АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2007
№ 10/81

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1;

ОСОБА_2 - представник (дов.
НОМЕР_1);

від відповідача - Ірха О.В. - голова
правління;

Крищенко О.О. - представник (дов. №
2 від 14.05.2007),

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Зоря”

на рішення Господарського суду м.Києва від
14.05.2007

у справі № 10/81

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   Сільськогосподарського
виробничого кооперативу „Зоря”

про
визнання недійсними рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської
області від 14.05.2007 у справі № 10/81 позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського
виробничого кооперативу „Зоря” про визнання недійсними рішення загальних зборів
задоволено повністю. За рішенням визнано недійсним рішення загальних зборів
членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Зоря” від 11.02.2006.

Судове рішення мотивоване тим, що:
25.01.2007 позивачу надійшло повідомлення за підписом голови правління СВК
„Зоря” про припинення членства позивача в СВК „Зоря” відповідно до рішення
загальних зборів СВК „Зоря” від 11.02.2006; господарським судом встановлено, що
при проведенні зборів та під час підготовки до них були порушені пункти 10.2 та
11.2 Статуту кооперативу, оскільки на загальні збори кооперативу не були
запрошені всі члени кооперативу, які мали право приймати участь у загальних
зборах, а повідомлення про порядок проведення зборів, дату та місце їх
проведення, порядок денний не були оприлюднені за десять днів до проведення
засідання загальних зборів; таким чином, відповідачем були порушені права
позивача, передбачені ст. 11 Закону України „Про сільськогосподарську
кооперацію” та Статутом СВК „Зоря”, оскільки позивач не був належним чином
повідомлений про проведення зборів, дату та місце їх проведення, а отже був
позбавлений права брати участь у загальних зборах та права голосу на загальних
зборах кооперативу.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду
Чернігівської області від 14.05.2007 у справі № 10/81 повністю з підстав
порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

На думку заявника, господарським
судом першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 1, 3, ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 10
Закону України „Про сільськогосподарську кооперацію” (далі Закон) та п. 5.1
Статуту СВК „Зоря”, не враховано, що на момент скликання та проведення
загальних зборів членів кооперативу, позивач припинив трудову участь в
діяльності виробничого кооперативу.

При цьому, заявник звертає особливу
увагу суду на той факт, що відповідно до ст. 1 Закону сільськогосподарський
виробничий кооператив - юридична особа, утворена шляхом об'єднання фізичних
осіб, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, для спільного виробництва
продукції сільського, рибного і лісового господарства на засадах обов'язкової
трудової участі у процесі виробництва; згідно із ст. 3, ч. 1 ст. 8 цього Закону
передбачено обов'язкову трудову участь членів у діяльності виробничого
кооперативу; частиною 1 ст. 10 Закону встановлено, що членство в кооперативі
припиняється у разі припинення трудової участі в діяльності виробничого
кооперативу. Статутом СВК „Зоря” (п. 5.1) відповідно до положень чинного
законодавства закріплено, що членство у кооперативі припиняється у разі
припинення трудової участі у діяльності кооперативу (крім асоційованих членів
кооперативу). З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до поданої
ним заяви та протоколу засідання правління кооперативу № 3 від 04.05.2004 був
звільнений із займаної посади за власним бажанням з 04.05.2004, в період з дня
звільнення до моменту подання позову (і на даний час) трудової участі у
діяльності СВК „Зоря” не приймає. Заявник вказує, що позивач відповідно до ст.
ст. 33, 34 ГПК України не надав доказів, які б підтвердили наявність його
трудової участі у діяльності кооперативу. Також позивач не є асоційованим
членом кооперативу, оскільки відповідна заява про перевід в асоційовані члени в
порядку, визначеному п.п. 4.8 Статуту СВК „Зоря”, позивачем не подавалась,
переоформлення членства не здійснювалось.

Заявник звертає увагу і на те, що
припинення членства та виключення з членів є різними правовими категоріями та
мають різні підстави настання, а саме: припинення членства - припинення
трудової участі; виключення з членів - несплата пайового внеску та встановлення
вироком суду, що пайовий внесок складається з коштів, добутих злочинним шляхом,
натомість в оскаржуваному рішення суд посилається саме на виключення позивача з
членів кооперативу, що не відповідає обставинам справи.

Враховуючи викладене, на думку
заявника, є доведеним факт припинення позивачем трудової участі в діяльності
кооперативу та виникнення відповідної підстави для припинення членства позивача
в кооперативі.

