АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.06.07
Справа  № 19/123

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії

головуючого-судді
Скрутовського П. Д.

суддів
Онишкевича В. В.

Слуки М. Г.

розглянув апеляційну скаргу
Управління комунальною власністю Рівненської міської ради № 08-263 від
25.04.2007 р.

на рішення
Господарського суду Рівненської області від 23.03.2007 р.

у справі
№ 19/123

за позовом
Управління комунальною власністю Рівненської міської ради

до відповідача
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Рівне

про стягнення в розмірі 13 948, 79
грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника) -явка
необов'язкова -не з'явився

від відповідача -явка
необов'язкова -ОСОБА_2. -представник (довіреність № 790 від 23.03.2007 р.)

Представнику відповідача у судовому
засіданні були роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Згідно клопотання, технічна фіксація судового процесу не здійснюється,
ведеться протокол судового засідання. Заяв про відвід суддів не надходило.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.05.2007 р. прийнята до свого провадження апеляційна
скарга Управління комунальною власністю Рівненської міської ради, розгляд
справи призначено на 29.05.2007 р., а за клопотанням відповідача розгляд справи
відкладався до 19.06.2007 р., у судовому засіданні 19.06.2007 р. була оголошена
перерва до 26.06.2007 р., явка сторін не була визнана обов'язковою.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 23.03.2007 р. у справі № 19/123 за позовом Управління
комунальною власністю Рівненської міської ради до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Рівне про стягнення 13 948, 79 грн.
заборгованості по орендній платі згідно договору оренди нежитлового приміщення
№ НОМЕР_1 від 09.02.2006 р. в позові відмовлено.

При винесенні оскаржуваного
рішення, місцевий господарський суд керувався ст. 762 ЦК України, а також
положеннями укладеним між сторонами договором оренди нежитлового приміщення та
мотивував його тим, що оскільки орендар не міг використовувати приміщення
згідно договору оренди без проведення невід'ємних поліпшень з дозволу
орендодавця, що є обставиною, яка від нього не залежить, то він звільняється
від сплати орендної плати.

Скаржник, позивач у справі, не
погодився з рішенням господарського суду Рівненської області, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати дане рішення та прийняти нове, яким задоволити
позовні вимоги, посилаючись на те, що згідно укладеного між сторонами договору
оренди нежитлового приміщення, орендар зобов'язувався привести орендоване
приміщення до належного естетичного та санітарного стану, а умов щодо початку
оплати за користування цим приміщенням чи розміру орендної плати договір не
містить. Апелянт також звертається до норм ст. 762 ЦК України, відповідно до
якої за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму, а також до ст. 19 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна», згідно якої орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.
Крім цього, позивач зазначає, що орендар знав про незадовільний стан об'єкта
оренди, про що свідчать акти прийому-передачі приміщення, і взяв на себе
зобов'язання привести нежитлове приміщення в належний стан, а відтак скаржник
вважає, що підстави для звільнення від сплати орендної плати за ч. 2 ст. 21
Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та п. 6 ст. 762 ЦК
України відсутні.

Відповідач, скориставшись правом,
наданим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому
заперечує доводи, викладені в ній, просить залишити рішення господарського суду
першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи свої
вимоги тим, що орендоване нежитлове приміщення підприємець не міг
використовувати за призначенням -для надання побутових послуг -через аварійний
стан нежитлового приміщення, що терміново потребувало капітального ремонту, що
підтверджується актом прийому-передачі № НОМЕР_2 від 16.03.2006 р. При цьому,
відповідач вказує на п. 5.2 договору, відповідно до якого орендар
зобов'язувався без письмового дозволу орендодавця не перебудовувати і не
переобладнувати орендоване приміщення, у зв'язку з чим звернувся з листами від
10.02.2006 р. та від 10.03.2006 р. про надання дозволу на проведення
невід'ємних поліпшень технічного стану будівлі, однак орендодавець відмовив у
цьому листом НОМЕР_3 від 30.03.2006 р., після чого відповідач звернувся
письмово до позивача про розірвання договору оренди.

Розглянувши наявні матеріали
справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на
неї, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, колегія
суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення
місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення з наступних підстав:

Із наявних у справі матеріалів
вбачається, що 09.02.2006 р. між Управлінням комунальною власністю Рівненської
міської ради (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою ОСОБА_1. (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №
НОМЕР_1, відповідно до умов якого орендар прийняв в строкове платне
користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 загальною
площею 216, 1 кв. м., яке знаходиться на балансі позивача, для надання
побутових послуг.

