СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від
"04" червня 2007 р.
по справі  № 7/46-38

За позовом
Підприємця ОСОБА_1, смт. Рокині

до відповідача:
Волинської обласної спілки споживчих товариств, м. Луцьк

про
стягнення 91 162 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю
представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_2, адвокат (доручення від 07.05.2007р.)

від відповідача:
Данилік Ф.Я., заст. нач. юрвідділу (доручення №1/6-369 від 12.12.2006р.)

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України представникам сторін було роз'яснено право
відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі
ст. 22 Господарського процесуального кодексу України учасникам судового процесу
було роз'яснено їх права та обов'язки. Заяв та клопотань на розгляд
господарського суду не поступило.

Суть спору:
позивач -підприємець ОСОБА_1 звернувся в господарський суд із позовом про
стягнення з Волинської обласної спілки споживчих товариств 91 162 грн., в тому
числі 81 000 грн. заборгованості по оплаті наданих послуг, 5 817,28 грн. пені,
нарахованої відповідачу за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, 1 034,52
грн. процентів річних та 3 310,20 грн. інфляційних втрат.

Позивачем 08.05.2007р. подано
уточнений розрахунок суми боргу, згідно якого у відповідача - Волинської
обласної спілки споживчих товариств існує заборгованість в сумі 91 102,80 грн.,
втому числі  81 000 грн. заборгованості
по оплаті наданих послуг,
5 766,96 грн. пені, нарахованої відповідачу за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань, 1 025,64 грн. процентів річних та 3 310,20 грн.
інфляційних втрат.

Представник відповідача у відзиві
на позов та в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 67 050
грн. та повідомив про сплату даної суми 07.05.2007р. (платіжне доручення
НОМЕР_1 від 07.05.2007р.).

У відзиві представник відповідача
також зазначає, що Волинська обласна спілка споживчих товариств не визнає з
розрахунком заборгованості та штрафних санкцій за листопад місяць 2006 року.
Заперечення мотивовані тим, що акт виконаних робіт за листопад місяць 2006 року
не є належним доказом, оскільки на останньому відсутній підпис замовника робіт
-Волинської обласної спілки споживчих товариств та печатки організації.

В поясненні позивача від
04.06.2007р. на заперечення відповідача зазначає, що в договорі про надання
послуг від 02.01.2006р. не вказано хто має підписувати акти виконаних робіт та
не визначено, що акт виконаних робіт повинен бути скріплений мокрою печаткою.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, господарський
суд, - ВСТАНОВИВ: 02 січня 2006 року між Волинською
обласною спілкою споживчих товариств та підприємцем ОСОБА_1 було укладено
договір про надання послуг.

Укладена між сторонами угода
предметом судового розгляду не виступала, недійсною судом не визнавалася,
сторонами розірвана не була, у зв'язку з чим в господарського суду відсутні
підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

Згідно до умов договору від
02.01.2006р. підприємець ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання надавати Волинській
обласній спілці споживчих товариств послуги по вивозу твердих побутових
відходів, снігу, тваринних рештків, будівельних відходів та по забезпеченню в
зимовий період сумішей для посипання території (пісок, сіль), а Волинська
обласна спілка споживчих товариств в свою чергу зобов'язувалася оплачувати
вартість послуг в сумі 2700 грн.

Відповідно до ст. 144
Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності до ст. 173
Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На виконання умов договору від
02.01.2006р. позивачем протягом вересня-листопада місяців 2006 року надавались
відповідачу послуги з вивезення твердих побутових та інших відходів, що
підтверджується підписаними актами виконаних робіт за вересень-листопад місяці
2006 року.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України,
зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Однак, відповідач взяті на себе
згідно договору від 02.01.2006р. зобов'язання щодо оплати підприємцю ОСОБА_1
послуг не виконав, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість на момент
подання позову в сумі 81 000 грн.

Суд не бере до уваги заперечення
представника відповідача про те, що акт виконаних робіт за листопад місяць 2006
року є неналежним доказом, оскільки останній підписаний представниками
відповідача.

Посилання відповідача  на те, що позивач телеграмою від 13.11.2006р.
відмовився від виконання взятих на себе згідно договору від 02.01.2006р.
зобов'язань, не підтверджене відповідними доказами. Як вбачається із телеграми
від 13.11.2006р. від виконання взятих на себе зобов'язань відмовляється
приватне підприємство "Ніл", а не підприємець  ОСОБА_1

Відповідачу згідно п. 6 договору
від 02.01.2006р. та відповідно до ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу
України та ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку здійснення
належних розрахунків по оплаті наданих послуг було нараховано пеню, котра у
відповідності до представлених господарському суду розрахунків за період прострочки
платежів склала 5 766,96 грн.

Разом з цим, відповідно до ст. 625
Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачу відповідно
до ст. 625 Цивільного кодексу України згідно поданих розрахунків нараховано 3
310,20 грн. інфляційних втрат за період прострочки платежів та 1 025,64 грн.
процентів річних, нарахованих за весь період прострочки платежів.

Погашення відповідачем боргу в сумі
67 050 грн. (платіжне доручення НОМЕР_1 від 07.05.2007р.) свідчить про
добровільне виконання зобов'язань, а тому провадження по справі в цій частині
підлягає припиненню у зв'язку з оплатою.

З огляду на викладене, враховуючи
надання позивачем відповідачу послуг з вивезення твердих побутових та інших
відходів та не проведення останнім при цьому всіх належних розрахунків, позовні
вимоги пред'явлені до Волинської обласної спілки споживчих товариств в частині
стягнення 13 950 грн. заборгованості по оплаті наданих послуг, 5 766,96 грн.
пені, нарахованої відповідачу за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, 1
025,64 грн. процентів річних та 3 310,20 грн. інфляційних втрат підставні і
підлягають до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини
відповідача, витрати, що пов'язані з поданням позовної заяви до суду та
розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач,
підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України за рахунок відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 144, 173, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст.
509, 526, 549, 550, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Волинської обласної
спілки споживчих товариств (м. Луцьк,
вул. Ковельська, 13, ) на користь підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2)             13 950 грн. заборгованості по
оплаті наданих послуг, 5 766,96 грн. пені, нарахованої відповідачу за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, 1 025,64 грн. процентів річних та 3
310,20 грн. інфляційних втрат, всього на суму 24 052,80 грн., 911,28 грн. в
повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по
оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 67 050 грн.
провадження у справі припинити у зв'язку із оплатою.

Суддя
М.С. Шум