ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2007
Справа №2-30/4404-2007

За позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, м. Луганськ, вул. Совєтська, буд. 49.

До відповідача Санаторія ім. І.А. Наговіцина, м. Євпаторія, вул. Московська, буд. 33.

Про стягнення 863,20 грн.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Філіпкова, за дов. від 19.04.2007 р. № 06/445 у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Суть спору: позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, м. Луганськ – звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про стягнення з відповідача - Санаторія ім. І.А. Наговіцина – 863,20 грн., в тому числі 800,0 грн. заборгованості та 63,20 грн. пені.

Заявою від 16.05.2007 р. № 06/540 позивач збільшив свої вимоги, просить стягнути з відповідача 1664,0 грн., в тому числі 800,0 грн. заборгованості та 864,0 грн. пені.

Свої вимоги позивач пояснює неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань договору від 18.05.2007 р. № 54 в частині не повернення невикористаних грошових коштів за відпочинок.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, що Гладонько В.В. і Гладонько Е.В. відпочивали в санаторії згідно з путівками в період з 16.09.2006 р. по 02.10.2006 р., а Сергеєв В.Т. та Сергеєва М.В. в період з 18.09.2006 р. по 02.10.2006 р. однак самовільно закінчили курс лікування та знаходження в санаторії і без письмового повідомлення та не оформив встановлених правилами внутрішнього порядку письмових документів, виїхали, чим спричинили санаторію збитки. Оскільки санаторій поніс певні витрати за ці дні, відповідач вважає, що вимоги позивача безпідставні і просить в задоволенні позову відмовити, ці кошти направлені на погашення завданих збитків.

В судовому засіданні, яке відбулося 29.05.2007 р. у присутності сторін оголошена перерва відповідно до ст. 77 ГПК України, після перерви судове засідання продовжено 31.05.2007 р. у відсутності представника відповідача.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників сторін, суд –

в с т а н о в и в:

18 травня 2006 р. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області (далі – Фонд) та Санаторій ім. І.А. Наговіцина (далі – санаторій) уклали договір № 54 на забезпечення потерпілих на виробництві санаторно-курортного лікування, на підставі пункту 1.2. якого, Фонд замовляє путівки на лікування інвалідів праці 1 групи по зору (далі – потерпілих), в тому числі – Сергеєва В.Т., Гладонько В.В. з супровідниками (чотири особи) та оплачує їх вартість, а Санаторій реалізує Фонду 5 путівок для потерпілих та 4 путівки на супроводжуючих осіб, і організує цілеспрямоване та ефективне санаторно-курортне лікування потерпілих.

На підставі пункту 1.2. договору 19.09.2006 р. на підставі видаткової накладної № РП – 0000135 відповідач надав Фонду 3 путівки на потерпілих та 2 путівки на супроводжуючих осіб на загальну суму 7975,0 грн. (а.с. 19).

Відповідно до п. 3.2. договору фонд оплачує вартість путівок у строк 30 – ти банківських днів з моменту її одержання на розрахунковий рахунок Санаторія.

На підставі рахунку-фактури № СФ – 000576 від 19.09.2006 р. (а.с. 16) Фонд платіжним дорученням № 2651 від 20.09.2006 р. (а.с. 17) на розрахунковий рахунок відповідача перерахував 7975,0 грн.

Згідно з пунктом 2.1.3. у разі виникнення обставин, за яких потерпілий запізнився чи достроково вибув і не використав повний обсяг послуг (при цьому скорочено строк перебування потерпілого у Санаторії), Фонд має право оплачувати вартість лікування за фактично використані дні перебування.

В путівках № 2045 та 2047 на ім’я Сергеєва В.Т. та Сергеєвой М.В. було визначено термін перебування в Санаторії  з 18.09.2006 р. по 02.10.2006 р. (15 днів), однак фактично було використано 13 днів з 18.09.2006 р. по 30.09.2006 р., що підтверджується зворотними талонами до путівок (а.с. 18).

По путівках № 2048 та 2049 на ім’я Гладонько В.В. та Гладонько Є.М. було визначено термін перебування у Санаторії з 16.09.2006 р. по 02.10.2006 р. (17 днів), а фактично використано 15 днів з  16.09.2006 р. по 30.09.2006 р., що також підтверджується зворотними талонами до путівок (а.с. 18).

Відповідно до п. 2.4.3 договору, якщо потерпілий ухиляється від медичної реабілітації або порушує правила поведінки та встановлений режим під час надання послуг, Санаторій зобов’язаний негайно надавати Фонду письмову інформацію (акт про порушення санаторного режиму) про порушення, припущені потерпілими.

У разі виникнення обставин, за яких потерпілий запізнився чи достроково вибув і не використав повний обсяг послуг (при цьому скорочено строк перебування потерпілого у Санаторії) заповнювати зворотні талон путівки згідно фактичного строку перебування потерплого на лікуванні. (п. 2.4.5. договору).

