ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.07                                                                                        Справа №  8/136/07

Суддя

Позивач
Відкрите акціонерне товариство “Дніпроенерго” в особі Виробничого структурного підрозділу Запорізької теплової електростанції, Запорізька область, м.Енергодар

Відповідач
Комунальне підприємство “Виробничий комбінат “Тепло-водоканал”, Запорізька область, м.Енергодар

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:
Неумитих В.В., дов. від 29.12.2006 р. (в засіданні 21.03.2007 р.)
Чередниченко В.В., дов. від 29.12.2006 р.

Відповідача:
Галька Н.О., дов. № 345 від 06.03.2007 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 8357655 грн. 97 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію за договором № 30 від 19.01.2006 р., 500915 грн. 58 коп. пені, 82241 грн. 69 коп. річних процентів, 274467 грн. 58 коп. втрат від інфляції грошових коштів.

Ухвалою суду від 21.03.2007 р. провадження по справі зупинялося до набрання законної сили рішенням по справі № 8/10д/07. Ухвалою від 29.05.2007 р. провадження по справі поновлено.

Вступну та резолютивну частити рішення оголошено в засіданні 15.06.2007 р.

В судовому засіданні 15.06.2007 р. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява задоволена судом.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення 8054348 грн. 56 коп. основного боргу за договором № 30 від 19.01.2006 р., 500915 грн. 58 коп. пені, 82241 грн. 69 коп. річних процентів, 274467 грн. 18 коп. втрат від інфляції грошових коштів.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, в обґрунтування вимог вказує, що 19.01.2006р. ВАТ “Дніпроенерго” в особі Виробничого структурного підрозділу Запорізької теплової електростанції та КП “ВК “Тепло-водоканал” укладено договір № 30 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води. Відповідно до умов договору позивач зобов’язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити отриману теплову енергію за встановленими тарифами в строки на умовах передбачених договором. Відповідно до п. 5.4 договору, відповідач зобов’язався оплатити отриману теплову енергію в п’ятиденний строк від дати підписання акту приймання –передачі послуг. Позивач зазначає, що взяті на себе зобов’язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в свою чергу зобов’язання щодо оплати отриманої теплової енергії виконав не в повному обсязі, внаслідок чого за ним на час судового засідання склалася заборгованість в розмірі  8054348 грн. 56 коп. Крім того, позивач, відповідно до пункту 6.2.2 договору № 30 від 19.01.2006р., просить  стягнути 500915,58 грн. пені, 274467,18 грн. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з березня 2006р. по січень 2007р. та 82241,69 грн. річних процентів.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що на час судового засідання заборгованість за договором від 19.01.2006р. з позивачем по справі не має. При цьому зазначає, що всі платежі за отриману теплову енергію за зазначений у позові період з січня 2006 р. до січня 2007 р. здійснив за тарифами, що визначені умовами договору. що стосується рішення господарського суду по справі № 8/10д/07 про внесення змін до договору в частині зміни тарифів на теплову енергію, то воно набрало чинності 27.04.2007 р., внаслідок чого тарифи слід вважати зміненими лише з цієї дати.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторонами по справі 19.01.2006 р. укладено договір № 30 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води за умовами якого позивач зобов'язався поставляти відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач –оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в узгоджені терміни.  Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.02.2007 р. по справі № 8/10д/07, яке вступило в законну силу, внесено зміни до вказаного договору. Як передбачено п. 5.1 договору за відпущену теплову енергію у вигляді гарячої води в межах договірної величини відповідач зобов’язався оплатити позивачу по діючим тарифам, які затверджені Розпорядженням Запорізької облдержадміністрації № 143 від 08.04.2004 р. за 1Гкал теплової енергії 36,64 грн. ( в т.ч. ПДВ –6,11 грн.), а з 25.11.2006 р. по тарифам, затвердженим Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1304 від 15.10.2006 р. за Гкал теплової енергії 126,56 грн. (в т. ч. ПДВ –21,09 грн.). Сторони не мають розбіжностей щодо кількості спожитої відповідачем теплової енергії за період часу, що досліджується, з лютого 2006 року до січня 2007 року. Сутність спору полягає у застосуванні тарифів за спожиту теплову енергію, як зазначено у відзиві відповідача та підписаних актах про надання відповідних послуг (з постачання теплової енергії та хімчистки води).

Як свідчать вивчені матеріали, позивачем за період з лютого 2006 року по січень 2007 року  надано послуги підприємству “Виробничий комбінат “Тепло-водоканал”, передбачені договором № 30 від 19.01.2006 р. На виконання п. 5.1 договору сторонами складено акти про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води та акти про кількість хімочищеної води для підпитки теплової мережі (наявні в матеріалах справи), які відповідачем підписані без зауважень.

