ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"12" червня 2007 р.

Справа № 26/72-07-1427

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Картере В.І.

суддів:                              Пироговського
В.Т., Жекова В.І.

при секретарі судового засідання
-Лисіній О.В.

за участю представників:

від позивача -не з'явився,

від відповідачів:

від ОСОБА_1 -не з'явився,

від ОСОБА_2 -не з'явився,

від ОСОБА_3 -ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення господарського суду
Одеської області від 14.03.2007р.

по справі № 26/72-07-1472

за позовом ОСОБА_5

до           ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

про визнання недійсними договорів
дарування цінних паперів та зобов'язання виконати певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 -акціонер закритого
акціонерного товариства Одеського виробничо-торгівельного суконного об'єднання
«Лазур»(далі -ЗАТ «Лазур») звернулася до господарського суду Одеської області
із позовом в якому просила:

- визнати недійсними договори
дарування акцій ЗАТ «Лазур», укладені 16.06.2005р. ОСОБА_1 із ОСОБА_2 та
ОСОБА_3;

- застосувати наслідки недійсності
правочину, шляхом повернення сторін за оспорюваними договорами дарування цінних
паперів у первісний стан, а саме: зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передати
ОСОБА_1 в порядку, передбаченому чинним законодавством України про цінні папери
та фондову біржу, неправомірно відчужені останнім акції ЗАТ «Лазур».

За ствердженням позивача за
оспорюваними угодами ОСОБА_1 здійснив відчуження акцій ЗАТ «Лазур»із порушенням
приписів ч.3 ст.81 ГК України, ст. 11, ч.ч. 3,4 ст.43 Закону України «Про
господарські товариства»та положень підпунктів 5.3 і 5.4 Статуту ЗАТ «Лазур».

Рішенням господарського суду
Одеської області від 14.03.2007р. (суддя Никифорчук М.І.) в позові відмовлено.

Не погодившись із рішенням
місцевого господарського суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати, провадження по справі припинити.

За ствердженням апелянта даний спір
не підвідомчий господарському суду, оскільки на його думку, спірні
правовідносини не відносяться до корпоративних правовідносин, а є спором між
фізичними особами про визнання недійсними договорів.

Крім того, апелянт стверджує про
відсутність у ОСОБА_1 необхідного обсягу цивільної дієздатності при укладанні
спірних договорів дарування посилаючись на відсутність дозволу загальних зборів
акціонерів на відчуження акцій ЗАТ «Лазур»особам, які не є акціонерами
товариства.

Відзивів на апеляційну скаргу від
інших учасників судового процесу не надійшло.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність
застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм
матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

16.06.2005р. ОСОБА_1 (Дарувальник)
та ОСОБА_2 (Обдаровуваний) уклали договір дарування цінних паперів, який
посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстраційним НОМЕР_1.

Того ж дня ОСОБА_1 (Дарувальник) та
ОСОБА_3 (Обдаровуваний) уклали договір дарування цінних паперів, який
посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстраційним НОМЕР_2.

Як вбачається із змісту п. 1
вищезазначених договорів, Дарувальник подарував, а Обдаровувані - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 прийняли в дар належні дарувальнику на праві приватної власності цінні
папери -прості іменні акції номінальною вартістю 117 грн., емітовані ЗАТ
"Лазур", у кількості 10 шт. кожний. При цьому, право власності
ОСОБА_1 на об'єкт договорів дарування цінних паперів Дарувальником було
підтверджено Витягом з реєстру власників іменних цінних паперів про стан
особового рахунку НОМЕР_3, виданим 15.06.2005р. реєстратором ЗАТ
"Лазур" - товариством з обмеженою відповідальністю “Регіональний
реєстроотримач”(п. 2 договорів дарування цінних паперів).

На виконання договорів дарування
цінних паперів за реєстраційними НОМЕР_1, НОМЕР_2 ОСОБА_2 через реєстратора
власників іменних цінних паперів - товариство з обмеженою відповідальністю
“Регіональний реєстроотримач”(далі - ТОВ "Регіональний реєстротримач")
16.06.2005р. були оформлені передавальні розпорядження про передачу з особового
рахунку Дарувальника НОМЕР_3 на особові рахунки Обдаровуваних - ОСОБА_2
(НОМЕР_4) та ОСОБА_3 (НОМЕР_5) по 10 шт. простих іменних акцій ЗАТ "Лазур"
номінальною вартістю 117 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових
підстав для визнання недійсними оспорюваних угод.

