ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

12.06.2007                                                                Справа №  2/107-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Скобєлкіна С.В. при секретарі Тереховій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сільгосппродукт", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1", м.Каховка Херсонської області

про  стягнення 128 000,00 грн.

від позивача: Глядчишин С.В., довіреність від 20.04.2006 року

Браташ Ю.П., довіреність від20.04.2006 року

від відповідача:  Палагнюк  І.В., доручення від 06.02.2006р., № 1

за зустрічним  позовом:  Товариства  з  обмеженою  відповідальністю  "Геліос-1", м.Каховка Херсонської області

до:  Товариства  з  обмеженою  відповідальністю  "Торговий дім "Сільгосппродукт",  м.Київ

про  визнання недійсним договору купівлі-продажу № 14-12/05-1с від 14.12.2005 р.

від позивача:  Палагнюк  І.В., доручення від 06.02.2006р., № 1

від відповідача: Глядчишин С.В., довіреність від 20.04.2006 року

Браташ Ю.П., довіреність від20.04.2006 року

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю  "Торговий дім "Сільгосппродукт" (позивач за первісним позовом) звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1" (позивач за зустрічним позовом) про стягнення 128 000,00 грн. штрафних санкцій за відмову відповідачем  від виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу № 14-12/05-1с від   14.12.2005 року. Позовні вимоги ґрунтуються на ствердженні про те, що у грудні  2005 року ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" здійснив  заявку на поставку чергової партії  сої товарної у кількості  50 тон, але з боку відповідача  отримав відповідь, в якій зазначалось, що здійснити поставку наступної за договором партії  товару він не може у зв'язку  зі збільшенням внаслідок  кліматичних умов транспортних  витрат. У відповідності до заявки  від 22.12.2005 року поставка  товару з боку відповідача здійснена не була, тому у відповідності  до пункту 6.1.6. договору купівлі-продажу  № 14-12/05-1с  від 14.12.2005  року ТзОВ "Геліос-1" були нараховані штрафні санкції -  неустойка за відмову  відповідача від виконання зобов'язання  за договором у розмірі 10% від загальної  вартості товару вказаного у договорі (1 280 000,00 грн.), яка  склала 128 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю  "Геліос-1" звернулось до суду з зустрічним позовом  до ТзОВ  "Торговий дім "Сільгосппродукт" по даній справі, у якому просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 14/12/05-1с  укладений між ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" та ТзОВ "Геліос-1" 14 грудня 2005 року, як правочин, вчинений з перевищенням повноважень особою, яка не мала права укладати  договори купівлі-продажу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим. що згідно зі статтею 4.13. Статуту товариства, право укладання від імені ТзОВ "Геліос-1" господарських договорів надано виключно директору підприємства, яким відповідно до протоколу № 1 рішення зборів учасників від 10.10.1999 року та наказу № 1 від 10.10.1999 року є Горстка Ю.В.. Вищезазначений договір підписаний заступником директора Каримовим З.К. з перевищенням повноважень, дії якого у подальшому керівництвом підприємства і загальними зборами схвалені не були. Крім того, було відсутнє рішення загальних зборів щодо реалізації майна підприємства, яким був врожай  сої у кількості 1000 тон  загальною вартістю 1 280 000,00 грн.

В  судове засідання призначене на 12.06.2007 року позивач  за первинним позовом - ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" не прибув, свого представника до суду не направив, про причини неприбуття суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього питання не надав.

Призначаючи розгляд справи на 12.06.2007 року, суд належним чином повідомив ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать дані канцелярії  суду про направлення сторонам ухвали від 21.05.2007 року за вих.№ 12547. Таким чином суд виконав необхідні процесуальні дії направлені на розгляд справи по суті, про що повідомив зацікавлені сторони.

За таких умов суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності позивача - ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт", за наявними у справі матеріалами і доказами, з урахуванням  того, що позивачем  позовні вимоги  були висловлені у судовому засіданні 27.04.2006 року, позов підтриманий, а докази досліджувались.

Згідно положень ст.ст.4-2, 4-3 Господарсько-процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть  участь у справі обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Призначаючи розгляд справи на 12.06.2007 року, суд надавав можливість сторонам, в тому числі і позивачу за первинним позовом, підготувати та подати всі необхідні документи для вирішення спору по суті, безпосередньо прийняти участь в судовому  засіданні.

