Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2007
р.
Справа № 13/714-06

колегія суддів у складі

головуючого судді Шепітько І.І.,
судді Лакізи В.В., судді Токара М.В.

при секретарі Саутенко К.О.

за участю представників сторін:

позивача -Масіча Ю.В. за дорученням
№ 299 від 20.10.2006 року

відповідача -Шелухіна О.В. за
дорученням № 249 від 19.12.2006 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу позивача (вхідний НОМЕР_1) на ухвалу господарського суду Сумської
області від 21 грудня 2006 року по справі

за позовом Приватного
інженерно-сервісного центру „Кварк”, м.Суми

до Сумського
філіалу Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту
„НДІпроектреконструкція”, м.Суми

про визнання договору недійсним

встановила:

Ухвалою господарського суду
Сумської області від 21 грудня 2006 року (суддя Лиховид Б.І.) провадження у
справі припинено.

Позивач з ухвалою господарського суду
першої інстанції не погодився,  звернувся
до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить ухвалу господарського суду Сумської області від 21 грудня 2006 року
скасувати та передати справу до господарського суду Сумської області для
розгляду, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм
процесуального права. Вказує на те, що відповідно до роз'яснення Вищого
господарського суду України № 02-5/612 від 23.08.1994 року “Про деякі питання
практики застосування статей 80 та 81 ГПК України” перелік підстав припинення
провадження у справі та залишення позову без розгляду є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає, а саме: Провадження у справі підлягає припиненню з
посиланням на п.1 ст.80 ГПК України якщо при розгляді справи буде
встановлено,  що спір не підвідомчий
господарському суду. За таких обставин, позивач вважає, що місцевий господарський
суд дійшов невірного висновку і не замінив первісного відповідача належним
відповідачем.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу
зазначає, що ухвала господарського суду Сумської області від 21 грудня 2006
року відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним матеріалам справи,
просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без
задоволення. Вказує на те, що відповідно до довідки Головного управління
статистики у м. Києві ЄДРПОУ № 1354 від 02.02.2005 року Сумський філіал
Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту
„НДІпроектреконструкція” не має статусу юридичної особи, у зв'язку з чим, даний
спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила
наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21 грудня 2006 року
(суддя Лиховид Б.І.) провадження у справі припинено на підставі п.1 ст.80 ГПК
України.

Приймаючи оскаржувану ухвалу господарський суд Сумської
області виходив з того, що  відповідно до
довідки Головного управління статистики у м. Києві ЄДРПОУ № 1354 від 02.02.2005
року Сумський філіал Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального
інституту „НДІпроектреконструкція” не має статусу юридичної особи. Відповідно
до ст.1, 21 ГПК України стороною в господарському процесі може бути
підприємство чи організація, що набули статус юридичної особи у встановленому
законом порядку. У зв'язку з тим, що відповідач не є юридичною особою, місцевий
господарський суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України.

Проте, зазначені висновки господарського суду на думку колегії суддів не
відповідають нормам процесуального права виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
Приватний інженерно-сервісний центр „Кварк” звернувся до господарського суду
Сумської області з позовом до Сумського філіалу Державного науково-дослідного
та проектно-вишукувального інституту „НДІпроектреконструкція” про визнання
недійсним з 16 грудня 2004 року Договору оренди державного майна від 25.12.2003
року.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі:1)  справи
у  спорах,  що
виникають  при  укладанні, зміні, розірванні  і виконанні господарських договорів, у тому
числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про
приватизації державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні
стандартів  та  технічних умов;спорів про  встановлення цін на продукцію (товари),  а також тарифів на послуги  (виконання
робіт),  якщо  ці
ціни  і  тарифи відповідно  до
законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів,
що  виникають  із
публічно-правових   відносин   та віднесені   до
компетенції   Конституційного   суду
України  та адміністративних
судів;інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних
договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про
банкрутство;3)справи  за  заявами
органів  Антимонопольного  комітету України,  Рахункової
палати  з  питань,
віднесених законодавчими актами до їх компетенції;4)  справи,
що  виникають  з корпоративних відносин у спорах між
господарським  товариством  та
його  учасником  (засновником, акціонером),  у
тому  числі  учасником,
який вибув,  а також між
учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані  із створенням,  діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових
спорів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що господарський суд дійшов безпідставного висновку про те, що спір про
визнання недійсним договору оренди державного майна не підлягає вирішенню в
господарських судах України.

Згідно зі ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх
підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням  сторони
або  за  своєю ініціативою до участі у справі іншого
відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов
подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом,  може за згодою позивача, не припиняючи
провадження у справі,  допустити заміну
первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення  іншого
відповідача  чи  заміну неналежного відповідача  виноситься
ухвала,  і  розгляд
справи   починається заново.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, господарський суд
Харківської області не забезпечив
належного виконання приписів чинного законодавства та безпідставно
припинив провадження у даній справі.

На підставі наведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Сумської області від 21
грудня 2006 року прийнята при неправильному застосуванні норм процесуального
права, у зв'язку з чим, підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до
господарського суду Сумської області.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п.2 ч.1
ст.103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 ГПК України

постановила:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 21 грудня 2006 року у
справі  № 13/714-06  скасувати та справу передати на розгляд
місцевого господарському суду Сумської області.

Головуючий суддя
(підпис)
Шепітько І.І.

суддя           (підпис)
Лакіза В.В.

суддя           (підпис)
Токар М.В.