ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
№ 43/632

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Мамонтової О.М.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши  касаційну скарг

Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва

на постанову
Київського апеляційного господарського суду
від  16 травня 2007 року

у справі
господарського суду
№ 43/632-б
м. Києва

за заявою
ПП "Фірма "Сатурн"

до
ПП "Компанія "Бем"

про
визнання банкрутом,

арбітражний керуючий
Добродуб О.Я.,

за участю представників сторін: не з'явились;

встановив:

У серпні 2008 року Приватне підприємство "Фірма"Сатурн" звернулося до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Бем" на підставі ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.09.2006 р. порушено провадження у справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Копію ухвали надіслано прокуратурі м. Києва та ДПА в м. Києві.

Постановою господарського суду м. Києва від 15.09.2006 р. Приватне підприємство "Бем" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Добродуба О.Я., якого зобов'язано письмово повідомити всіх відомих йому кредиторів боржника. Крім того, ліквідатора зобов'язано у строк до 15.09.2006 р. надати суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.10.2006 р. (суддя Пасько М.В.) затверджено  звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.  Приватне підприємство "Компанія "Бем" ліквідовано  як юридичну особу. Копію ухвали направлено державному реєстратору для внесення до Єдиного державного реєстру відповідного запису та повідомлення органів статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду. Провадження у справі припинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2007р. (колегія суддів у складі: Дзюбко П.О. –головуючий, Дикунська С.Я., Сотніков С.В.) постанова господарського суду м. Києва від 15.09.2006 р. залишена без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Печерському районі м. Києва просить  скасувати постанову  господарського суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом та постанову суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на невірне застосування норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (надалі Закон) у разі, якщо громадянин –підприємець - боржник або керівні органи боржника  - юридичної особи  відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до  органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов’язань.

Господарський суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство  відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, відкриває  ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором ініціюючого  кредитора за згодою останнього.

Наведена норма передбачає, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника є підставою для порушення провадження у справі й у випадку наявності будь-якої з підстав, передбачених статтею 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Постанова суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є за своєю правовою природою судовим рішенням, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 №11 із змінами на даний час).

Оскільки під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій не надано доказів здійснення підприємницької діяльності боржником, сплати податків та інших платежів, а також підтверджено факт відсутності майна, транспортних засобів,  суди дійшли законного та обґрунтованого висновку про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Що стосується доводів ДПІ про неможливість перевірки ПП "Компанія "Бем", то колегія суддів зазначає, що відкриття ліквідаційної процедури не може бути перешкодою податковому органу  у здійсненні ним позапланової перевірки боржника, оскільки про порушення провадження у справі було повідомлено ДПА у м. Києва.  Орган податкової служби вправі звернутися до ліквідатора боржника та провести позапланову перевірку його господарської діяльності, а у випадку відмови ліквідатора, як керівника боржника, надати можливість перевірки суб’єкта господарювання, орган податкової служби вправі оскаржити дії ліквідатора до суду у справі про банкрутство.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що 05.10.2006 р. Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва листом № 41485/10/24-111 (а.с. 32) повідомила ліквідатора ПП "Компанія "Бем" Добродуба О.Я. про наявність у боржника станом на 02.10.2006 р. заборгованість по комунальному податку у розмірі 1,70 грн., яку просила погасити.

16.10.2006 р. до господарського суду надійшов на затвердження звіт та ліквідаційний баланс, відповідно до якого вимоги кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, в т.ч ДПІ у Печерському районі м. Києва,  задовольнити неможливо, оскільки достатніх майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог ліквідатором не виявлено.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.10.2006 р. звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута затверджено.

Зважаючи на вищенаведене твердження касаційної скарги про помилковість висновків суду та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні, в зв’язку з чим судовою колегією не приймаються до уваги.

За таких обставин Вищий господарський суд України вважає юридичну оцінку, дану господарськими судами такою, що ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16 травня  2007 року у справі № 43/632-б   залишити без змін.

Головуючий -                                                               М.І. Хандурін

Судді                                                                           О.М. Мамонтова

О.С. Удовиченко