ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  27/265

25.06.07

За позовом                 Приватного підприємства «Продторг-Тернопіль»

до                                 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Транс»

про                               стягнення 3897,91 грн.

Суддя: Дідиченко М.А.

Секретар: Приходько Є.П.

Представники:

від позивача               Вербицький О.Р. –довіреність № 26 від 02.06.07р.

від відповідача           не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про відступлення права вимоги від 31.01.07р. у розмірі 3500,00 грн. –основного боргу, 325,50 грн. –індексу інфляції та 72,41 грн. –3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.07р. було порушено провадження у справі та призначено розгляд на 13.06.07р.

Сторони у судове засідання не з'явились та не виконали вимог суду, викладених в ухвалі суду від 18.05.07р.

Ухвалою суду від 13.06.07р. розгляд справи відкладено на 25.06.07р.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та надав суду довідку управління статистики про знаходження відповідача у ЄДРПОУ.

Відповідач у судове засідання не з’явився та не виконав вимоги суду, викладені в ухвалах від 18.05.07р. та від 13.06.07р.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  суд –

ВСТАНОВИВ:

12.09.2006р. між відповідачем та Приватним підприємством «Торговий дім Тернопіль»було укладено Договір –заявку № 1 (далі –договір), відповідно до умов якого Приватне підприємство «Торговий дім Тернопіль»зобов’язувалось здійснити перевезення вантажу, а відповідач зобов’язувався оплатити вищевказане перевезення.

Згідно умов договору, відповідач зобов’язувався сплатити вартість перевезення у розмірі 3500,00 грн. протягом сими днів після пред’явлення оригіналів документів.

Виконуючи умови договору, Приватне підприємство «Торговий дім Тернопіль»здійснило перевезення вантажу, що підтверджується підписаним повноважними представниками сторін Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1209-0001 від 12.09.06р., який доданий до матеріалів справи.

У встановлений договором строк, відповідач не розрахувався з Приватним підприємством «Торговий дім Тернопіль».

На підставі наданих позивачем доказів, судом встановлено, що між позивачем  та Приватним підприємством «Торговий дім Тернопіль»31.01.07р. було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Приватне підприємство «Торговий дім Тернопіль»передало позивачу право вимоги за Договором –заявкою № 1 від 12.09.06р. та Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1209-0001 від 12.09.06р.

Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України).

19.02.07р. відповідач направив відповідачу лист-повідомлення № 26 про зміну кредитора у зобов’язанні, у якому також просив погасити суму заборгованості.

Вищевказаний лист-повідомлення відповідач отримав 01.03.07р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відповіді на лист-повідомлення не надіслав, заборгованість не погасив.

Відповідно до ч.5 ст. 306 Господарського кодексу України, загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються Господарським кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст. 307 ГК України).

Перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст. 313 ГК України).

Згідно ч.1 ст. 311 ГК України, плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов'язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вищевказаного, суд вважає заборгованість відповідача у розмірі 3500,00 грн. доведеною та обґрунтованою.

У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 72,41 грн. та індекс інфляції у розмірі 325,50 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

Позивач додав до позовної заяви розрахунок 3% річних та індексу інфляції, який суд вважає обґрунтованим та вчиненим з урахуванням вимог чинного законодавства України.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення 3% річних та індексу інфляції у повному обсязі.

Згідно зі ст.49 ГПК України, при задоволенні позову держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Приймаючи до уваги вищезазначене та керуючись ст.ст. 33,34,49,82-85 Господарського процесуального кодексу, ст.ст. 525,526,837,854 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.    Позов задовольнити повністю.

2.   Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Транс»(02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5 Б, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного підприємства «Продторг-Тернопіль»(46010, м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, ) суму заборгованості у розмірі 3500,00 грн., 3% річних у розмірі 72,41 грн., суму індексу інфляції у розмірі  325,50 грн.,  державне мито у розмірі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень, 00 коп.).

3.    Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                        М.А. Дідиченко

Дата підписання рішення 27.06.07р.