Апеляційний господарський суд
погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Поняття і види господарських
товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх
учасників та засновників є предметом правового регулювання Закону України «Про
господарські товариства.

Частина перша статті 25 Закону
України «Про господарські товариства», визначаючи види акціонерних товариств і
відмінності між ними, встановлює, що акції ЗАТ розподіляються між засновниками
і не можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та продаватися на
біржі. Іншої заборони щодо купівлі-продажу
акцій ЗАТ зазначений Закон не встановлює, і вони можуть
купуватися-продаватися у порядку, передбаченому статтею 28 цього Закону, із
врахуванням вимог статті 11, яка зобов'язує учасників товариства додержувати
установчих документів товариства, виконувати свої зобов'язання перед
товариством, нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим
законодавством України та установчими документами.

Відповідно до положень ст. 10 цього
ж Закону учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами
товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком
випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку
товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку
з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства тощо. Також,
відповідно до вказаної норми закону учасники товариства можуть мати і інші
права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

У відповідності до положень п. 5.3
Статуту ЗАТ «Лазур»в редакції, що була чинною на момент укладення оспорюваних
договорів, передбачено право виходу акціонера з Товариства в установленому
порядку, а саме:

- акціонер реалізує право виходу з
Товариства шляхом подання письмової заяви;

- Рада товариства розглядає, а
загальні збори затверджують рішення Ради з цього питання;

- акціонер, в свою чергу,
організовує передачу (продаж, дарування тощо) своїх акцій другому акціонеру;

- у випадку передачі акцій не
акціонеру ЗАТ «Лазур» загальні збори затверджують рішення про вихід із
товариства акціонерів і прийняття в товариство нового акціонера.

Отже, положеннями Статуту ЗАТ
«Лазур»врегульовані питання порядку передачі акціонером своїх акцій іншим
акціонерам або особам, які не є акціонерами товариства, лише у випадку
реалізації акціонером свого права на вихід з акціонерного товариства.

В свою чергу, як вбачається із
змісту Статуту ЗАТ «Лазур», питання порядку відчуження акціонером ЗАТ
«Лазур»частини належних йому на праві власності акцій іншим акціонерам товариства
або особам, які не є акціонерами товариства, положеннями даного Статуту
залишились неврегульованими.

За таких обставин, питання
правомірності відчуження гр. ОСОБА_2 частини належних йому на праві власності
акцій ЗАТ «Лазур», а рівно спірні правовідносини, які виникли між сторонами по
даній справі, слід розглядати з урахуванням загальних положень законодавства
України, що діяло на час укладення оспорюваних договорів, яким врегульовані
правовідносини власності.

Зокрема, згідно із ст. 28 Закону
України «Про господарські товариства», акції купуються учасниками при створенні
акціонерного товариства на підставі договору з його засновниками, а при
додатковому випуску акцій у зв'язку із збільшенням статутного фонду - з
товариством. Акція також може бути придбана також на підставі договору з її
власником або держателем за ціною, що визначається сторонами, або за ціною, що
склалася на фондовому ринку, а також у порядку спадкоємства громадян чи
правонаступництва юридичних осіб та з інших підстав, передбачених законодавством.
Перехід та реалізація права власності на акції здійснюються відповідно до
законодавства України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 81
ГК України, якою передбачені особливості щодо порядку розповсюдження акцій
закритого акціонерного товариства, акції закритого акціонерного товариства
розподіляються між засновниками або серед заздалегідь визначеного кола осіб і
не можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та продаватися на
біржі. При цьому, вищезазначеною законодавчою нормою встановлюється переважне
право акціонерів закритого акціонерного товариства на придбання акцій, що
продаються іншими акціонерами товариства.

Отже, ч. 3 ст. 81 ГК України
визначено вичерпний перелік недопустимих способів (форм) відчуження акцій
закритого акціонерного товариства, який не підлягає розширеному тлумаченню з
огляду на імперативний характер зазначеної правової норми.

Поряд з цим, норми чинного ГК
України, Закону України “Про господарські товариства” не містять прямої
заборони акціонеру закритого акціонерного товариства на дарування належних йому
на праві власності акцій.