Позивач - ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" до суду не прибув, наданими йому процесуальними правами не скористався.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності первинного позивача  та на підставі  матеріалів і доказів, що містяться у справі та були надані сторонами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та правовідносини сторін, заслухавши представника за зустрічним позовом, суд вважає, що позов ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт"  не підлягає  задоволенню, а зустрічний позов ТзОВ "Геліос-1" підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено  судом та вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю "Геліос-1" (у подальшому - продавець) та товариство з обмеженою відповідальністю  "Торговий дім "Сільгосппродукт" (у подальшому - покупець) уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець брав на себе  зобов'язання продати та передати "ТД "Сільгосппродукт"  окремими партіями сільськогосподарську  продукцію (товар) - сою товарну українського походження, врожаю 2005 року, в асортименті, по ціні, якості, кількості і на умовах узгоджених з покупцем та вказаних у даному  договорі. Покупець брав на себе зобов'язання купити і здійснити оплату окремих партій і загального об'єму  товару.

Кількість поставляємого за договором  товару складає 1000 метричних тон, ціна товару за 1 мт - 1280,00 грн. (з ПДВ).

Відповідно до Розділу 4 договору продавець поставляє товар окремими партіями, з завантаженням на елеваторі м.Каховка Херсонської області та вивантажуванням на  складі покупця у селі Пісчане Кременчугського району Полтавської області. Перевезення здійснюється автомобілями - зерновозами. Строки поставки грудень 2005 року - січень 2006 року, відповідно до письмових  замовлень (заявок) покупця  (пункт 4.1. Договору).

Умови оплати за поставлений товар сторони виклали у пункті 5.1. Договору, відповідно до якого покупець оплачує  вартість товару по факту його завантаження на елеваторі. Розрахунок проводиться у безготівковому порядку шляхом  перерахування коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок продавця.

Розділом 6 зазначеного договору  сторони передбачили відповідальність кожного з них  у разі невиконання або неналежного виконання  господарських договірних зобов'язань. Так, ними було узгоджено, що у випадку порушення зобов'язань ТзОВ "Геліос-1", а саме - несвоєчасної  поставки партії товару, продавець сплачує неустойку у розмірі 0,2%  за кожен день прострочення від загальної партії товару, але не більше 10% від його вартості. У разі  необґрунтованої відмови продавця від виконання своїх зобов'язань відповідно даного договору, продавець  повинен відшкодувати покупцю неустойку у розмірі 10% від загальної вартості  товару, вказаного в даному договорі.

У Розділі 7 ТзОВ "Геліос-1" та ТзОВ "ТД "Сільгосппродукт"    узгодили, що вони звільняються від відповідальності за невиконання повністю або частково своїх зобов'язань за даним Договором, якщо воно є  слідством форс-мажорних обставин. Інші непередбачені обставини, що не залежать від сторін, і теж безпосередньо  впливають  на виконання договору, сторони передбачають. У даному випадку час виконання зобов'язань за Договором відсувається  на час дії відповідної обставини. Обставини  повинні бути  завірені торгово-промисловою палатою України.

Виконуючи умови договору купівлі-продажу   № 14-12/05-1с від 14 грудня 2005 року, продавець (відповідач за первинним позовом, він же - ТзОВ "Геліос-1") здійснив  поставку товарної сої наступним чином:

15.12.2005 року у кількості 25040 кг на суму 32051,20 грн.;

15.12.2005 року у кількості 23190 кг на  суму 29683,20 грн.;

20.12.2005 року у кількості 25410 кг на суму 32524,80 грн.;

21.12.2005 року у кількості 23 235 кг на суму 29740,80 грн.,

а всього у загальної кількості 96 875 кг на загальну суму 124 000,00 грн.

Факт виконання зобов'язання з боку ТзОВ "Геліос-1" підтверджується видатковими накладними № 194 від 15.12.2005р., № 193 від 15.12.2005р., № 203 від 20.12.2005р., № 204 від 21.12.2005р. та товарно-транспортними  накладними № 548479 від  15.12.2005р., № 548478 від 15.12.2005р., № 548484 від 20.12.2005р., № 548486 від 12.12.2005 року.