Також заявник зазначає, що загальні
збори були ним скликані при повному дотриманні вимог чинного законодавства та
Статуту кооперативу, зокрема, оприлюднення інформації про скликання зборів
вчинено з дотриманням вимог п. п. 10.2, 11.2 Статуту шляхом вивішування
відповідних оголошень, сам факт проведення загальних зборів свідчить про
оприлюднення інформації про них, тому висновок господарського суду першої
інстанцій про неналежне повідомлення відповідачем позивача про скликання
загальних зборів та дату їх проведення, не відповідає обставинам справи.

Крім того, оскаржуване рішення не
відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України, оскільки не містить в
мотивувальній частині посилання на докази, на підставі яких прийнято рішення (у
т.ч., що підтверджують висновки про відсутність оприлюднення інформації про
скликання зборів, про відсутність на них позивача), а також відсутні доводи, за
якими господарський суд відхилив докази, надані відповідачем для підтвердження
своїх заперечень щодо заявлених до нього позовних вимог.

Заявник також зазначає, що до
матеріалів справи в якості доказів обґрунтованості позову долучені документи
(надані позивачем), що не відповідають вимогам ст. ст. 32, 34, 36 ГПК України.

На думку заявника, господарський
суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання відповідача про
припинення провадження у справі, чим порушив п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач просить рішення Господарського суду Чернігівської області від
14.05.2007 у справі № 10/81 залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги без
задоволення, з огляду на наступне: позивач вказує на те, що відповідач не
визначив межі апеляційного оскарження, оскільки з одного боку просить скасувати
оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю, а з
іншого боку, вказує на те, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні його
клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету
спору, що дає підстави позивачу прийти до висновку, що відповідач погодився з
позовними вимогами позивача; позивач заперечує проти доводів відповідача
стосовно відсутності з його боку порушення вимог законодавства та Статуту щодо
порядку скликання загальних зборів та повідомлення членів кооперативу про їх
проведення, оскільки позивач довідався про його виключення з членів кооперативу
без його згоди через рік після того; посилання відповідача на те, що позивач не
є і асоційованим членом кооперативу, оскільки відповідно до п. 4.8 Статуту СВК
„Зоря” останнім не було подано відповідну заяву про переоформлення членства,
також є безпідставними, тому що саме з вини відповідача позивач не мав змоги подати
заяву на переоформлення членства; більш того, позивач наголошує на тому, що
рішення загальних зборів, яким його виключили із членів кооперативу, істотно
змінює його права та обов'язки, необхідно також врахувати і той факт, що
питання виключення із членів кооперативу в запрошеннях (порядку денному)
взагалі не стояло; також позивач посилається на те, що на загальних зборах не
вирішено питання про виділення йому майнового паю в натурі, в будь-якому разі
відповідно до пунктів 5.2, 5.3 Статуту СВК „Зоря” повинен був бути здійснений
розрахунок вартості частини майна, що підлягає виплаті позивачу (члену
кооперативу), який виходить з нього, та виплачено йому належну частку доходу,
одержаного кооперативом в даному році до моменту його виходу, однак, відповідачем
не виконано даних положень Статуту, чим порушено права позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів
встановила наступне.

Позивач звернувся до Господарського
суду Чернігівської області з позовом до відповідача про визнання рішення
загальних зборів СВК „Зоря” від 11.02.2006 недійсним. Обґрунтовуючи позов,
позивач посилався на порушення відповідачем порядку скликання загальних зборів,
зокрема, порушення норм Закону України „Про сільськогосподарську кооперацію” та
положень Статуту СВК „Зоря” (п. п. 10.2, 11.2 Статуту). Позивач вказував на те,
що встановлені Законом вимоги до порядку скликання загальних зборів мають
завданням забезпечити членам кооперативу реальну можливість реалізувати своє
право на участь у зборах, тому недотримання вказаних вимог може бути підставою
для визнання прийнятих такими зборами рішень недійсними, якщо це істотно
вплинуло на здійснення членами кооперативу своїх прав та прийняття зборами
рішень.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 14.05.2007 у справі № 10/81 позовні вимоги визнані
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Апеляційний господарський суд не
погоджується з даним рішення господарського суду першої інстанції та вважає за
необхідне його скасувати, оскільки зроблені судом висновки не ґрунтуються на
повному дослідженні всіх обставин справи та не мають під собою документального
обґрунтування з огляду на наступне.

11.02.2006 відбулись загальні збори
засновників та асоційованих членів СВК „Зоря”. Даний факт підтверджується
наявним в матеріалах справи Протоколом № 1 звітно-виборчих загальних зборів
засновників і асоційованих членів СВК „Зоря” від 11.02.2006. З даного Протоколу
вбачається, що серед питань, включених до порядку денного, на вирішення
загальних зборів було поставлено питання про затвердження змін у складі
засновників і асоційованих членів СВК „Зоря” (питання № 4).