Як свідчать матеріали справи за
оспорюваними угодами ОСОБА_1 здійснив відчуження належних йому на праві
власності акцій шляхом дарування.

Згідно із ч. 1 -3 ст. 4 Закону
України «Про власність»власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для
здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема,
передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим
особам. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 717 ЦК
України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність. Предметом договору дарування, як
вбачається із змісту ч. 1 ст. 718 ЦК України, можуть бути, у тому числі цінні
папери.

Згідно із частиною 3 ст. 719 ЦК
України договір дарування майнового права та договір дарування з обов'язком
передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі
недодержання письмової форми цей договір є нікчемним.

Договори дарування цінних паперів
за реєстраційними НОМЕР_1, НОМЕР_2 укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у
письмовій формі з подальшим нотаріальним посвідченням.

З огляду на наведені вище приписи
ст.ст. 717, 718 ЦК України дарування за своєю юридичною природою є окремою
формою передачі права власності на майно, у тому числі права власності на цінні
папери, від однієї особи іншій.

Передбачене нормами цивільного
законодавства України право акціонера товариства на передачу належних йому на
праві власності акцій в дар іншій особі не є порушенням передбаченого ч. 3 ст.
81 ГК України права інших акціонерів даного товариства на викуп цих акцій,
оскільки дарування та купівля-продаж акцій є окремими формами відчуження майна
і при цьому, передача акцій закритого акціонерного товариства в дар прямо не
заборонена спеціальними нормами чинного законодавства України (ГК України,
Закону України «Про господарські товариства»), що підлягають застосуванню до
спірних правовідносин, а також дарування акціонером належних йому на праві
власності акцій на свій розсуд є невід'ємним правом особи, що охороняється
положеннями Конституції України, ч. 1 -3 ст. 4 Закону України «Про власність».

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що договори дарування цінних паперів за реєстраційними НОМЕР_1,
НОМЕР_2 були укладені в межах реалізації ОСОБА_2 охоронюваного законом права
власності на об'єкти даних договорів та у передбачений вимогами законодавства
України формі, у зв'язку з чим місцевий господарський суд цілком правомірно
дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання вищезазначених
догорів недійсними.

З урахуванням наведено вище,
апеляційний господарський суд відхиляє ствердження апелянта про відсутність у
ОСОБА_1 при укладанні оспорюваних договорів дарування цінних паперів
необхідного обсягу цивільної дієздатності.

При цьому, не приймається до уваги
апеляційним господарським судом той факт, що при укладанні оспорюваних угод
ОСОБА_1 надав протокол загальних зборів акціонерів ЗАТ «Лазур», в якому
містилася неправдива інформація про наявність дозволу акціонерів на відчуження
акцій товариства, оскільки реалізація акціонером товариства права на дарування
частини належних йому акцій іншим особам, які не є членами товариства, чинним
законодавством України не ставиться у залежність від узгодження відповідних дій
з іншими акціонерами закритого акціонерного товариства, а відтак здійснення
ОСОБА_2 дій, які містять ознаки посадового злочину, в даному випадку не є
підставою визнання неправомірним договору дарування.

Також, апеляційний господарський
суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі у зв'язку із її
непідвідомчістю.

Так, відповідно до приписів ч. 4
ст. 12 справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно із ст. 167 ГК України Корпоративні
права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку
дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно
до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними
документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що
виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до приписів частини
першої статті 4 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу»акція - це
цінний папір без установленого строку обігу, що засвідчує дольову участь у
статутному фонді акціонерного товариства, підтверджує членство в акціонерному
товаристві та право на участь в управлінні ним, дає право його власникові на
одержання частини прибутку у вигляді дивіденду, а також на участь у розподілі
майна при ліквідації товариства.

Оскільки спір, що виник між
сторонами по даній справі, стосується права акціонера на відчуження акцій, які
надають новому власнику право на участь в управління товариством, даний спір
виник з корпоративних відносин і пов'язаний із управлянням товариством, а
відтак підвідомчий господарському суду згідно із наведеними вище приписами ГПК
України.

Враховуючи викладене, оскаржене
рішення є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст. ст. 85, 99, 101-105
ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду
Одеської області від 14.03.2007 р. у справі №26/72-07-1427 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Головуючий суддя:
В.І. Картере

Судді:
В.Т. Пироговський

В.І. Жеков