Згідно з п. 3.3. договору у разі зменшення строку перебування потерпілого, розрахунок необхідно проводити на підставі п. 2.4.9. договору.

В разі неповного використання часу лікування потерпілим Санаторій зобов’язаний повернути на розрахунковий рахунок Фонду кошти за невикористані дні лікування (п. 2.4.9. договору).

Вартість одного дня перебування в Санаторії за видатковою накладною  № РП – 000135 від 19.09.2006 р. становить по путівкам № 2045 та 2048 – 105,0 грн. за кожний день, по путівкам № 2047 та 2049 – 95,0 грн. за кожний день, відповідно до зворотних талонів строк перебування кожним потерпілим та його супроводжуючим скорочено на 8 днів, що в сумі становить 800,0 грн. (2 дні х 2 х 105,0 грн. + 2 дні х 2 х 95,0 грн. = 800,0 грн.).

Однак як вбачається з пунктів 2.4.9. та 3.3. договору строк повернення грошових коштів у випадку скорочення строку перебування потерпілих в договорі не визначений.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні  встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

12.12.2006 р. згідно з фіскальним чеком позивачем була направлена на адресу відповідача претензія № 1 від 08.12.2006 р.  (а.с. 6, 47).

Крім того, сторонами був складений акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.12.2006 р., де зазначено, що по даним бухгалтерського обліку заборгованість між сторонами за невикористані дні лікування потерпілих становить 800,0 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До теперішнього часу відповідач свої зобов’язання по поверненню коштів за невикористані дні лікування потерпілими не виконав, заборгованість становить 800,0 грн. підтверджується матеріалами справи і підлягає стягненню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов’язань за договором сторона сплачує пеню в розмірі 0,05 % від вартості однієї путівки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Позивач збільшив свої вимоги і просить стягнути з відповідача 864,0 грн. пені за період з 01.10.2006 р. по 29.03.2007 р., яка підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що претензія була надіслана відповідачеві згідно з фіскальним чеком (а.с. 47) 12.12.2006 р., враховуючи 7 календарних днів поштового обігу, суд вважає, що право на нарахування пені виникло у позивача 19.12.2006 р. і підлягає нарахуванню, як заявлено позивачем, в період по 29.03.2007 р.

В договорі сторони передбачили відповідальність виходячи з вартості путівок.

Так, згідно з калькуляціями (а.с. 14, 15) вартість путівок становить 2520,0 грн. та 2280,0 грн., тому за період з 19.12.2006 р. по 29.03.2007 р. нарахуванню підлягає пеня в сумі 447,12 грн. (2520,0 х 2 = 5040,0 грн. х 8,5% х 2 х 100 днів /365 = 234,74 грн.; 2280,0 грн. х 2 = 4560,0 грн. х 8,5% х 2 х 100 днів /365/ = 212,38 грн.; 234,74 грн. + 212,38 грн. = 447,12 грн.)

Відповідно до п. 3 ст. 511 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. (ст. 233 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Таким чином, враховуючи, що порушення відповідачем зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, що порушення зобов’язань відповідача стало наслідком неналежного виконання потерпілими правил внутрішнього розпорядку, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 80 % (від суми 447,12 грн.) та стягнути 89,42 грн.

Держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно задоволеним вимогам від суми 1247,12 грн. оскільки у разі коли господарський суд на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов’язані зі сплатою державного мита, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем. (підп. 6.3 Роз’яснення президії вищого арбітражного суду України від 04.03.1998 р. № 02-5/78 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

У судовому засіданні, яке відбулося 31 травня 2007 р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення оформлено та підписано 22 червня  2007 р.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Санаторія ім. І.А. Наговіцина Українського товариства сліпих, м. Євпаторія, вул. Московська, 33 (р/р 6002 в ФВАТ МКБ КРД м. Сімферополь, МФО 384685, ) на користь Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, м. Луганськ, вул. Советська, 49 (р/р 1200 в ГУДК Луганської області, МФО 804013, ) 800,0 грн. заборгованості, 89,42 грн. пені.

3.          Стягнути з Санаторія ім. І.А. Наговіцина Українського товариства сліпих, м. Євпаторія, вул. Московська, 33 (р/р 6002 в ФВАТ МКБ КРД м. Сімферополь, МФО 384685, ) на користь державного бюджету України (рр 0002, одержувач – державний бюджет м. Сімферополь, код платежу 22090200, ЕГРПОУ 34740405, в банку – ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026) 76,45 грн. державного мита.

4.          Стягнути з Санаторія ім. І.А. Наговіцина Українського товариства сліпих, м. Євпаторія, вул. Московська, 33 (р/р 6002 в ФВАТ МКБ КРД м. Сімферополь, МФО 384685, ) на користь державного бюджету України (р/р 0002, одержувач - державний бюджет м. Сімферополь, код платежу 22050000, УДК в м. Сімферополь, МФО 824026, ) 88,44 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.