відповідач 1)  та Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації (відповідач 2).

Провадження у справі було порушене відповідно до ухвали від 18.06.2007 року та призначено  розгляд справи  на  07.06.2007 року.  В судовому засіданні 07.06.2007 року   у відповідності до ст. 77 ГПК України  було оголошено перерву  до 18.06.2007 року  у зв’язку з необхідністю  розгляду заявлених відповідачами клопотань та витребування додаткових доказів.

В ході судового розгляду 18.06.2007 року позивач надав  додаткові обґрунтування позовних вимог з  відповідним документальним підтвердженням. Представник позивача не заперечував проти залучення  відповідача 2 - Фастівського міжміського бюро технічної інвентаризації, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору  на стороні відповідача –Фастівської міської ради.

Таким чином,   в судовому засіданні 18.06.2007 року   у відповідності до ст.ст. 24,  27 ГПК України Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації, м.Фастів (відповідача 2)  залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

У зв'язку з чим, в судовому засіданні 18.06.2007 року представник позивача  в порядку ст. 22 ГПК України  змінив позовні вимоги  і просить  визнати за ним  право власності на спірну будівлю.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є правонаступником корпоратизованого державного підприємства Фастівський завод газового обладнання “Факел”, яке до 1991 року мало назву Фастівський завод газомазутних пальникових пристроїв і газовикористовуючих приладів (далі - Завод ГППіГП) і з 31.12.1983 року було володільцем спірної будівлі, яка підчас корпоратизації державного підприємства увійшла до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Факел" як складова частина цілісного майнового комплексу корпоратизованого підприємства. Оскільки відповідачем вчинювались дії, які свідчать про невизнання права власності позивача на спірну будівлю, зокрема,  звернення до суду про визнання спірного майна безхазяйним,  а також те, що документи, які засвідчують право власності втрачені,  позивач вважає, що має право на захист  свого права власності і просить суд визнати це право на підставі ст.392 Цивільного кодексу України.

Відповідач надав відзив на позов, в якому  зазначив, що позивач зі спірними   вимогами до відповідача не звертався, вважає що позивач невірно визначив коло відповідачів, просив провадження у справі припинити. Також,  вважає, що  належним відповідачем  у справі  має бути Міністерство палива та енергетики України.

Судом  були досліджені викладені  відповідачем обставини  та встановлено, що  позов подано  у зв’язку з відсутністю правовстановлювальних документів, що виключає  законні підстави для проведення  реєстрації права власності  органом місцевого самоврядування. Оскільки,  факт права власності у спірному випадку можливо встановити лише в судовому порядку,  відповідач   є належним,  оскільки до його повноважень    відноситься реєстрація  права власності на майно.  При цьому  БТІ  є органом державної реєстрації   об’єктів нерухомості на  відповідних правових підставах.

Представником третьої особи Фастівського МБТІ  по суті позовних вимог заперечень не надав.   Підтвердив факт звернення позивача  з вимогою про реєстрацію спірної  нерухомості, однак  про причини  непроведення такої реєстрації  пояснень не надав, оскільки  відповідні події відбувались  давно.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх поважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду даної справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області –

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 1994 року виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області зареєстровано юридичну особу позивача - Відкрите акціонерне товариство "Факел", про що видано свідоцтво про державну реєстрацію. Згідно ч.4 ст.87 ЦК України 11 листопада 1994 року є датою створення юридичної особи позивача.

Згідно ст.1.1 Статуту позивача, в редакції затвердженій загальними зборами акціонерів ВАТ "Факел" від 31.08.2005 року та зареєстрованого 06.09.2005 державним реєстратором виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області   юридичну особу позивача створено відповідно до рішення Державного комітету України по нафті і газу від 30.06.1994 р. №258 шляхом реорганізації у формі перетворення Державного підприємства “Фастівський завод газового обладнання “Факел” у Відкрите акціонерне товариство "Факел" у відповідності до Указу Президента України “Про корпоратизацію підприємств” від 15.06.1993 №210/93. Товариство є правонаступником щодо всіх прав та обов`язків Державного підприємства “Фастівський завод газового обладнання “Факел”. Згідно ст.1.2 Статуту засновником позивача є держава в особі Державного комітету України по нафті і газу.