Відповідач в порушення умов договору не розрахувався за спожиту теплову енергію у встановлені строки за тарифами узгодженими в договорі № 30 від 19.01.2006 р. , внаслідок чого за ним склалася заборгованість за період з лютого 2006 р. по січень 2007 року. Згідно представленого позивачем розрахунку за відповідачем залишилася заборгованість в сумі 8054348 грн. 56 коп. У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст.. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. Оскільки відповідач не надав суду доказів оплати боргу перед позивачем, суд вважає, що вимоги про стягнення 8054348 грн. 56 коп. основного боргу за  період з лютого 2006 р. по січень 2007 р. за договором №30 від 19.01.2006 р. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги про стягнення річних процентів, нарахованих за період з 19.02.2006 р. по 15.02.2007 р., в сумі 82241 грн. 69 коп. та 274467 грн. 18 коп. втрат від інфляції грошових коштів за зазначений період, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо застосування тарифів, встановлених додатковою угодою від 12.10.2006 р. до договору № 30, з моменту набрання чинності рішенням по справі № 8/10д/07, суд вважає хибними внаслідок наступного: при  розгляді справи №8/10д/07 за вимогами про внесення змін до договору, судом вивчалось питання строку набрання чинності змін щодо розміру тарифів. Судом встановлено, що за умовами договору № 30 постачання теплової енергії позивачем здійснюється для обігріву житлових будинків.

Пунктом 2.1. договору № 30 сторони визначили:

“При выполнении условий настоящего Договора, а также при решении всех вопросов, которые не обусловлены настоящим Договором, стороны обязуются руководствоваться тарифами, утвержденными местными органами власти (до момента утверждения Национальной комиссий регулирования электроэнергетики Украины нормативно-правовых и методологических документов по вопросам формирования тарифов на тепловую энергию) Правилами пользования тепловой энергией, Правилами технической эксплуатации теплоиспользующих установок и тепловых сетей, Положением о Госнадзоре, нормативными актами по вопросам пользования и взаиморасчетов за энергоносители, действующим законодательством Украины.”

Тобто сторонами узгоджено термін дії тарифів, що передбачені цією угодою та підстави їх зміни. Національною комісією регулювання електроенергетики 05.10.2006 р. відповідно до своєї компетенції (ст.. 17 Закону України “Про теплопостачання”) прийнято постанову № 1304 якою для ВАТ “Дніпроенерго” затверджено тарифи на виробництво теплової енергії, яка виробляється, зокрема, Запорізькою ТЕС у розмірі 105,47 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). Настання факту, про який зазначено сторонами договору № 30, є підставою для внесення до нього змін. Питання запровадження встановлених з 05.10.2006 р. НКРЕ України тарифів було предметом розгляду спільної наради за участю представників органу місцевого самоврядування, виробника теплоенергії та КП “Тепло-водоканал”. Протокольним рішенням встановлено, що нові тарифи будуть запроваджені у взаєморозрахунках господарюючих суб’єктів з 25.11.2006 р. Оскільки питання запровадження нових тарифів пов'язано з формуванням місцевого бюджету (в частині пільг та компенсацій населенню), суд вважає за необхідне в редакції змін до пункту 5.1 договору №30 зазначити, що нові тарифи починають діяти не з 15.10.2006 р., а з 25.11.2006 р.

Відповідно до п. п ст.. 32 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” у   разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та   наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів. Позивач у встановленому Законом порядку своєчасно сповістив відповідача про зміну тарифів.

Вимоги про стягнення пені в сумі 500915 грн. 58 коп. нарахованої з 19.02.2006 р. по 15.02.2007 р., які позивач обґрунтовує п. 6.2.2  договору № 30 суд знаходить такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 232 Господарського Кодексу України, оскільки нарахування неустойки припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано та вимоги можуть бути пред’явлені до стягнення впродовж одного року. Внаслідок необґрунтованого розрахунку в позові в цій частині відмовляється.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства “Виробничий комбінат “Тепло-водоканал” (71500, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, 1, , р/р 0243 в філії “БігЕнергія”, м.Енергодар, МФО 313764) на користь Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” в особі Структурного підрозділу Запорізької теплової електростанції (71503, Запорізька область, м.Енергодар, вул. Промислова, 95, , р/р 5031 в ЗЦО ПІБ м. Запоріжжя, МФО 313 грн. 56 коп. основного боргу, 82241 грн. 69 коп. річних процентів, 274467 грн. 69 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 24225 грн. 48 коп. судових витрат. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                                                                І.А. Попова

Рішення підписано 20 червня 2007 року.