ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

31.05.07                                                                                           Справа  № 16/17

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                         Дубник О.П.,

Слуки М.Г.

при секретарі   Горбач Ю.Б.,

За участю представників сторін:

від скаржника (позивача): –Ковач Д.Д., Лобанов І.С.

від відповідача: не з’явився

Розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Серне»від 20.03.2007 року вих.№21

на постанову господарського суду Закарпатської області від 22.02.2007 року (підписана 05.03.2007 року), суддя О.В.Васьковський

у справі № 16/17,

за позовом Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Серне», с.Серне

до відповідача  Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції, м.Мукачево

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.04.2006 року

Особам, які беруть участь у справі, права і обов’язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено.

Постановою господарського суду Закарпатської області від 22.02.2007 року по справі №16/17 в позові С/г ТзОВ «Серне»відмовлено.

Суд першої інстанції у постанові вказує на те, що Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ не пов’язує залежність обов’язку сплати податків від стану рахунків суб’єкта господарювання-платника податку та не передбачає звільнення платників податків від відповідальності за порушення граничних строків сплати податкового зобов’язання у випадку накладення арешту на рахунки платника податку.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції Сільськогосподарське ТзОВ «Серне»подало   апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Закарпатської області від 22.02.2007 року по справі №16/17.

Зокрема апелянт вказує на те, що застосування податковим органом штрафних санкцій є неправомірним та безпідставним, в зв’язку з тим, що товариство не мало можливості перерахувати на спеціальні рахунки відповідні кошти, так як банківський рахунок наказом господарського суду Закарпатської області  від 01.04.03 року по справі №14/224 був арештований.

Представники скаржника (позивача) у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, проте надіслав до суду заперечення на апеляційну скаргу,  в якому просить постанову господарського суду Закарпатської області від 22.02.2007 року по справі №16/17 залишити без змін, вказуючи на те, що позивач відповідно до поданих декларацій з податку на додану вартість  у встановлені законом строки не сплачував узгоджену суму податкового зобов’язання, а тому до нього правомірно застосовано штраф. Поряд з цим, відповідачем відзначено те, що Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»не пов’язує залежність обов’язку сплати податків від фінансового стану суб’єкта господарювання та не передбачає звільнення платників податків від відповідальності за порушення граничних строків сплати податкового зобов’язання.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши наявні докази по справі, встановив наступне:

Мукачівською МДПІ проведено перевірку дотримання встановлених законодавством граничних термінів сплати податків, зборів та інших платежів Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Серне” по сплаті –податку на додану вартість за період 2003-2004р.р., про що 31.03.2006 року складено акт №148/16-40

Перевіркою встановлено порушення позивачем, яке полягало у несвоєчасній сплаті податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 41597,54 грн. на 418 днів.

На підставі вищевказаного акту перевірки Мукачівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.04.2006 року, яким позивача на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ за затримку на 418 календарних днів граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання в розмірі 40687,44 грн. зобов’язано сплатити штраф в розмірі 50% в сумі 20343,72 грн.

Не погоджуючись з рішенням податкового органу, позивач оскаржував вищевказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Мукачівської ОДПІ та ДПА у Закарпатській області. Проте, податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.04.2006 року залишено без змін.

Суд, заслухавши представників позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до підпункту 5.3.1. пункту 5.1. статті 5 Закону №2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання,  зазначену у поданій ним  податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем   відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього  Закону для подання податкової декларації.

Податкові зобов’язання, несвоєчасність сплати яких виявлено Мукачівською ОДПІ під час перевірки, виникли на підставі самостійно поданих позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 2002 року по 2004 рік. Перелік таких декларацій, вказаний в додатку до акту перевірки від 31.03.2006 року, який міститься в матеріалах справи.

Причиною затримки сплати сум податкового зобов'язання,  зазначених у поданих ним  податкових деклараціях з податку на додану вартість було те, що товариство не мало можливості перерахувати на спеціальні рахунки відповідні кошти, так як банківський рахунок був арештований, згідно постанови державної виконавчої служби Мукачівського районного управління юстиції про арешт коштів боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.03 року у процесі примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області №14/224 від 01.04.2003 року.

Таким чином, позивач суми податкового зобов'язання,  зазначені у поданих ним  податкових деклараціях з податку на додану вартість самостійно сплатити, з незалежних від нього причин, можливості не мав.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 195,196,198,202,205,207,209 п. 6.7 розділу VII КАС  України, суд,

постановив

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Серне»задоволити.

Постанову господарського суду Закарпатської області від 22.02.2007 року по справі №16/17  –скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задоволити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.04.2006 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              Якімець Г.Г.

Судді:                                                                      Дубник О.П.

Слука М.Г.