ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2007 р.
№ 46/238-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                            Середенко Р.В. довіреність від 18.10.2006

відповідача                                        Ревунов О.В. довіреність № 172
від 01.08.2007

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківський інститут управління”

на  постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2007

у справі

господарського суду
№ 46/238-06

Харківської області

за  позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківський     економіко  -  правовий університет”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківський інститут управління”

про

за зустрічним позовом

до

про

стягнення 50 238,31 грн.

Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківський інститут управління”

Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківський     економіко  -  правовий університет”

визнання договору недійсним

Рішенням господарського суду Харківської області (суддя Ільїн О.В.) від 07.08.2006 у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 (колегія у складі суддів: Шевель О.В., Бухан А.І., Демченко В.О.) вказане рішення скасовано, прийнято нове рішення, яким первісний  позов задоволено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2007, Товариство з обмеженою відповідальністю “Харківський інститут управління” звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що апеляційною інстанцією були допущені  порушення  норм матеріального та процесуального права, просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 скасувати, а рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2006 як законне й обґрунтоване залишити без змін.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю “Харківський економіко - правовий університет” зазначило прохання залишити касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківський інститут управління” без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю  “Харківський економіко-правовий університет” заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківський інститут управління” про стягнення 50 238,31 грн., у тому числі 46 000 грн. основного боргу, 2 945,27 грн. пені, 828 грн. інфляційних та 465,04 грн.  3% річних.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на те, що уклав з відповідачем договір найму навчальних приміщень № 1/12-06 від 01.02.2006, на підставі якого передав відповідачу навчальні приміщення загальною площею 1 792,81 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Гагаріна, 187. Доказом того, що спірні приміщення передані відповідачу, за твердженням відповідача, є акт приймання-передачі об’єкта від 01.02.2006. Оскільки, як стверджує позивач, відповідач за користування орендованими приміщеннями плату не сплатив, тому він просить суд стягнути заявлену суму у примусовому порядку.

Товариством з обмеженою відповідальністю “Харківський інститут управління” заявлено зустрічний позов про визнання договору № 1/12-06 від 01.02.2006 недійсним, оскільки в цьому договорі, на його думку, відсутні істотні умови такого виду угод.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України,  якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Із змісту рішення випливає, що суд першої інстанції первісний позов по суті не розглянув, оскільки не дослідив обґрунтованість твердження первісного позивача щодо фактичної передачі у користування спірних приміщень відповідачу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційна інстанція не зазначила мотиви незастосування ст. 215 ЦК України і разом з тим не зазначила правомірність застосування цієї статті судом першої інстанції, що є порушенням вимог ст. 105 ГПК України.

Як вбачається з рішення та постанови, суди першої та апеляційної інстанції неповно дослідили договір найму навчальних приміщень № 1/12-06 від 01.02.2006, укладений між сторонами. Зокрема, судами не досліджено п. 3.4 договору, в якому зазначено, що сторони повинні щомісячно складати акти про надання послуг. Якщо сторони складали цей акт, то суд повинен дослідити його зміст, якщо не складали, то слід з’ясувати, чому так сталося. Відповідно до п. 4.2 договору плата за користування приміщеннями здійснюється наперед - не пізніше 2-3 числа кожного поточного місяця. Проте, суди не з’ясували, з яких причин не виконано вказану умову договору.

За твердженням скаржника, хоча акт приймання-передачі спірних приміщень було підписано сторонами, фактично ці приміщення йому не передані.

З огляду на зазначене, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що прийняті у справі судові рішення неповно відображають обставини, які мають значення для справи, а висновки про встановлені обставини і відповідні правові наслідки не є вичерпними, тому рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи суду необхідно прийняти до уваги зазначені вище зауваження, належним чином встановити фактичні обставини справи, дати їм правову оцінку та, в залежності від встановленого, прийняти відповідне рішення, виклавши його згідно вимог чинного процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 3 ст. 1119, ст. 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  "Харківський інститут управління" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 та рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2006 у справі № 46/238-06 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий  суддя                                                                          В.Карабань

судді                                                                                                    Л.Ковтонюк

В.Чабан