АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.07.07
Справа  № 4/2366-21/339

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                                        Кордюк
Г.Т.

суддів
Давид
Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємця
ОСОБА_1.,м.Турка.

на рішення господарського суду  Львівської області  від 27.02.2007 року

у справі № 4/2366-21/339

за позовом ВАТ «Львівський хлібозавод №1»,м.Львів.

до    відповідача приватного
підприємця ОСОБА_1., м.Турка.

про  стягнення 1721,45 грн.

За участю представників:

від позивача  -не з”явився.

від відповідача -ОСОБА_1.- підприємець.

Рішення  господарського суду Львівської області  від 27.02.2007р. (суддя Судова-Хомюк Н.М.)
позов ВАТ «Хлібокомбінат №1»задоволено, стягнено з приватного підприємця
ОСОБА_1. 1217,90 грн. боргу,115,38 грн. пені, відшкодовано судові витрати, в
стягненні 20% річних відмовлено.

Суд мотивував  рішення тим, що відповідач свої
зобов»язання  щодо оплати за отриманий
товар не виконав, сума боргу підлягає стягненню,  на підставі п.5.5 договору підлягає стягненню
пеня.

Відмовляючи в
стягненні  20% річних, суд виходив з
того, що розмір відсотків суперечить
ст.625 ЦК України.

Не погоджуючись з
рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій  просить рішення суду скасувати, справу
направити  на новий розгляд, покликаючись,
що оплата  за отриманий товар ним
здійснена, про розгляд справи не був повідомлений   і не міг захищати свої права, оскільки
змінив місце проживання, в судовому засіданні
доповнив доводи  апеляційної
скарги, зазначив, що  з позовної  заяви не зрозуміло на які накладні
посилається позивач, на підставі чого виник борг в сумі 1217,90 грн., оскільки
незрозуміло на яку суму отримано товар, по яких накладних, відсутні документи,
які б свідчили про часткову оплату, а
тому вимоги  є необґрунтовані.

Крім того, покликається,
що згідно договоруНОМЕР_1 юр від 31.01.2005р. оплата повинна проводитись
протягом трьох банківських днів з моменту отримання продукції, а в розрахунку
пені неможливо встановити по яких накладних
і коли повинна здійснюватись проплата, оскільки  позивач не зазначив в позовній заяві підставу
отримання товару, а саме номери накладних, на яку суму отримано товар.

Заслухавши пояснення
відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали
справи і прийняте в ній судове рішення, Львівський апеляційний господарський
суд  вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково, виходячи
з наступного:

Відповідно  до п.5 ч.2 ст.54 ГПК України, позовна заява
повинна містити: виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються, законодавство на підставі якого подається позов.

В позовній заяві позивач
вказав, що відповідачем отримано по накладних товар і оплату не проведено.

Однак, в порушення  ст.54 ГПК України, позивач не виклав повністю
обставин справи та  не зазначив які
докази підтверджують дані обставини, в звязку
з чим суд апеляційної інстанції ухвалою від 14.06.2007р. зобв»язав  позивача подати обгрунтований  розрахунок боргу (зазначити  по яких накладних отримано продукцію і на яку
суму, коли проведено оплату і на яку суму) подати  обгрунтований
розрахунок пені, оскільки  в
позовній заяві зазначено лише  про
стягнення суми боргу 1217 грн., однак яким чином ця сума боргу виникла у
відповідача перед позивачем незрозуміло.

Крім того, згідно умов
договоруНОМЕР_1 юр (п.4.3 ), який
долучений  до позовної заяви,
вбачається, що оплата за отриманий товар повинна бути проведена на протязі
трьох банківських днів з моменту отримання продукції.А тому розрахунок пені
повинен проводитись  відповідно по кожній
накладній з урахуванням вимог п.6 ст. 232 ГК України.

Без обґрунтованого
розрахунку суми боргу і пені неможливо встановити  чи правильно
позивач визначив ціну позову (п.3 ст.54 ГПК України), а відтак від ціни
позову чи вірно сплачено держмито.

Приймаючи рішення про
стягнення з позивача суми боргу  і пені,
місцевий господарський суд  на вказані
обставини уваги не звернув, прийняв рішення при неповому з»ясуванні всіх
обставин справи, що відповідно до ст.104 ГПК України є підставою для
скасування  рішення суду.

Позивач на вимогу ухвали
суду  від 14.06.2007р. обґрунтованого
розрахунку боргу пені не подав, представник
в судове  засідання не з»явився,
тому позов підлягає залишенню без розгляду
на підставі п.5 ст.81 ГПК України.

Додаток на 28 аркушах,
які надійшли до суду 3.07.2007р., не є обґрунтованим розрахунком суми позову,
походження яких  і які обставини  вони підтверджують позивач не обґрунтував.

Приймаючи рішення про
відмову в стягненні 20% річних, суд мотивував, що даний розмір  відсотків суперечить ст.625 ЦК України.

Однак, не з»ясував, що
такий  відсоток сторони встановили  в п.5.5 договору, який у встановленому  порядку недійсним не визнано.

Відповідно до п.1 ст.83
ГПК України, господарський суд  приймаючи
рішення  має право визнати недійсним
повністю чи у певній частині пов»язаний з предметом спору, договір який
суперечить законодавству.

Однак, роблячи висновок,
що стягнення   20% річних суперечить
ст.625 ЦК України, місцевий господарський суд
договір в цій частині  недійсним
не визнав, а тому висновок  в цій
частині  не відповідає обставинам справи,
є невірний, зроблений при неповному з»ясуванні
обставин справи.

В зв»язку з неможливістю
визначити суму боргу, від якої відповідно до п.5.5 договору підлягають
стягненню річні  в розмірі 20%, позовні
вимоги в цій частині  також належить
залишити без розгляду.

Відповідно до п.5
ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити,
зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Якщо у позовній заяві
йдеться лише про стягнення зазначених спірних сум (тобто їх стягнення є не
додатковою, а єдиною позовною вимогою), і обґрунтований розрахунок стягуваної
суми відсутній, така заява підлягає поверненню господарським судом відповідно
до пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК.

В інших випадках, коли
вимога про стягнення сум штрафних санкцій, річних тощо є додатковою до основної
(наприклад, про стягнення заборгованості) і розрахунок зазначених сум
відсутній, суд, прийнявши позовну заяву, в порядку підготовки справи до
розгляду (стаття 65 ГПК) зобов'язує позивача надати такий розрахунок, за
необхідності - з матеріалами, які його обґрунтовують, а в разі їх неподання - з
урахуванням обставин конкретної справи застосовує зазначений припис пункту 5
частини 1 статті 81 ГПК або відмовляє в задоволенні позову (п.18 інформаційного
листа  ВГСУ від 11.04.2005р. №01-8344
«Про
деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004
році»(із змінами і доповненнями).

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст.ст.99,103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1.,м.Турка задоволити  частково.

2.          Рішення господарського суду
Львівської області  від 27.02.2007р.
скасувати.

3.          Позов
ВАТ «Львівський хлібокомбінат №1»залишити без розгляду.

4.  Матеріали справи повернути в господарський
суд  Львівської  області.

Головуючий-суддя
Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                      Давид
Л.Л.

Суддя
Мурська Х.В.