Покупець (позивач по первинному позову, ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт") зобов'язання  щодо оплати вищезазначеного товару виконав у повному обсязі згідно здійснених поставок на суму 124 000,00 грн., що підтверджується  виписками з банківської кореспонденції.

Як зазначалось вище, за умовами пункту 4.3. Договору поставка товару здійснюється відповідно до письмових замовлень (заявок) покупця. 22 грудня 2005 року ТзОВ "ТД "Сільгосппродукт" зробило письмове замовлення  ТзОВ "Геліос-1" (вих.№ 44/12 від 22.12.2005р.), у якому просило поставити йому 26.12.2005 року сою товарну у кількості 50 тон у відповідності до договору купівлі-продажу № 14-12/05-1с від 14.12.2005 року.

ТзОВ "Геліос-1" це зобов'язання  за договірними умовами не виконало, що змусило ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" звернутися до суду з позовом про стягнення неустойки у розмірі 128 000,00 грн. на підставі  положень пункту 6.1.6. договору купівлі-продажу  від 14.12.2005 року.

ТзОВ "Геліос-1" не визнаючи позовні вимоги, просить суд звернути  увагу на наступні обставини.

Як зазначає представник відповідача в судовому засіданні, ТзОВ "Геліос-1" після отримання замовлення від ТзОВ "ТД "Сільгосппродукт" від 22.12.2005 року, у  зимовий період (грудень 2005-лютий 2006рр.)  через судові кліматичні умови пов'язані  з різким зниженням температури навколишнього середовища та снігопад, не міг привести в робочий стан автомобілі-перевізники, які робили на солярці у зв'язку з замерзанням дизельного пального.

Перевезення сої у той час з використанням автомобілів  з бензиновими двигунами, у кількості 1000 тон за маршрутом Херсонська-Полтавська області  при морозі 25 градусів нижче нуля, було б збитковим для підприємства, оскільки затрати у цьому випадку будуть складати 192 000,00 грн. Вищенаведене підтверджене  бухгалтерською довідкою. (т.1 а.с.69).

Представник ТзОВ "Геліос-1" також стверджує, що навіть у разі виконання замовлення позивача, це призвело б до порушень умов договору у зв'язку  з зниженням якісних  показників товарної сої, зниження її вартості та можливої відмови покупця від продукції з підвищеною вологістю у зв'язку з несприятливими  погодними умовами.

В ході розгляду даної справи з метою повного. об'єктивного та всебічного з'ясування  обставин справи та перевірки їх доказами, була призначена судова експертиза щодо наявності форс-мажорних обставин в період грудня 2005-січня 2006 років, проведення  якої було доручено Херсонській Торгово-Промисловій палаті. На вирішення експертів були поставлені наступні питання:

1. Чи мали наявність форс-мажорні обставини в період грудень 2005 року - січень 2006 року.

2. У разі наявності форс-мажорних обставин чи можлива доставка вантажів сільськогосподарської продукції, а саме сої товарної автомобільним транспортом маршрутом м.Каховка, Херсонської області - село Пісчане Кременчукського району Полтавської області.

3. Чи могли бути знижені якісні показники сої товарної під час поставки в період грудень 2005 року - січень 2006 року по зазначеному маршруту.

4. Чи позначилося б зниження таких показників на вартість сої товарної.

За клопотанням експертів Херсонської Торгово-Промислової палати до участі  у проведені експертизи був  залучений експерт Херсонської обласної Державної хлібної інспекції. Виводи проведеної експертизи полягають у наступному.

Завантаження автотранспорту зі складу  через ланцюг транспортерів на вантажівки,  при погоді з опадами у вигляді  дощу і мокрого снігу, мітелях, посиленому рівні вітру могла  призвести до зволоження насіння  сої та призвести до збільшення вологості вантажу.    У подальшому покупець  мав би право не прийняти цей товар або  вимагати зниження ціни на дану партію товару, а продавець  був би зобов'язаний замінити неякісну партію товару, а також нести усі витрати пов'язані з відмовою покупця від товару по причині невідповідності його якості умовами даного договору.

За таких обставин суд погоджується з висновками  експертизи про те, що у грудні 2005 року - січні 2006 років мали місце форс-мажорні  обставини, які обумовили неможливість виконання з сторони ТзОВ "Геліос-1" господарських зобов'язань щодо умов  договору купівлі-продажу № 14-12/05-1с від 14.12.2005 року.