Судом встановлено, що відповідачем у справі є орган місцевого самоврядування –Фастівська міська рада Київської області, який згідно п.7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства є суб’єктом владних повноважень. Разом з тим, предметом розгляду даної справи є вирішення питання про право власності на майно, тому згідно ст.13 ГПК України даний спір підсудний господарському суду Київської області за правилами, встановленими ГПК України.

На підставі наказу по Заводу ГППіГП від 29.11.1991р. №682, виданого в порядку виконання Закону України “Про підприємства, установи і організації союзного підпорядкування, розміщені на території України” від 10.09.1991 року, Завод ГППіГП був переіменований в Державне підприємство “Фастівський завод газового обладнання “Факел”.

Отже, відповідач є правонаступником юридичної особи - Державного підприємства “Фастівський завод газового обладнання “Факел”, яка до реорганізації  мала найменування «Фастівський завод газомазутних пальникових пристроїв і газовикористовуючих приладів»(«Завод ГППіГП»).

Рішенням Фастівського міськвиконкому № 274-3 від 07.10.1974 року Міністерству газової промисловості СРСР було виділено земельну ділянку площею 24,5 га за рахунок земель міськземфонду в районі “Промвузол” (Завокзалля) у місті Фастові для складання проекту будівництва Заводу ГППіГП та будівництва заводу.

Рішенням Виконкому Фастівської міської ради №354-1 від 26.11.1976 року Заводу газомазутних паливних пристроїв і газовикористовуючих приладів Міністерства газової промисловості СРСР виділено земельну ділянку площею 14,00 га за рахунок земель міськземфонду в районі «Промвузол»у місті Фастові для спорудження профтехучилища, пожежного депо та під санітарно-захисну смугу.

29.12.1983 року державною приймальною комісією прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом об’єкт –гуртожиток на 450 місць загальною площею 4111,56 мІ та житловою площею 2629,90 мІ за адресою м. Фастів Фастівський район, Київська область, Промвузол,  про що складено Акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту. В акті вказано, що будівництво здійснено на підставі Постанови ЦК КПРС Ради міністрів СРСР № 946 від 29.12.1973 року на земельній ділянці, відведеній Рішенням Виконкому Фастівської міської ради №354-1 від 26.11.1976 року. Згідно Акту замовником будівництва є Завод ГППіГП.

Вказаний Акт затверджено Рішенням Фастівського міськвиконкому №358/3 від 29.12.1983 року. Згідно Акту кошторисна вартість по затвердженій проектно-кошторисній документації становила: всього 548,69 тис. руб., в тому числі будівельно-монтажних робіт 526,76 тис. руб., обладнання, інструмента та інвентарю 1,03 тис. руб. Кошторисна вартість основних фондів, що приймаються в експлуатацію становила: всього 558,15 тис. руб.

На підставі Актів приймання-передачі основних засобів та Авізо ф.Б-214 від 31.12.1983 р. об’єкти будівництва гуртожитку були прийняті на баланс Заводу ГППіГП на загальну суму 558340,00 руб. Вказана сума складалась з вартості прийнятих за окремими Актами приймання-передачі основних засобів: від 26.12.1983 р. –про приймання покриття під'їздів та тротуарів на суму 32550,00 руб.; від 26.12.1983 р. – про приймання протипожежного трубопроводу на майданчику гуртожитку на суму 1170,00 руб.; від 26.12.1983 р. –про приймання зливової каналізації на майданчику гуртожитку на суму  1040,00 руб., від 26.12.1983 р. –про приймання примайданчикової каналізації гуртожитку на суму  1780,00 руб.; від 26.12.1983 р. –про приймання теплових мереж гуртожитку на суму 9750,00 руб.; від 27.12.1983 р. –про приймання сміттязбірника (металева ємність) що знаходиться в гуртожитку на суму  1110,00 руб.; від 30.12.1983 р. –про приймання будівлі гуртожитку на суму 510940,00 руб.

