ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 липня 2007 р.

№ 7/142-39/212

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., -головуючого,

Мамонтової О.М.,

Панової І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Львівського регіонального управління Банку
"Фінанси та кредит", ТОВ

на постанову

Львівського апеляційного господарського
суду   від  14 травня 2007 року

у справі  господарського суду

№ 7/142-39/212
Львівської області

за заявою

Державної податкової інспекції у
Яворівському районі Львівської області

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колосс"

про

визнання банкрутом,

арбітражний керуючий

ОСОБА_1,

за
участю представників сторін:

Банку
"Фінанси та Кредит" -Грек А.В. (дов. від 09.10.2006 р.);

встановив:

У липні 2002 року ДПІ у Яворівському
районі Львівської області звернулася до суду із заявою про порушення справи про
банкрутство ТОВ "Колосс" посилаючись на наявність податкового боргу у
розмірі 202 085,95 грн., який боржником не погашено, а також на відсутність
боржника за вказаною у статутних документах адресою.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 19.07.2002 р. заяву прийнято до розгляду, порушено
справу про банкрутство боржника на підставі ст. 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",
введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено дату підготовчого
засідання.

Постановою господарського суду
Львівської області від 09.08.2002 р. ТОВ "Колосс" визнано банкрутом і
відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_2, якого зобов'язано  здійснити
процедуру ліквідації, надати звіт  про
виконану роботу.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 28.12.2003 р. строк ліквідаційної процедури продовжено
до 30.07.2004 р., зобов'язано ліквідатора надати суду документально
підтверджений звіт про виконану роботу.

У зв'язку з нез'явлення в судове
засідання ліквідатора та непредставлення звіту про виконану роботу
господарським судом Львівської області розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду Львівської
області від 17.02.2005 р. провадження у справі про банкрутство ТОВ
"Колосс" зупинено до завершення розслідування кримінальної справи №
182-0415 та розгляду справи № 4/1583-4/120, оскільки звершення ліквідаційної процедури
неможливе до розгляду вказаних справ.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 12.02.2007 р. провадження у справі поновлено, призначено
дату судового засідання.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 19.03.2007 р. (суддя Гриців В.М.) арбітражного керуючого
ОСОБА_2 увільнено від виконання повноважень ліквідатора боржника, ліквідатором
призначено ОСОБА_1, якого зобов'язано надати звіт про виконану роботу.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.05.2007 р. (колегія суддів у складі: Михалюк О.В.
-головуючий, Новосад Д.Ф., Мельник Г.І.) ухвалу господарського суду Львівської
області від 19.03.2007 р. залишено без змін.

В касаційній скарзі Львівське
регіональне управління Банку "Фінанси та кредит" ТОВ просить
скасувати пункти 2, 3 ухвали господарського суду Львівської області від
19.03.2007 р. щодо призначення ліквідатором банкрута  ОСОБА_1 та
постанову Львівського апеляційного господарського суду. В обґрунтування
посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме ст.
43 ГПК України та ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права
судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом",   ліквідація -
припинення діяльності  суб'єкта  підприємницької діяльності,  визнаного
господарським  судом  банкрутом,
з  метою здійснення  заходів
щодо   задоволення   визнаних
судом   вимог кредиторів шляхом
продажу його майна. А ліквідатор -
фізична   особа,  яка
відповідно  до  рішення господарського суду організовує
здійснення ліквідаційної процедури боржника,
визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог
кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Місцевий господарський суд, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
призначаючи ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 виходив
з того, що вказану кандидатуру запропоновано Львівським обласним відділом з питань
банкрутства.

Разом з тим, як вбачається з
матеріалів справи, Львівським регіональним управлінням Банку "Фінанси та
кредит", ТОВ 06.03.2007 р. направлено на адресу суду клопотання про
призначення ліквідатором ТОВ "Колосс" арбітражного керуючого ОСОБА_3.  Дане клопотання ні судом першої інстанції, ні
судом апеляційної інстанції розглянуто не було. В судових рішеннях відсутнє
обґрунтування щодо відхилення
запропонованої кандидатури. При цьому суди послалися на ст. 2 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом". Однак, даною статтею регулюється порядок призначення
розпорядника майна стосовно державних підприємств або підприємств, у статутному
фонді яких частка державної власності перевищує 25%, кандидатура якого вимагає  попереднього погодження з Державним
департаментом з питань банкрутства.

Разом з тим з матеріалів справи
вбачається, що кандидатуру арбітражного керуючого  ОСОБА_3 було обговорено на зборах кредиторів
10.02.2007 р. і це рішення було подане до господарського суду 06.03.2007 р.
(а.с. 16 т. 2).

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій при винесенні
оскаржуваних судових рішень не було досліджено наявність чи відсутність в
статутному форді ТОВ "Колосс" частки державного майна, а також не
наведено обґрунтувань щодо ідхилення кандидатури ліквідатора ОСОБА_3.,
запропонованої зборами кредиторів боржника, про що Львівським регіональним
управлінням Банку "Фінанси та кредит", ТОВ заявлено в клопотанні.

Беручи до уваги, що вказані
обставини не були предметом судового розгляду при розгляді господарським судом,
правова оцінка їм не надавалась, колегія суддів зазначає, що оскаржувані судові
рішення прийняті з порушенням принципу всебічного, повного і об'єктивного розгляду
в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, як того вимагає ст.43
ГПК України.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, постанову суду апеляційної
інстанції та ухвалу суду першої інстанції слід скасувати з передачею справи на
новий  розгляд до господарського суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119 - 11111  Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Львівського
регіонального управління Банку "Фінанси та кредит", ТОВ задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
господарського сулу від 14.05.2007 р. та ухвалу господарського суду Львівської
області від 19.03.2007 р. у справі № 7/142-39/212 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Львівської області.

Головуючий
-
М.І. Хандурін

Судді
О.М. Мамонтова

І.Ю.
Панова