Таким чином, при умові дійсності договору № 14-12/05-1с, за обставин, які склались через  погоджені умови в Херсонській області взимку 2005-2006 років, позовні вимоги ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" щодо стягнення неустойки  слід було б вважати такими, що не підлягають задоволенню, оскільки  на той час мали  місце форс-мажорні обставини, які не дозволяли ТзОВ "Геліос-1" виконати свої господарські  договірні зобов'язання  з причин, які були непідвласні відповідачу.

Відповідно до положень статті 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю  його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна з сторін не відповідає.

При розгляді даної справи та перевірці позовних вимог сторін, дотримання ними норм діючого законодавства у процесі  договірної господарської діяльності суд  встановив наступні обставини.

Відповідно до установчого договору  від 23 березня 1999 року фізичні особи Александров В.Б. та Горстка Ю.В. є засновниками  та учасниками товариства з обмеженою відповідальністю з назвою "Геліос-1". Статут підприємства "Геліос-1" затверджений зборами учасників (протоколом №1 від 23.03.1999р.) та  зареєстрований у виконкомі  Каховської міської ради народних депутатів (реєстраційний номер № 584 від 30.03.1999р.)

Відповідно до протоколу № 1  зборів учасників ТзОВ "Геліос-1" від 10.10.1999 року Горстка Ю.В. більшістю голосів обраний  директором ТзОВ "Геліос-1". Наказом № 1 від 10.10.1999 року Горстка Ю.В. призначений директором ТзОВ "Геліос-1". Органом управління майном та учасниками зборів підприємства з громадянином Горстка Ю.В. укладений та підписаний контракт, як з керівником підприємства ТзОВ  "Геліос-1", у якому визначені права та обов'язки  сторін  з строком дії до 23.03.2010 року.

Згідно цього контракту керівник здійснює поточне управління підприємством, є його повноважним  представником, який діє на засадах єдиноначальності, підзвітний зборам учасників  підприємства. Керівник  наділений правом діяти від імені підприємства, укладати господарські угоди, користуватися правом розпорядження коштами підприємства.

Статутом підприємства - ТзОВ "Геліос-1" передбачено (пункт 4.13.), що тільки директор має право керувати поточною діяльністю підприємства, самостійно вирішуючи всі питання, крім тих, що належать до компетенції зборів Учасників. Він діє  від імені  підприємства без доручення, представляє його інтереси в інших  підприємствах, організаціях, державних органах, особисто від його імені укладає договори.

З тексту договору № 14-12/05-1с вбачається, що він від імені ТзОВ  "Геліос-1" підписаний заступником директора цього підприємства Каримовим З.К.. Згідно посадової інструкції заступника директора ТзОВ "Геліос-1" № 02, затвердженої 04.12.2004 року директором  даного підприємства Горсткою Ю.В., що стосується  конкретної особи - Каримова  З.К., вона містить у собі такі дані. Заступник директора повинен знати порядок заключення  і  виконання  господарських  та фінансових договорів. Він же повинен здійснювати керівництво  фінансово-господарською діяльністю підприємства в області матеріально-технічного забезпечення, заготівлі і зберігання  сировини, збуту продукції  на ринку і по договорам поставки, транспортного і адміністративно-господарського обслуговування, забезпечуючи  ефективне і цільове використання матеріальних і фінансових  ресурсів, зниження їх  втрат, прискорення обігу оборотних коштів. Заступник директора має право участі у підготовці проектів  наказів, інструкцій, вказівок, кошторисів, договорів і інших  документів, пов'язаних з  фінансово-господарською  діяльністю підприємства. Він  також наділений правом заключати   і підписувати господарські договори при наявності належним чином оформленої довіреності, що підписана директором підприємства та завірена печаткою підприємства.

У тому ж документі є дані, що інструкція узгоджена з начальником юридичного відділу ТзОВ "Геліос-1" і з нею  особисто ознайомлений 04.12.2004 року Каримов З.К., про що свідчить його особистий підпис.