За результатами розгляду даного
питання вирішено затвердити список на виведення осіб з числа засновників (п.
4.3 Протоколу), серед зазначених в списку осіб вказано прізвище позивача -
ОСОБА_1, поряд з прізвищем якого стоїть напис „не працює”.

Позивач звернувся до суду за
захистом своїх порушених прав, оскільки вважає, що відповідач порушив вимоги
чинного законодавства та Статуту СВК „Зоря” щодо порядку скликання загальних
зборів. Як в позовній заяві, так і у відзиві на апеляційну скаргу позивач
вказує, що встановлені законодавством вимоги до порядку скликання загальних
зборів мають завданням забезпечити членам кооперативу реальну можливість
реалізувати своє право на участь у зборах, тому недотримання вказаних вимог
може бути підставою для визнання прийнятих такими зборами рішень недійсними,
якщо це істотно вплинуло на здійснення членами кооперативу своїх прав та
прийняття зборами рішень.

Отже, позивач визнає, що суттєве
значення для вирішення питання чи є підстави визнавати недійсним рішення
загальних зборів повинно бути встановлення наявності факту порушення прав та
інтересів саме членів кооперативу (в т.ч. асоційованих), а також визначення
ступеня впливу даного рішення на здійснення ними своїх прав.

Разом з тим, господарський суд
першої інстанції при прийнятті рішення не встановив наступне: - чи припинив
позивач трудову участь у діяльності кооперативу? - якщо трудова участь
припинена, чи відбулось переоформлення членства позивача на асоційоване, при
якому трудова участь не є обов'язковою? - яким чином рішення загальних зборів
вплинуло на права та інтереси позивача?

Даючи відповідь на зазначені питання,
необхідно виходи з положень чинного законодавства, а саме: Господарського
кодексу України (ст. ст. 93 - 110); Цивільного кодексу України (ст. ст. 163 -
166); Закону України „Про сільськогосподарську кооперацію” та Статуту СВК
„Зоря”.

Відповідно до ст. 95 Господарського
кодексу України, ст. 163 Цивільного кодексу України виробничим кооперативом
визнається добровільне об'єднання громадян на засадах членства з метою спільної
виробничої або іншої господарської діяльності, що базується на їх особистій
трудовій участі та об'єднанні майнових пайових внесків, участі в управлінні
підприємством та розподілі доходу між членами кооперативу відповідно до їх
участі у його діяльності.

Частиною 5 ст. 163 Цивільного
кодексу України передбачено, що особливості створення і діяльності
сільськогосподарських кооперативів можуть встановлюватись законом.

Законом, який регулює особливості
створення і діяльності сільськогосподарських кооперативів, є Закон України „Про
сільськогосподарську кооперацію” (далі - Закон).

Відповідно до преамбули Закону цей
Закон визначає правові, організаційні, економічні та соціальні умови діяльності
кооперативів у сільському господарстві та їх об'єднанні.

У статті 1 Закону дається
визначення сільськогосподарського виробничого кооперативу - юридична особа,
утворена шляхом об'єднання фізичних осіб, які є сільськогосподарськими
товаровиробниками, для спільного виробництва продукції сільського, рибного і
лісового господарства на засадах обов'язкової трудової участі у процесі
виробництва.

Таким чином, проаналізувавши
вищевикладені норми чинного законодавства, можна прийти до висновку, що
характерною особливістю виробничого кооперативу, зокрема,
сільськогосподарського, є те, що учасники кооперативу залучаються до його
діяльності на основі членства при обов'язковій особистій трудовій участі цих
осіб.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с. 43), позивач 29.04.2004 подав заяву Правлінню СВК „Зоря”, в якій просив
звільнити його із займаної посади з 01.05.2004 за власним бажанням у зв'язку із
сімейними обставинами.

04.05.2004 на засіданні правління
СВК „Зоря” була заслухана заява позивача, в якій останній просив звільнити його
з роботи за власним бажанням. За результатами розгляду даної заяви було
вирішено звільнити з роботи бригадира рільничої бригади № 2 ОСОБА_1 (позивача)
за власним бажанням, згідно поданої заяви (витяг з протоколу № 3 правління СВК
„Зоря”, а.с. 31) з 04.05.2004.

