ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2007                                                                                             Справа № А17/398-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Швець В.В., Чимбар Л.О.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Попков О.О., довіреність №14  від 29.10.06

від відповідача: Колпакова Т.В., довіреність №10332/10/100  від 14.05.07, Кожан І.Є., довіреність №8313/10/100  від 15.03.07

розглянувши апеляційну скаргу Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі на  постанову господарського суду Дніпропетровської області  від  19.12.06р.  у справі    №   А17/398-06

за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю “Геоград”, м.Кривий Ріг

до  Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі

про  скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

- постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2006р. у справі №А17/398-06 (суддя Стрелець Т.Г.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) “Геоград” задоволено, податкові повідомлення-рішення Південної міжрайонної державної податкової інспекції (далі-Південна МДПІ) у м.Кривому Розі №/0 від 12.04.2006р., №/1 від 03.05.2006р. та  №/2 від 17.07.2006р. скасовані;

- не погодившись з прийнятою постановою, Південна МДПІ подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального і процесуального права просить цю постанову скасувати, прийняти нову постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про безпідставність скасування судом податкових повідомлень-рішень, оскільки вартість металопрокату, реалізована товариством за угодою з приватним підприємством (далі-ПП) “Марта” повинна бути віднесена до доходу з інших джерел, при цьому судом не враховано, що рахунок-накладна на отримання даного металопрокату датована 19.10.2004р., про порушення господарським судом п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, оскільки товарно-транспортні накладні або будь-які інші документи, які підтверджують транспортування прокату та приходні накладні у товариства відсутні, а також про порушення господарським судом ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України;

- позивач вважає постанову суду обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2006р. Південною МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, згідно з яким визначено суму податкового зобов’язання ТОВ”Геоград” по податку на прибуток в розмірі 11 130грн.54коп., у тому числі, 7 420грн. 36коп.-основний платіж, 3 170грн.18коп. –штрафні(фінансові) санкції.

В процедурі апеляційного узгодження податковою інспекцією 03.05.2006р. прийнято податкове повідомлення-рішення №/1 та 17.07.2006р. –повідомлення-рішення №/2 з визначенням податкових зобов’язань товариства по такому ж податку і у такому ж розмірі.

Перелічені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту №97/230-30299189 від 31.03.2006р., складеного за результатами виїзної позапланової документальної перевірки дотримання ТОВ”Геоград” вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2004 по 31.12.2005р.р.

Даною перевіркою встановлено порушення товариством п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, яке призвело до заниження об’єкта оподаткування на 29 700грн. за 2004 рік.

Так, відповідно до акту перевірки, ТОВ”Геоград” відпустило ПП”Март” згідно з видатковою накладною №10/14-01 від 14.10.2004р. катанку 5,5-6,5 мм ст.0-3кп/сп в кількості 15,54т на суму 29 681грн.46коп., у тому числі, податок на додану вартість 4 946грн.91коп. (рахунок №10/05-01 від 05.10.2004р., довіреність ЯНА №691969 від 14.10.2004р., податкова накладна №10/05-01 від 05.10.2004р.)

Внаслідок відсутності документів на придбання катанки на момент проведення перевірки дана сума визначена перевіряючими на підставі п.1.23 ст.1 та п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” як доход з інших джерел.

Викладені обставини слугували визначальними для донарахування товариству податку на прибуток в сумі 7 420грн.36коп.

Відповідно до п.1.23 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” під терміном “безоплатно надані товари” слід розуміти товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод, товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею в її виробничому або господарському обороті.

П.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 названого Закону встановлено, що валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому, числі, але не виключно у вигляді вартості товарів, безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді.

Щодо досліджуваної справи, то її матеріали свідчать про те, що 22.09.2004р. між ТОВ”Геоград” (покупцем) і відкритим акціонерним товариством (далі-ВАТ) “Макіївський металургійний комбінат” (продавцем) укладено договір №1266/04, відповідно до умов якого продавець зобов’язався поставити, а покупець –прийняти і оплатити металопродукцію номенклатурою, кількістю, ціною і загальною вартістю, визначених у додатках до цього договору.

На виконання умов укладеного договору товариство платіжним дорученням №357 від 12.10.2004р. перерахувало на поточний рахунок продавця 28 800грн., у тому числі, податок на додану вартість 4 800грн., з призначенням платежу “за катанку (обрізів) 5,5-6,5мм згідно рахунку №900378 від 05.10.2004р.”.

З огляду на положення наведених норм та вищезазначені фактичні обставини справи господарський суд правильно встановив, що металопрокат, придбаний товариством у ВАТ”Макіївський металургійний комбінат” по договору №1266/04 від 22.09.2004р. не є безоплатно наданим товаром.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Тому постанова господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підстави для її скасування відсутні.

Доводи скаржника стосовно необхідності зарахування суми вартості металопрокату за платіжним дорученням №357 від 12.10.2004р. в рахунок поставки 19.10.2004р., тобто іншої ніж та, яка слугувала підставою для подальшої реалізації його ПП”Марта”, колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки мають характер припущень, не підтверджені даними бухгалтерського обліку товариства.

Цілком вірно зазначено господарським судом і те, що у даному випадку, податковою інспекцією не врахований пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” від 21.12.2000р., відповідно до якого контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків, зокрема, у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Тобто, оскільки податкова інспекція вважає, що товариство мало збільшити валові доходи на суму 29,7 тис. грн. на підставі пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, то вона одночасно мала зменшити валові доходи товариства на ту ж саму суму, які виникли у останнього і були ним відображені на підставі пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 цього Закону у відповідній податковій декларації.

Вимоги податкової інспекції щодо подвійного оподаткування однієї і тієї ж господарської операції є необґрунтованими і такими, що підтверджуються чинним податковим законодавством.

Необґрунтованими також слід визнати і посилання скаржника на порушення господарським судом п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України ”Про оподаткування прибутку підприємств”, оскільки актом перевірки порушення формування товариством валових витрат не встановлені.

У зв”язку зі складністю справи у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

- постанову господарського суду Дніпропетровської області від  19.12.06р.  у справі    №А17/398-06 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                            І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                        В.В.Швець

Суддя                                                                                                        Л.О.Чимбар

Дата виготовлення у повному обсязі  18.06.2007р.