Вищезазначені обставини дають  суду прийти до висновку про те, що  договір № 14-12/05-1с від  14.12.2005 року між ТзОВ "Геліос-1" та ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" є  правочином  вчиненим з перевищенням службових  повноважень з боку заступника директора ТзОВ "Геліос-1" Каримовим  З.К.. Директор ТзОВ "Геліос-1"  Горстка Ю.В. повноважень своєму   заступнику Каримову З.К. на  підписання вказаного  договору не надавав, у подальшому дії  заступника директора щодо виконання  умов договору купівлі-продажу не схвалював, що підтверджується  відсутністю підписів директора  ТзОВ "Геліос-1" Горстка Ю.В. як на самому договорі від 14.12.2005 року, так і інших документах: накладних на товар, товарно-транспортних накладних, облікових бухгалтерських документах.

Навпаки, досліджені  судом документи, якими є накладні  № 193 від 15.12.2005 року, № 194 від 15.12.2005 року, № 203 від 20.12.2005 року, № 204 від 21.12.2005 року, а також лист ТзОВ "Геліос-1" за вих.№ 258 від 26.12.2005 року відносно виконання договірних зобов'язань, свідчать про те, що усі вони підписані від імені керівника сторони-продавця за договором  №14-12/05-1с від 14.12.2005 року заступником директора ТзОВ "Геліос-1" Каримовим З.К., який  від початку до кінця керував цими господарськими  правовідносинами сторін, у  які вступили ТзОВ "Геліос-1" та ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" у грудні 2005 року з  приводу купівлі-продажу  товарної сої врожаю 2005 року.

Таким чином, договір купівлі-продажу № 14-12/05-1с є господарським зобов'язанням двох суб'єктів господарювання (правочином), укладеним з порушенням господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), тобто, з порушенням діючого законодавства, а саме - укладений особою, яка не мала достатніх повноважень для укладення  вказаного правочину.

Зі змісту закону спливає, що зміст вказаної вище компетенції (господарської компетенції - спеціальної правосуб'єктності) конкретного учасника господарських відносин складають його права та обов'язки, встановлені законодавством,  статутом, засновницьким договором, контрактом з керівником, протоколом зборів по призначенню керівника. Але якщо суб'єкт господарювання вступив у зобов'язальне правовідношення і при цьому  вийшов за межи своїх цілей і завдань, встановлених установчими  документами, то таке зобов'язання повинне бути визнане недійсним.

У відповідності до положень ст.ст.173-174 Господарського кодексу України - господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання  можуть  виникати з підстав, передбачених  цим Кодексом, і у тому числі - з господарського договору.

На підставі ст.ст.65, 89 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо  господарського використання свого майна і участі в управлінні колективом. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник  або уповноважений ним орган призначає керівника, з яким укладає договір (контракт), в якому визначаються права, обов'язки та відповідальність керівника.

Згідно діючого законодавства статут юридичної особи встановлює  межи її діяльності, вказуючи на ті  дії, які повинні та можуть бути  здійсненні даним суб'єктом цивільного права. У випадку, якщо угода укладена від імені  юридичної особи її керівником, яка протирічить його цілям і завданням, або посадовою особою, яка вийшла за межи своїх  службових повноважень, встановлених статутом, вона визнається недійсною.

Крім того, згідно до  приписів пункту 9 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/ПЇ від 12.03.1999 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" підписання особою (органом юридичної особи) угоди без відповідних повноважень, а також з порушенням наданих їй повноважень може згідно зі статтею 48 Цивільного кодексу (ЦК УРСР, 1963) бути підставою для визнання укладеної угоди недійсною як такої, що не відповідає вимогам закону.

Пунктом 9.1. Роз'яснень визначено, що письмова угода може бути укладена від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акту. Особа призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час укладення угод діє у межах свої компетенції без довіреності.

Угода укладена представником юридичної особи або керівником її відособленого підрозділу без належних повноважень на її укладення або з перевищенням цих повноважень, повинна бути визнана недійсною як така, що виходить за межи, встановлені Статутом підприємства, протирічить встановленим цілям його діяльності.

Оскільки сторона, з якою укладено угоду, знала або повинна була знати про відсутність у представника другої сторони відповідних повноважень, то її засновані на цій угоді вимоги до другої сторони (від імені якої укладено угоду) задоволенню не підлягають. При цьому припущення про те, що сторона, з якою укладено угоду, знала або повинна була знати про відсутність у представника юридичної особи або керівника її відособленого підрозділу повноважень на укладення угоди, ґрунтується на її обов'язку перевіряти такі повноваження.