Отже, позивач відповідно до поданої
ним заяви та протоколу засідання правління СВК „Зоря” № 3 від 04.05.2004 був
звільнений з займаної посади за власним бажанням з 04.05.2004. При цьому, з
документів, наявних в матеріалах справи вбачається, що з дня звільнення до
моменту подання позову позивач трудової участі у діяльності кооперативу не
приймав.

Позивач також не підтвердив і того,
що він є асоційованим членом кооперативу.

Пунктом 4.8 Статуту СВК „Зоря”
передбачено, що за відповідною заявою члени кооперативу можуть переоформити
членство у кооперативі на асоційоване членство на підставі рішення правління
кооперативу, яке підлягає схваленню загальними зборами.

Однак позивачем відповідно до ст.
ст. 33, 34 ГПК України не надано доказів подання відповідної заяви на
переоформлення його членства на асоційоване.

За таких обставин є доведеним факт
припинення позивачем трудової участі в діяльності кооперативу.

Відповідно до ст. 10 Закону України
„Сільськогосподарську кооперацію” членство в кооперативі припиняється у разі:
добровільного виходу з кооперативу; припинення трудової участі в діяльності
виробничого кооперативу; виключення у випадках і в порядку, визначених статутом
кооперативу; тощо; порядок та майнові наслідки припинення членства в
кооперативі визначаються його статутом; виключення з членів кооперативу може
бути оскаржено в судовому порядку.

Пунктом 5.1 Статуту СВК „Зоря”
закріплено, що членство у кооперативі припиняється, зокрема, у разі припинення
трудової участі у діяльності кооперативу; виключення з членів кооперативу у
випадках: несплати пайового внеску; встановлення судом вироку, що пайовий
внесок складається з коштів, добутих злочинним шляхом.

Враховуючи викладене, можна прийти
до висновку, що припинення членства та виключення з членів є різними правовими
категоріями та мають різні підстави настання, а саме: припинення членства -
припинення трудової участі, тощо; виключення з членів - несплата пайового
внеску та встановлення вироком суду, що пайовий внесок складається з коштів,
добутих злочинним шляхом.

При цьому, позивач, подавши на
розгляд правління СВК „Зоря” заяву про звільнення з роботи за власним бажанням,
повинен був передбачити правові наслідки, які неминуче повинні були настати,
оскільки як в законодавчих актах, так і в Статуту кооперативу, чітко визначено,
що з припиненням трудової діяльності автоматично втрачається членство в
кооперативі (виключенням є поданням заяви на переоформлення простого членства в
асоційоване), оскільки в протилежному випадку втрачається сенс виробничого
кооперативу та порушується один з основоположних принципів його діяльності -
обов'язкова трудова участь членів у діяльності виробничого кооперативу.

Відповідно до п. 12.4.4 Статуту СВК
„Зоря” правління кооперативу вносить на затвердження загальних зборів рішення
про прийняття до кооперативу нових членів та припинення членства, а також
переоформлення простого членства в асоційоване.

Апеляційний господарський суд,
враховуючи положення чинного законодавства, Статуту СВК „Зоря”, має підстави
прийти до висновку, що внесення правлінням на затвердження загальних зборів
питання про припинення членства у зв'язку з припиненням трудової участі його
колишніх членів має суто процедурних (технічний) характер і в будь-якому
випадку не може порушити права колишніх членів, які за власним бажанням
припинили трудову участь, що автоматично призводить до втрати членства.

Твердження позивача, що неналежне
повідомлення його відповідачем про скликання загальних зборів, дату та місце їх
проведення, порядок денний, повинно мати наслідком визнання ухваленого такими
зборами рішення від 11.02.2006 недійсним, не приймається апеляційним
господарським судом до уваги, оскільки порушення прав в цьому випадку могло б
мати місце лише у випадку наявності дійсного членства позивача в кооперативі.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що у випадку не вирішення відповідачем питання про виділення
позивачу майнового паю в натурі, нездійснення розрахунку вартості частини
майна, що підлягає виплаті позивачу, несплаті йому належної частки доходу,
одержаного кооперативом в даному році до моменту його виходу, надає право
позивачу звернутися до суду з окремим позовом та захистити свої права.

В свою чергу, апеляційний
господарський суд погоджується з висновком господарського суду про відсутність
підстав для задоволення клопотання відповідача про припинення провадження у
справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернігівської
області від 14.05.2007 усправі № 10/81 скасувати.

В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь
Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Зоря” (16111, Чернігівська
обл., Сосницький р-н, с. Шаболтасівка, ) 85,00 грн.
державного мита за розгляд апеляційної скарги.

3. Видачу наказу доручити
Господарському суду Чернігівської області.

4. Справу № 10/81 повернути до
Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді

23.07.07 (відправлено)