Відповідно до акту прийому-передачі
нежитлового будинку поАДРЕСА_1, НОМЕР_4 від 09.02.2006 р., стан приміщення
визначений незадовільним, а саме виявлені тріщини на всю висоту будівлі,
відшарування та опадання штукатурки, протікання даху, враження гнилістю
віконних рам, сильне зношення та гнилість підлоги, відсутність енергопостачання,
водопостачання та каналізації.

Згідно з п.п. 5.1 та 5.2 вказаного
вище договору, орендар зобов'язаний використовувати об'єкт оренди тільки за
прямим призначенням та без письмового дозволу орендодавця не перебудовувати і
не переобладнувати орендоване приміщення.

Беручи до уваги аварійний стан
орендованого приміщення, а також потребу у здійсненні невід'ємних поліпшень для
використання приміщення за призначенням, обумовленим у договорі оренди, орендар
(відповідач) звертався до орендодавця (позивача) з листами від 10.02.2006 р. та
10.03.2006 р. щодо надання дозволу на проведення невід'ємних поліпшень
технічного стану будівлі, а також зменшення розміру орендної плати на період
ремонту.

Однак, позивач листом від
30.03.2006 р. НОМЕР_3 повідомив, що договір оренди підписано і ця обставина є
підставою для нарахування і сплати орендної плати, а також відмовив у наданні
дозволу на проведення невід'ємних поліпшень з мотивів запобігання приватизації
об'єкта оренди.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.05.2007 р. від відповідача вимагалося зазначити
причину нерозірвання договору оренди за згодою обидвох сторін після отримання
листа від Управління комунальною власністю Рівненської міської ради
(орендодавець) від 30.03.2006 р. № 06-46.

На виконання вимог даної ухвали, у
відзиві на апеляційну скаргу відповідач повідомив, що лист від 30.03.2006 р.
НОМЕР_3 отримав 29.04.2006 р., про що свідчить штамп на конверті, копія якого
додана до відзиву, тобто після отримання листа був складений акт прийому-передачі
від 03.05.2006 р. № НОМЕР_2, згідно якого орендодавцю було передано нежитлове
приміщення, а відтак, враховуючи відсутність дозволу на переобладнання
приміщення та неможливість його використання за призначенням, 10.05.2006 р.
відповідач звернувся до позивача про розірвання договору за згодою сторін.

Отже, з наведеного випливає, що
договір оренди нежитлового приміщення між сторонами розірвано, об'єкт оренди
повернено власнику згідно акту прийому-передачі, в якому зафіксований
незадовільний стан приміщення.

Так, відповідно до положень розділу
ІІІ укладеного між сторонами договору, орендодавцем (позивачем) нараховано
орендарю (відповідачу) орендну плату за період, протягом якого приміщення
перебувало в нього в оренді (з 09.02.2006 р. по 01.05.2006 р.), в сумі 13 948,
79 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК
України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не
могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Апеляційний господарський суд,
підтримуючи позицію господарського суду першої інстанції, вважає, що орендар не
міг використовувати приміщення згідно предмету договору оренди без проведення
невід'ємних поліпшень з дозволу орендодавця, що є обставиною, яка від нього не
залежить та за яку він не відповідає.

Крім того, місцевий господарський
суд правомірно зазначив, що ненадання дозволу на проведення невід'ємних
поліпшень орендодавцем з підстав запобігання приватизації об'єкта оренди є
порушенням права орендаря, передбаченого п. 7.8 договору, згідно з яким орендар
має право на приватизацію об'єкта оренди відповідно до умов та порядку,
визначених чинним законодавством.

Таким чином, враховуючи наведене, а
також положення чинного законодавства України, апеляційна інстанція дійшла
висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте з врахуванням всіх
обставин справи та з дотриманням норм законодавства України, а тому не вбачає
підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести ті обстпавини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись
ст.ст. 89, 91, 99, 101-105 ГПК України, -

ЛЬВІВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду
Рівненської області від 23.03.2007 р. у справі № 19/123 залишити без змін.

2.          Апеляційну скаргу Управління
комунальною власністю Рівненської міської ради залишити без задоволення.

3.          Матеріали справи направити на адресу
місцевого господарського суду.

4.          Постанова може бути оскаржена в
установленому законом порядку.

Головуючий-суддя
П. Д. Скрутовський

Суддя
В. В. Онишкевич

Суддя
М. Г. Слука