ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2007 р.
№ 42/74

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
М. Остапенка,

Є. Борденюк,
В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу
Акціонерна енергопостачальна компанія (АЕК) "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго"

на ухвалу
від 08.02.2007 року

господарського суду міста Києва

за заявою        АЕК "Київенерго" про видачу дублікату наказу

у справі
№ 42/74

за позовом
АЕК "Київенерго"

до
Комунального підприємства (КП) по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва

про
стягнення 96 512,63 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача
Побережець О.П. (дов. від 27.09.2006 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

АЕК "Київенерго" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з КП по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва 93 146,89 грн. основного боргу, 2 518,19 грн. інфляційних, 847,55 грн. річних; а всього 96 512,63 грн. заборгованості, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на порушення відповідачем грошових зобов'язань за укладеним між сторонами договором № 1010107 від 01.12.2002 року про постачання теплової енергії у гарячій воді.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.11.2003 року у справі                   № 42/74 (суддя П. Паламар) позовні вимоги задоволено частково, з КП по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва на користь АЕК "Київенерго" 64 565,09 грн. основного боргу, 2 518,19 грн. інфляційних, 847,55 грн. річних, 679,30 грн. витрат по сплаті державного мита та 83,05 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення суду був виданий наказ від 25.11.2003 року.

31.01.2007 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва із заявою про видачу дублікату наказу від 25.11.2003 року, мотивуючи свої вимоги втратою цього наказу згідно з довідкою № 6/71-05/1-90/15 від 31.01.2007 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2007 року у справі                   № 42/74 (суддя П. Паламар) в задоволенні заяви АЕК "Київенерго" відмовлено.

Ухвала суду мотивована посиланнями на пропуск стягувачем передбаченого ст. 118 Господарського процесуального кодексу України трирічного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, АЕК "Київенерго" посилається на порушення господарським судом першої інстанцій при винесенні оскаржуваної ухвали процесуальних норм права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання рішення від 11.11.2003 року господарським судом м. Києва 25.11.2003 року було видано наказ про стягнення з КП по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва на користь АЕК "Київенерго" 64 565,09 грн. основного боргу, 2 518,19 грн. інфляційних, 847,55 грн. річних, 679,30 грн. витрат по сплаті державного мита та 83,05 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.06.2004 року здійснена заміна  КП по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва його правонаступником КП "Поділ-житло" на підставі ст. 25 ГПК України.

Постановою відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції від 07.02.2005 року повернуто стягувачу (АЕК "Київенерго") наказ господарського суду м. Києва від 25.11.2003 року на підставі ст.201 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з тим, що сума боргу бо зведеному виконавчому провадженню перевищує 10 000 000,00 грн., а отже стягнення відповідно до вищенаведеної норми права за зазначеною категорією справ провадиться Департаментом ДВС Міністерства юстиції України, і при цьому зазначено про можливість повторного пред'явлення виконавчого документу до виконання до 07.02.2008 року (а. с. 81).

Відмовляючи АЕК "Київенерго" в задоволенні поданої на підставі                        ст. 120 ГПК України заяви про видачу дублікату наказу, суд виходив з того, що заявником в порушення ст. 118 ГПК України пропущено строк для пред'явлення наказу до виконання, проте погодитись із таким висновком суду не можна.

Відповідно до статті 120 ГПК України, у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

В силу ст. 118 ГПК України виданий стягувачеві наказ може бути пред'явлено до виконання не пізніше трьох років з дня прийняття рішення, ухвали, постанови або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки виконання судового рішення або після винесення ухвали про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання. У цей строк не зараховується час, на який виконання судового рішення було зупинено.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", строк         пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

При цьому, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв’язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред’явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження").

Однак, відмовляючи в задоволенні заяви стягувача про видачу дублікату наказу з підстав подання такої заяви після закінчення строку, встановленого для пред’явлення наказу до виконання, господарський суд першої інстанції не врахував вимог зазначеної норми права та, виходячи з них, не з’ясував обставин щодо переривання строку давності пред’явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин, оскаржену ухвалу місцевого господарського суду не можна визнати законною й обґрунтованою, і тому вона підлягає до скасування з передачею справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи господарському суду м. Києва належить усунути зазначені недоліки, вжити заходів щодо всебічного, повного, об’єктивного вирішення спору, перевірити доводи сторін та розглянути заяву відповідно до вимог закону.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу АЕК "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2007 року у справі                   № 42/74 скасувати.

Справу направити до господарського суду міста Києва на новий розгляд.

Головуючий, суддя                                                                 М. Остапенко

Судді :                                                                                        Є. Борденюк

В. Харченко