На підставі зазначених документів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов до висновку, що спірну будівлю було побудовано на земельній ділянці виділеній Заводу ГППіГП і за його замовленням. Вказані документи, підтверджують правомірність прийняття і перебування на балансі Заводу ГППіГП будівлі гуртожитку і підтверджують, що з 31.12.1983 року володільцем об’єктів будівництва гуртожитку і користувачем земельної ділянки під гуртожитком був Фастівський завод газомазутних пальникових пристроїв і газовикористовуючих приладів, правонаступником якого є  позивач –ВАТ "Факел".

З матеріалів архівної справи щодо спірної будівлі, наданої для огляду представником третьої особи, вбачається, що спірна будівля, прийнята в експлуатацію за Актом про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту, в якому зазначено її адресу: м. Фастів Фастівський район, Київська область, Промвузол, значиться як будівля, місцезнаходження якої: Фастів, Київська область, вул. Якубовського 66/64. Крім того з матеріалів справи вбачається, що на спірну будівлю право власності не оформлялось. Разом з тим, в архівній справі  наявне замовлення на проведення інвентаризаційних робіт, яке було подане до БТІ  Заводом ГППіГП 16.06.1984 року за №47/458 (копія в матеріалах справи).

Наказом Держкомнафтогазу України від 30.06.1994 р. №258 на виконання Указу Президента України від 15.06.1993 р. №210/93 “Про корпоратизацію підприємств” і відповідно Положення про прядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою КМУ від 05.07.1993 р. №508 “Фастівський завод газового обладнання “Факел” перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Факел". Цим же наказом був затверджений Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Державного підприємства “Фастівський завод газового обладнання “Факел” від 27.06.1994р. (надалі - Акт оцінки вартості ЦМК).

Акт оцінки вартості ЦМК був складений з урахуванням вимог затвердженої Постановою КМУ від 8 вересня 1993 р. N 717 Методики оцінки вартості об’єктів приватизації на підставі передаточного балансу та результатів інвентаризації об’єктів цілісного майнового комплексу підприємства станом на 01 червня 1994 року. Згідно Акту оцінки вартості ЦМК оціночна вартість майна, що підлягало приватизації і увійшло до статутного фонду, становила 24115,875 млн. крб.

Актом передачі акцій засновником відкритого акціонерного товариства державному органу приватизації, підтверджується, що Держкомнафтогаз передав, а Фонд державного майна України 29.12.1994 року прийняв сертифікат акцій на суму 24115875 тис.крб., який відповідає сумарній номінальній вартості акцій ВАТ "Факел", а також Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Фастівського державного заводу газового обладнання "Факел"; відомість об’єктів що не підлягають приватизації та не включаються до статутного фонду відповідно до п.12 Акту оцінки вартості; Статут ВАТ "Факел"; свідоцтво про державну реєстрацію № 04601469 від 11.11.1994 року; бух. баланс на 01.06.94р.; Передаточний баланс; бух. баланс на 01.11.94 р.; свідоцтво №29-55 від 19.12.94 р.; свідоцтво №60/1-94; план розміщення акцій ВАТ "Факел".

Наказом №22-ПРА від 27 січня 1995 року Фондом державного майна затверджено план розміщення акцій Відкритого акціонерного товариства "Факел", створеного шляхом корпоратизації. Затвердженим планом визначено, що розміщенню підлягають 964635 шт. акцій, загальною вартістю 24115875 тисяч карбованців, що становить 100 частки у статутному фонді позивача.

Згідно п.10 Методики оцінки вартості об’єктів приватизації, затвердженої Постановою КМУ від 8 вересня 1993 р. N 717, до переліку майна об'єктів приватизації як цілісного майнового комплексу включаються: основні засоби та інші позаоборотні активи (у тому числі незавершене будівництво); оборотні засоби - запаси і затрати, грошові кошти, розрахунки та інші активи з урахуванням заборгованості. Приналежність майна до основних і оборотних засобів, визначається відповідно до Положення про організацію бухгалтерського обліку і звітності в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 квітня 1993 р. N 250.

Згідно п.11 вказаної Методики оцінки вартості об’єктів приватизації до основних засобів та інших позаоборотних активів належать в тому числі: основні засоби - будівлі, споруди, обладнання та інші об'єкти, що належать до основних засобів.

