ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

04 вересня 2007 р.           Справа 11/201-07

за позовом        приватного підприємства «Апіс», м. Київ

до                      товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька промислова

група»,   м. Вінниця

про                    стягнення 578 970 грн. 64 коп..

Суддя      В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т.Поліщук, за участю представників:

від позивача       -  В. Мартинюк за довіреністю;

від відповідача   -  не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька промислова група» заборгованості за договором поставки № 01-06 від 29.06.2004р.    розмірі 578 970 грн. 64 коп..

Позов мотивовано тим, що  відповідно до договору поставки  № 01-06 від 29.06.2006р. позивач поставив а відповідач прийняв  товар на загальну суму 1 649 360 грн. 61 коп., проте в порушення взятих на себе зобов’язань   розрахувався  за товар частково.

Відповідач вимоги суду викладені в ухвалах  від 15.05.2007р., 12.06.2007р., 03.07.2007р. та 18.07.2007р.   щодо надання відзиву на позов, доказів розрахунків за поставлений товар, установчих документів не виконав, явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив. Пояснень причин невиконання вимог суду не надав.  Враховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався з причин неявки представника відповідача,  беручи до уваги обмежений строк розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд встановив, що 29.06.2004р. між приватним підприємством «Апіс»(позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницька промислова група - 2000»(відповідач) укладено договір поставки №01/06..

У відповідності до договору позивач зобов’язався поставити відповідачу товар, а відповідач прийняти його  та оплатити  на умовах і в строки визначені договором.

Додатковою угодою № 1 від 20.10.2004р.  до договору № 01/06 від 29.06.2004р.  були внесені зміни  пов’язані з перереєстрацією ТОВ «Вінницька продовольча група –2000» в ТОВ «Вінницька продовольча група».

Додатковою угодою № 2 від 17.12.2004р.  дію договору № 01/06 від 29.06.2004р. було продовжено до 31.12.2005р..

На виконання умов договору позивачем на адресу відповідача було поставлено товар по видаткових накладних: № РН-0000080 від 22.10.2004р. на суму 107844 грн.; № РН-0000081 від 08.11.2004р. на суму 109392 грн.; № РН-0000085 від 16.11.2004р. на суму 32542 грн. 25 коп.; № РН-3000083 від 24.11.2004р. на суму 91074 грн.; № РН-05/0013 від 26.04.2005р. на суму 93582 грн. 72 коп.; № РН-05/017 від 16.05.2005р. на суму 96094 грн. 08 коп.; № РН-05/018 від 24.05.2005р. на суму 132986 грн. 40 коп.; № РН-05/026 від 07.06.2005р. на суму 74396 грн. 64 коп.; № РН-05/032 від 13.06.2005р. на суму 112376 грн. 52 коп.; № РН-05/033 від 17.06.2005р. на суму 169673 грн. 28 коп.; № РН-05/034 від 21.06.2005р. на суму 202245  грн. 16 коп.; № РН-05/035 від 21.06.2005р. на суму 19362  грн. 24 коп.; № РН-05/036 від 21.06.2005р. на суму 205537 грн. 52 коп.; № РН-05/037 від 24.06.2005р. на суму 181451 грн. 27 коп.; № РН-05/039 від 29.06.2005р. на суму 20802 грн. 53 коп..

Фактично позивачем було поставлено товару на суму 1 649360 грн. 61 коп.

У відповідності з п.3.2. договору відповідач зобов'язаний був проводити оплату за отриманий товар згідно виставлених рахунків-фактур та накладних, що є невід'ємною частиною вказаного договору.

Враховуючи те, що договором не встановлено терміни оплати товару, але встановлено зобов'язання по оплаті згідно виставлених накладних та рахунків-фактур, то у відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідач зобов'язаний був проводити відповідну оплату протягом семи днів з моменту виставлення накладних та рахунків-фактур.

Відповідач свої зобов’язання по договору   виконав лише частково,   розрахувався за отриманий товар на суму  1 070 389 грн.97 коп., що підтверджується банківськими виписками від 29.06.2005р., 10.06.2005р., 02.06.2005р., 19.05.2005р., 22.04.2005р., 17.11.2004р., 16.11.2004р., копії яких долучено до матеріалів справи.

В силу ст. 712 Цивільного  кодексу України за   договором  поставки  продавець  (постачальник),  який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 цього Кодексу зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідач доказів щодо проведення розрахунків за договором не надав.  Таким чином,  сума боргу становить 578 970 грн. 64 коп..

Відповідно до ст.  43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи, що відповідач заперечень та доказів в спростування позовних вимог суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають  задоволенню з віднесенням  судових витрат на відповідача за правилами ст.49  ГПК України.

При розгляді справи також встановлено, що відповідач  в порушення ст. 115 ГПК України ухилився від дій покладених на нього судом згідно ухвал від 15.05.2007р., 12.06.2007р., 03.07.2007р. та 18.07.2007р., зокрема не надав витребуваних доказів та не забезпечив явку в судові засідання уповноваженого представника,  а отже з нього слід стягнути в доход державного бюджету 1000 грн. штрафу у відповідності з пунктом 5 ст. 83 ГПК України.

Керуючись  п. 5 ст. 83, ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою від повільністю «Вінницька промислова група»(м. Вінниця, вул. Льва Толстого, 10, р/р 0001 в ВФ АКІБ «УкрСиббанк», МФО 302645, код 31041602) на користь приватного підприємства «Апіс»(м. Київ, вул.. Златоустівська, 2/4, офіс 7, р/р 260022889 в АКБ «Легбанк»м. Києва, МФО 300056, код 21682860) 578 970 грн. 64 коп. боргу, 5790 грн. 00 коп.  витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 118 грн.  витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3.          Стягнути з товариства з обмеженою від повільністю «Вінницька промислова група»(м. Вінниця, вул. Льва Толстого, 10, р/р 0001 в ВФ АКІБ «УкрСиббанк», МФО 302645, код 31041602) в дохід Державного бюджету України 1000 грн. штрафу.

4.          Наказ видати після набрання рішенням  законної сили.

Рішення оформлено та підписано 06.09.2007р.

Суддя                                             Матвійчук В.В.