Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007 року                                                           Справа №14/689-06

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Лакізи В.В., судді Білоконь Н.Д., судді Слюсаревої Л.В.

при секретарі Саутенко К.О.

за участю представників:

прокурора - не з’явився,

позивача - Піженко О.П. доручення №33 від 11.05.2007 р.,

відповідача -  Бузова В.І. дов. в матеріалах справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1263С/1-10) на рішення господарського суду Сумської області від 26.02.07 р. по справі № 14/689-06

за позовом Прокурора Лебединського району Сумської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Лебединської міської ради, с. Лебедин,

до Відкритого акціонерного товариства “Лебідь”, с. Будилка,

про розірвання договору та визнання права власності

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 26.02.07 р. по справі № 14/689-06  (суддя Миропольський С.О.) задоволено позовні вимоги прокурора - розірвано договір №5 від 11.10.93 р., укладений між виконавчим комітетом Лебединської міської ради та ВАТ "Лебідь" та стягнуто з відповідача 85 грн. витрат по сплаті державного мита і 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням та  звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд рішення від 26.02.07 р. по справі № 14/689-06 скасувати та прийняти нове, яким залишити позов без розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення не було враховано те, що сторони в договорі домовились про безоплатну передачу незавершеного будівництва банно-прального комбінату по вул. Сумській в м. Лебедин, балансовою вартістю 156,2 млн. крб. і в договорі не визначено які саме будівельні матеріали необхідно було поставити, тобто відповідач вважає, що зобов’язання за договором №5 від 11.10.93 р. АТ «Лебідь»виконало належним чином, а саме прийняло безкоштовно передане незавершене будівництво.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначив про те, що рішення господарського суду Сумської області від 26.02.07 р. по справі № 14/689-06 є законним і обґрунтованим, у зв’язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Прокурор надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 26.02.07 р. по справі № 14/689-06 без змін, мотивуючи тим, що вказане рішення є законним та обґрунтованим.

В судове засідання 11.06.2007 р. прокурор не з’явився, про причини нез’явлення суд не повідомив. Враховуючи, що прокурор був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.99, 100), судова колегія вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами справи за відсутністю прокурора.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційного подання в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представників позивача та відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Прокурор звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому просив суд розірвати договір № 5 від 11.10.93 р., укладений між виконавчим комітетом Лебединської міської ради та відкритим акціонерним товариством "Лебідь" та просив суд визнати право власності на незавершене будівництво банно-прального комбінату за виконавчим комітетом Лебединської міської ради.

04.12.2006 р. прокурор подав клопотання про зміну позовних вимог, в якому просив суд розірвати договір № 5 від 11.10.93 р., укладений між виконавчим комітетом Лебединської міської ради та відкритим акціонерним товариством "Лебідь".

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в рішенні виконавчого комітету Лебединської міської ради від 13.10.93 року № 272 «Про передачу незавершеного будівництва банно-прального комбінату»зазначено про передачу акціонерному товариству „Лебідь" незавершеного будівництва банно-прального комбінату, який знаходиться за адресою м. Лебедин вул. Сумська 107-а і балансова вартість якого становить 156,2 млн. крб.

Зазначеним рішенням був зареєстрований також договір № 5 від 11.10.93 р. про умови передачі акціонерному товариству „Лебідь" незавершеного будівництва банно-прального комбінату.

Відповідно до умов  договору № 5 від 11.10.93 р. виконком міської Ради народних депутатів м. Лебедин передав безкоштовно, а акціонерне товариство «Лебідь»прийняло незавершене будівництво банно-прального комбінату  по вул. Сумська балансовою вартістю 156, 2 млн. крб. Також згідно п.2 вказаного договору акціонерне товариство зобов’язувалося  виконати постачання будівельних матеріалів на суму указану в п. 1, замість безкоштовно переданого незавершеного будівництва банно-прального комбінату. Як зазначено в п. 3 договору № 5 від 11.10.93 р., в разі невиконання акціонерним товариством «Лебідь»зобов’язань, вказаних в п.2  даного договору,  право на використання приміщень банно-прального комбінату переходить до виконкому міської ради народних депутатів без відшкодування проведених витрат.

Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01.01.2004р. передбачено, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З огляду на матеріали справи відносини які виникли між позивачем та відповідачем, виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України від 01.01.2004р., але відносини між ними продовжують існувати після набрання чинності Цивільного кодексу України від 01.01.2004р., тому  суд першої інстанції правомірно застосував норми  Цивільного кодексу України  в редакції 2004  року.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок семиденний строк від дня пред’явлення вимоги , якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа виконавчого комітету Лебединської міської ради №2402 від 09.11.2006 р. до ВАТ «Лебідь», Лебединська міська рада надіслала ВАТ «Лебідь»пропозицію про розірвання договору № 5 від 11.10.93 р. або ВАТ «Лебідь» було запропоновано виконати умови договору у шестиденний термін (а.с. 31).

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, обов'язковою умовою договору № 5 від 11.10.93 р., а саме п. 2 передбачено що відповідач повинен виконати постачання будівельних матеріалів, замість безкоштовно переданого незавершеного будівництва банно-прального комбінату, на суму, яка становить його балансову вартість, тобто 156,2 млн. крб. Згідно довідки відділу бухгалтерського обліку Лебединського міськвиконкому про перевірку оборотних відомостей товарно-матеріальних цінностей виконавчого комітету Лебединської міської ради з 1993 року по 2006 р., встановлено, що ніякі будівельні матеріали від ВАТ „Лебідь" на баланс виконавчого комітету не надходили.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.  Як вбачається з матеріалів справи , відповідачем не було надано доказів в підтвердження належного  виконання ним умов договору № 5 від 11.10.93 р.

Судова колегія вважає необґрунтованими, посилання відповідача про його право власності на незавершене будівництво банно-прального комбінату  по вул. Сумська 107-а в м. Лебедин, оскільки як вбачається з матеріалів  справи, відповідач  звертався з позовом  до виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області  про визнання права власності, однак  ухвалою господарського суду Сумської області від 14.04.05р.  по справі №8/16-05 позовні вимоги ВАТ „Лебідь" були залишені без розгляду. Вказана ухвала була залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 р.

Судова колегія також вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що в даному випадку прокурор не має повноважень звертатися з даним позовом до суду, оскільки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. у справі про представництво прокуратурою інтересів держави в господарському судочинстві прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує  в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів  чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є  підставою для порушення справи в господарському суді.

Слід також зазначити, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах»означає орган, на який державою покладено обов’язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом,   відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Саме до останнього відноситься виконавчий комітет Лебединської міської ради.

На підставі викладеного судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Сумської області від 26.02.07 р. по справі № 14/689-06 прийняте у відповідності до чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні, у зв’язку з чим апеляційна скарга відповідача   задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п.1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 26.02.07 р. по справі № 14/689-06  залишити без змін.

Головуючий суддя                                                Лакіза В.В.

суддя                                               Білоконь Н.Д.

суддя                                                Слюсарева Л.В.