Пункт 16 Методики передбачає, що інвентаризації підлягає зокрема майно підприємства, включаючи повністю зношені основні засоби, об'єкти невиробничого призначення, діючі об'єкти, які здані напрокат або в оренду, перебувають на реконструкції, у капітальному ремонті, на консервації, у запасі або резерві незалежно від їхнього технічного стану (як зараховані на баланс, так і не враховані з будь-яких причин).

Згідно п. 17 вказаної Методики оцінки вартості об’єктів приватизації за наявністю порушень у проведенні інвентаризації державний орган приватизації може вимагати здійснення повторної інвентаризації із залученням аудиторської служби.

На думку суду, затверджуючи  Наказом №22-ПРА від 27 січня 1995 року план розміщення акцій позивача, Фонд державного майна підтвердив, що інвентаризацію цілісного майнового комплексу корпоратизованого підприємства, правонаступником якого є позивач, було проведено належним чином, з урахуванням прийнятих на баланс Заводу ГППіГП на підставі Актів приймання-передачі основних засобів та Авізо ф.Б-214 від 31.12.1983 р. об’єктів будівництва гуртожитку, які згідно п.10, 11, 16 Методики оцінки вартості об’єктів приватизації відносяться до основних засобів.

Згідно Акту оцінки вартості ЦМК вартість об’єкта приватизації визначено з вартості цілісного майнового комплексу з урахуванням вилучення вартості майна, зазначеного в розділі 12 Акта оцінки вартості ЦМК, а саме: для якого встановлено пільги –1218,060 млн. крб.; для якого органом приватизації встановлено особливий режим приватизації; державного житлового фонду; об’єктів, які не підлягають приватизації; коштів на валютних рахунках. У вказаному розділі Акту, серед об’єктів, вартість яких підлягала вилученню, не зазначена вартість  гуртожитку, і це свідчить про те, що вартість спірної будівлі є складовою залишкової вартості основних засобів відображеної в розділі 2 Акту оцінки вартості ЦМК, яка увійшла у статутний фонд акціонерного товариства.

Включення вартості спірної будівлі в перелік вартості об’єктів розділу 2 Акту оцінки вартості ЦМК ВАТ "Факел" узгоджується з нормою ч. 2 ст. 3 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств” від 04.03.1992 року № 2163-ХІІ (із змінами від 26.01.1994 р.), яка визначає, що дія цього Закону не поширюється на приватизацію об'єктів державного земельного та житлового фондів, а також об'єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать підприємствам, що приватизуються. Отже дія цього Закону поширюється на приватизацію об'єктів житлового фонду, а також об'єктів соціально-культурного призначення, які належать підприємствам, що приватизуються, що підтверджує правомірність приватизації спірної будівлі, яка на момент приватизації  перебувала на балансі і була складовою частиною цілісного майнового комплексу державного підприємства.

Згідно 6 ст.18 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств», що діяла на момент створення юридичної особи позивача, визначено, що створене акціонерне товариство є правонаступником приватизованого підприємства.

Пунктом 5 Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства, затвердженого постановою КМУ від 07 грудня 1992 р. N686, визначено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви державного підприємства приймаються товариством. Товариство є правонаступником прав і обов'язків державного підприємства, що приватизується.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що з дня державної реєстрації 11 листопада 1994 року позивач є правонаступником Фастівського заводу газового обладнання “Факел” (стара назва Завод ГППіГП), в тому числі правонаступником прав і обов’язків щодо спірної будівлі, яка до приватизації була складовою частиною майнового комплексу підприємства.

Крім того, підтвердженням належності спірної будівлі до переданого позивачу під час приватизації майнового комплексу Державного підприємства “Фастівський завод газового обладнання  "Факел", а також того, що її вартість не було відокремлено від вартості майнового комплексу корпоратизованого підприємства, є те, що цей об’єкт відсутній у переліку об’єктів, які не увійшли до статутного фонду позивача, і які залишились після приватизації у державній власності. Вказане підтверджується листом Фонду державного майна від 16.10.2006 року №10-21-1463210, згідно якого відомості про гуртожиток за адресою м.Фастів вул. Якубовського 66/64 у ФДМУ відсутні. В листі ФДМУ від 06.11.2006 року №10-25-15820, вказано, що матеріали архівної справи не містять інформації щодо переліку майна, яке увійшло до статутного фонду ВАТ "Факел". З цих підстав суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що спірний об’єкт відсутній в переліку тих, що не підлягають приватизації та не включених до статутного фонду, оскільки якби спірний об’єкт не був би включений до статутного фонду, він мав би обліковуватися в Фонді державного майна як державне майно.

