Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 р.                                                                      справа № 10910-6/0

Колегія суддів у складі: головуючого судді                              Лащенко Л.Д.

судді                              Гончар Т.В.

судді                              Погребняка В.Я.

при секретарі Андросовій О.В.

за участю представників сторін:

кредитора: Макотренко В.П., довіреність № 901/07/10 від 16.02.2007 р.,

боржника: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 25 С/2 від 09.01.2007 р.) Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми на ухвалу господарського суду Сумської області від 04.12.2006 р. по справі № 10910-6/0

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан М», м. Суми

про визнання банкрутом,

Встановила:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.12.2006 р. (суддя Гордієнко М.І.) заяву Управління ПФУ у Ковпаківському районі м. Суми про порушення справи про банкрутство ТОВ «Титан М», м. Суми повернуто заявнику без розгляду з посиланням на ст.9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та ст. 63 ГПК України, а саме заявником не надані відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

Кредитор –Управління ПФУ у Ковпаківському районі м. Суми - з ухвалою господарського суду Сумської області від 04.12.2006 р. не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену вище ухвалу та направити  матеріали справи для розгляду до господарського суду Сумської області. Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що згідно зі ст. 52 Закону № 2343-ХІІ підставою для порушення справи про банкрутство є “відсутність керівних органів боржника-юридичної особи за її місцезнаходженням”, а відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»в Єдиному державному реєстрі містяться «відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням», а також тим, що справа про банкрутство порушується навіть за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності, в даному випадку –відсутність руху коштів на поточних рахунках боржника та відсутність керівних органів та посадових осіб за місцезнаходженням боржника.

В судове засідання 19.02.2007 р. боржник не з’явився, про причини неявки свого представника суду не повідомив. Направлена на адресу боржника копія ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2007 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження поштовою установою була повернута до суду з довідкою про те, що дана організація не розшукана.

За таких обставин судова колегія вважає за можливе розгляд справи за апеляційною скаргою кредитора здійснити у відсутність боржника.

Судова колегія для розгляду даної справи була сформована ухвалою першого заступника голови Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2007 р. у складі: головуючий суддя Лащенко Л.Д., суддя Гончар Т.В., суддя Погребняк В.Я.

Дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника кредитора, судова колегія вважає, що апеляційна скарга кредитора - Управління ПФУ у Ковпаківському районі м. Суми - задоволенню не підлягає, ухвала господарського суду Сумської області від 04.12.2006 р. підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про порушення справи про банкрутство була подана в порядку ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка передбачає, що у разі, якщо підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Тобто, законодавцем передбачено три самостійних підстави для подання заяви про визнання відсутнього боржника банкрутом, які за змістом ст.52 вказаного Закону можуть бути як поєднані в одній заяві, так і наводитися окремо одна від одної.

В даному випадку в поданій кредитором заяві містяться посилання на дві підстави, які є необхідними для порушення провадження у справі про банкрутство в порядку ст.52 Закону –керівні органи боржника-юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, а також наявність ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Щодо відсутності керівних органів боржника –юридичної особи за її місцезнаходженням, судова колегія вважає за необхідне зазачити наступне.

Згідно ст.93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Цивільну дієздатність юридична особа здійснює через свої органи.

Згідно ст.1 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які  відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Згідно ч.5 ст.17 вказаного вище Закону в Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Порядок внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться  в Єдиному державному реєстрі, передбачає, зокрема, що у разі повернення до державного реєстратора рекомендованого листа з відміткою відділення зв'язку про відсутність юридичної особи за вказаною адресою або неподання юридичною особою протягом місяця з дати направлення їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно ст.20 вказаного Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру або довідки про наявність або відсутність в Єдиному державному реєстрі інформації, яка запитується.

Органи державної влади звільняються від плати за одержання за їх запитом відомостей з Єдиного державного реєстру, якщо такий запит подається у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

В даному випадку єдиним належним доказом відсутності керівних органів юридичних особи за її місцезнаходженням як підстави для порушення справи про банкрутство в порядку ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»є витяг або довідка з Єдиного державного реєстру.

Інші докази на підтвердження такого факту можуть бути додані до заяви про порушення справи про банкрутство, але оцінка їм може бути надана виключно у сукупності з витягом або довідкою з Єдиного державного реєстру, які повинні обов’язково додаватися до заяви про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника з підстави відсутності керівних органів боржника за місцезнаходженнями юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів заяви, кредитор таку довідку або витяг не надав.

З доданих до заяви   про порушення провадження у справі про банкрутство матеріалів  вбачається, що кредитор не подав і інших доказів, які б підвтерджували наявність ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Так, кредитор в обгрунтування доводів про відсутність підприємницької діяльності боржника посилається на неподання боржником більше одного року розрахунків страхових внесків та не ведення господарської діяльності з січня 2005 р., відсутність майна, на яке можна звернути стягнення, відсутність руху коштів на рахунку, звітування з нульовими показниками.

Але ні до заяви, ні до апеляційної скарги кредитором не були додані документів в підтвердження вказаних вище обставин. В матеріалах справи відсутні копії розрахунків страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування, відсутні довідки банківських установ про рух грошових коштів. Акти державного виконавця свідчать лише про залишок коштів на рахунках, але не про їх рух.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що за таких обставин оскаржувана кредитором ухвала господарського суду Сумської області від 04.12.2006 р. прийнята у відповідності до норм чинного процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судова колегія вважає за необхідне також наголосити на тому, що кредитор не позбавлений права після усунення вказаних вище недоліків заяви про порушення провадження у справі про банкрутство подати її повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103 п.1, 105-106 ГПК України, ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст.1, 17, 19, 20 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», судова колегія,

Постановила:

Ухвалу господарського суду Сумської області по справі № 10910-6/0 від 04.12.2006 р. залишити без змін.

Апеляційну скаргу кредитора –Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми - залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                            Л.Д.Лащенко

Суддя                                                                                          Т.В.Гончар

Суддя                                                                                          В.Я.Погребняк