У відповідності до положень ст.ст.203, 215 ЦК України недійсним є правочин, який не відповідає вимогам закону.

В даному випадку, при укладенні оспорюваної угоди заступник директора ТзОВ "Геліос-1" Каримов  З.К., який  на час її укладання займав зазначену посаду, діяв з перевищенням своїх повноважень, питання щодо узгодження умові договору, права підписання договору з керівником ТзОВ "Геліос-1" та з керівництвом  підприємства не проводив, довіреність від нього на підписання угоди з ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" не отримував.

Згідно з нормами ст.241 ЦК України, право чин, вчинений працівником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі схвалення правочину цією особою. Позивач мав звернутися за схваленням правочину до особи, від імені якої діяв представник, але він цього не зробив. В функціональні обов'язки заступника директора Каримова З.К. не входять обов'язки по укладенню та підпису договорів купівлі-продажу. В підтвердження відсутності повноваження підпису господарських договорів, ТОВ "Геліос-1" надано в справу копія посадової інструкції № 02 заступника директора Каримова З.К.

Підписання особою угоди без відповідних  повноважень, а також з порушенням наданих їй повноважень згідно з ст.203 ЦК України може бути підставою для визнання укладеної угоди недійсною.

Відповідно до ч.1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, моральним засадам суспільства, але  заступником  директора підприємства - ТзОВ "Геліос-1" ці вимоги закону були  порушені, оскільки, згідно  статті 25 ЦК України, яка діяла  на час підписання договору купівлі-продажу від 14.12.2005 року, фізична особа від імені юридичної  особи повинна була діяти лише  на підставі статуту, посадової  інструкції та у їх межах.

Згідно з п.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих  видів договорів.

Недотримання вимог закону при укладені даного виду договору призвело до наслідків, передбачених ст.207 ГК України, а саме недійсності господарського зобов'язання.

Загальні підстави і наслідки недійсності угод встановлені статтею 215 ЦК України, за якою недійсною визнається угода, що не відповідає вимогам закону. Правило, встановлено цією нормою, повинно застосовуватись в усіх випадках, коли угода вчинена з порушенням закону і не підпадає  під дію інших  норм,  які встановлюють  спеціальні підстави та наслідки  недійсності угод.

Отже, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угод; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно роз'яснення ВГСУ № 02-5/11 від 12.03.1999 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними", господарським судам у вирішенні спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними, необхідно врахувати, зокрема, таке: угоди, які містять порушення закону, не породжують будь-яких бажаних сторонами результатів, незалежно від рішення суду і волі сторін та їх вини в укладенні протизаконної угоди.

У відповідності до положень ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, або відшкодувати вартість того що одержало.

За таких  обставин ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" повинно повернути ТзОВ "Геліос-1" 96875 кг сільськогосподарської  продукції - сої товарної, а ТзОВ "Геліос-1"повинно повернути ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" 124000,00 грн..

Судові витрати по справі суд стягує з ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт" на користь ТзОВ "Геліос-1", оскільки позов останнього судом задовольняється, а позов первинного позивача залишається без задоволення.

На підставі викладеного, вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сільгосппродукт" відмовити.

2. Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1" задовольнити.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 14-12/05-1с від 14 грудня 2005 року між ТзОВ "Геліос-1" та ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт".

4. Зобов'язати ТзОВ "Торговий дім "Сільгосппродукт"  та ТзОВ "Геліос-1"  повернути один одному  все, що вони отримали за умовами  договору № 14-12/05-1с від 14 грудня 2005 року.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сільгосппродукт", 02260, м.Київ, вул.Магнітогорська, 1 оф.302, , р/р.2539  в КРУ КБ "Приватбанк" м.Київ, МФО 321842 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос-1",  74800, м.Каховка, Семенівське шосе, 1, , р/р.260018177 в ХОД АППБ "Аваль" м.Херсон, МФО 352093 - 102,00 грн. (сто дві грн. 00 коп.) сплати державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам по справі.

Суддя                                                                                      С.В.Скобєлкін

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України                       02.07.2007 року