З рішення Виконкому Фастівської міської ради №354-1 від 26.11.1976 року вбачається, що заводу газомазутних паливних пристроїв і газовикористовуючих приладів Міністерства газової промисловості СРСР виділено земельну ділянку площею 14,00 га за рахунок земель міськземфонду в районі «Промвузол»у місті Фастові для спорудження профтехучилища, пожежного депо та під санітарно-захисну смугу.

Позивачем суду надано довідку №210 від 15.06.2007р., видану Державним навчальним закладом Фастівський центр професійно-технічної освіти м.Фастів, вул. Якубовського 66, в якій зазначено, що гуртожиток (окрема 5-ти поверхова будівля на 450 місць, за адресою вул. Якубовського, 64 м.Фастів) на балансі  Фастівський центр професійно-технічної освіти не обліковується.

Як вбачається з Постанови апеляційного суду Київської області від 23.02.2007 року у справі № 22ц-681/2007, в серпні 2006 року Фастівська міська рада (відповідач у даній справі) звернулась до суду із заявою про визнання безхазяйною будівлю «Гуртожиток», яка розташована за адресою: м. Фастів, вул. Якубовського, 66/64. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2006 року вказану будівлю було визнано безхазяйною і передано у комунальну власність. Зазначеною Постановою апеляційного суду Київської області рішення Фастівського міськрайонного суду від 04.12.2006 року скасоване, заяву Фастівської міської ради про визнання нерухомої речі безхазяйною і передачі її в комунальну власність залишено без розгляду. Апеляційний суд Київської області зокрема зазначив, що висновок суду про те, що нерухома річ є безхазяйною, не відповідає дійсним обставинам справи.

Оцінюючи в сукупності вказані обставини справи, суд встановив, що позивач є власником спірної будівлі, оскільки в момент створення (державної реєстрації 11.11.1994 року) в результаті правонаступництва набув право власності на спірну будівлю як на складову частини цілісного майнового комплексу, яка увійшла у статутний фонд позивача підчас корпоратизації Державного підприємства “Фастівський завод газового обладнання  "Факел".

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних Положень Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

При вирішенні даного спору суд застосовує положення щодо прав власності, які встановлені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.  Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на вищевказане, відмова відповідача у реєстрації та оформленні права власності на об’єкт за позивачем, є неправомірними.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа  має право на захист  свого цивільного права  у разі його  порушення,  невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України  кожна особа має право звернутись до суду за захистом  свого особистого  немайнового або майнового права та інтересу.

Вказана стаття  серед способів  захисту цивільних  прав та інтересів передбачає, зокрема,  визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України “Про власність” власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно ст. 10 закону України «Про місцеве самоврядування»сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно п.п.5 п.б ч.1. ст. 30 вказаного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

Отже, суд вважає, що позивачем правильно визначено особу відповідача, який є належним у даній справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні   вимоги  правомірні та обґрунтовані, відповідачем не  спростовані, тому підлягають  задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір  виник внаслідок  неправильних  дій сторони, господарський суд має право покласти на неї  судові витрати незалежно від  результатів вирішення спору.  Оскільки,   спір виник  у зв’язку з необхідністю визнання права власності на  майно   через відсутність у позивача правовстановлювальних документів,  суд  вважає, що  судові витрати, сплачені позивачем, не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, в діях якого відсутні  порушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за Відкритим акціонерним товариством "Факел" м.Фастів (08500, Київська обл.,  м. Фастів, Промвузол, ) право власності  на п’ятиповерхову будівлю «Гуртожиток», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Якубовського, 66/64.

3.   Копію рішення надати сторонам у справі.

Суддя