ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

16.07.07 р.                                                                                 № 26/24-63

Суддя господарського суду Донецької області Наумова К.Г.

за позовом       Фермерського господарства „Родники” (с. Опитне)

до          Міністерства палива та енергетики України Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Донецькі Західні електричні мережі (м. Ясинувата)

про                 визнання дій працівників РЕС неправомірними, зобов’язання керівництво ЯРЕС зробити перерахунок електроенергії, стягнення моральної шкоди у розмірі 50000грн.

Фермерське господарство „Родники” (с. Опитне) звернулось з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Центральних електричних мереж м. Горлівка про стягнення 11193грн. 24коп.

П. 31 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ст. 471 ГПК України встановлено, що розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2007 р. N 627 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N 1258 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України”, розмір ставки витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом господарських справ складає 118грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач квитанцією № 96 від 25.04.07р. сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 7грн. 50коп., в графі: призначення платежу, вказано, збір на ІТЗ Ясинуватський міськрайонний суд.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку та розмірі.

П. 3 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку та розмірі.

З наведеного позову та доданих до нього документів вбачається, що позивачем не надано документ, який підтверджує сплату державного мита.

Відповідно до Декрету кабінету міністрів України „Про державне мито”, розмір ставки державного мита із заяв, що подаються до господарських судів складає:

із заяв майнового характеру - один відсоток ціни позову, але не менше шести неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102грн.) і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

із позовних заяв немайнового характеру 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (85 грн.);

Із позовних заяв про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з ціною позову шкоди з ціною позову від 100 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 5 відсотків ціни позову.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

У позовній заяві не зазначено посадове становище особи, яка її підписала, також у матеріалах справи відсутні документи (наказ, протокол, довіреність) які підтверджують повноваження особи яка підписала позовною заяву.

Відповідно до ч.2 п. 2 ст. 54 ГПК України, у позовній заяві вказується найменування сторін, їх місцезнаходження, ідентифікаційні коди суб’єкта господарської діяльності за їх наявності.

У позовній заяві не зазначено місцезнаходження позивача, а саме не вказаний поштовий індекс, не зазначено ідентифікаційних кодів суб’єктів господарської діяльності.

Згідно з п.2 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

До позовної заяви не додано доказів, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів. В додатках до позовної заяви зазначена копія позовної заяви з додатками, однак обов’язок направлення стороні копії позовної заяви покладено на позивача, відповідно до ст. 56 ГПУ України.

З огляду на зазначене, до позовної заяви не подано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем порушено правила поєднання вимог, що суттєво утруднить вирішення спору.

З огляду на наведене, відповідно ст. 63 ГПК України, суд повертає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, посадове становище якої не вказано, у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, не додано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі, порушено правило поєднання позовних вимог, не додано доказів надсилання копії позовної заяві та доданих до неї документів відповідачу, не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене та, керуючись ст.ст. 54, 56, 57, п.1, п.2, п.4, п.5, п. 6, п.10 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства „Родники” (с. Опитне) до Міністерства палива та енергетики України Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Донецькі Західні електричні мережі (м. Ясинувата) повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатком.

Суддя