ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "30" січня 2007 р.                                                       по справі  № 6/77-86

За позовом Любомльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державного комітету лісового господарства України та Шацького національного природного парку с.Світязь, Шацького району

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцький біотехнічний інститут» МТНУ , м.Луцьк

Про розірвання договору про наукову співпрацю та знесення самочинно збудованих тимчасових споруд на землях лісового фонду Шацького націанального природного парку

Перший заступник голови господарського

суду, суддя В.А.Пахолюк

Представники:

від  позивача: Найда В.С. - директор

від  відповідача:  Пироганич О.М. - дов. від 01.01.2006р.

В засіданні суду взяв участь прокурор відділу Волинської обласної прокуратури

Манзій П.П.

Суть спору:

Любомльський  міжрайонний прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах позивача  Шацького національного природного парку та просить розірвати договір про наукову співпрацю між Шацьким національним природним парком та Луцьким біотехнічним інститутом МНТУ від 08.04.2002року, зобов’язати Луцький біотехнічний інститут МНТУ знести за його рахунок самочинно збудовані тимчасові споруди, що розташовані на землях лісового фонду Шацького національного природного парку, зобов’язати Луцький біотехнічний інститут відшкодувати витрати, пов’язані із проведенням земельної ділянки до попереднього стану та відшкодувати Шацькому національному природному парку шкоду, заподіяну природним комплексам територій та об’єктів природно-заповідного фонду внаслідок самовільного використання земельної ділянки під будівництво тимчасових споруд площею 47,78 кв.м. в розмірі 3344,60 грн.

В  обгрунтування   своїх  вимог  посилається  на  договір про наукову співпрацю між Шацьким НПП та Луцьким біотехнічним інститутом,  згідно з умовами якого Шацький НПП зобов’язувався надати інституту земельну ділянку лісового фонду для проведення науково-дослідних робіт, розміщення рекреаційних споруд некапітального типу та набуває права вимогати один раз на рік звіт про наукову діяльність інституту на території Шацького НПП.

Між тим,  інститут самовільно зайняв лісову ділянку та поставив там рекреаційні споруди, крім того не подавав звіти про наукову діяльність, що стало підставою для подання позову  про розірвання договору та відшкодування збитків на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 521 від 21.04.1998 року.

Відповідач – Луцький біотехнічний інститут  поданих на адресу суду відзиву  № 78 від 20.01.2006р. та заяві № 274 від 25.12.2006р.  проти позову заперечує, посилаючись на те, що  земельна ділянка на території Шацького НПП  ним  зайнята відповідно до договору від 08.04.2002 року, причому його  умов він не порушував : на ній розміщені  рекреаційні споруди згідно  договору некапітального типу ,  крім того звіт про наукову діяльність він зобов’язувався надавати  на  лише на вимогу парку.

Додаткові обгрунтування заперечень проти позову відповідач  подав у заяві від 19.01.2007р.  у якій посилається на те, що  Закон України "Про природно-заповідний фонд України" і Положення про наукову діяльність заповідників та національних природних парків України, затверджений Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09.08.2000р. № 103  визначають,  що науково-дослідні роботи проводяться лише на основі договорів про спільну наукову  діяльність і не передбачають виділенння земельної длянки в натурі та укладення договору оренди цієї ділянки. Луцький біотехнгічний  інститут  проводить науково- дослідні роботи на ділянці, межі якої були визначені Шацьким НПП на планшеті №3, складеним під час укладання договору про наукову  діяльність.

З метою встановлення  наявності завданої шкоди та  вини  відповідача- Луцького біотехнічного інституту , що її заподіяв  господарський суд  ухвалами  від  23.01.2006р. та 06.03.2006р.  витребував у позивача  докази  в обгрунтування  позовної вимоги про підставність відшкодування шкоди та наявність у цьому вини Луцького біотехнічного інституту, докази істотного порушення відповідачем договору про наукову співпрацю.

Ухвалою суду від 17.04.2006р. провадження у справі було зупинено до  розгляду Шацькою районною радою звернення Луцького біотехнічного інституту про надання земельної ділянки в оренду.

Розглянувши наявні матеріали по справі заслухавши пояснення представників сторін, прокурора,  господарський суд встановив:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають  із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Разом з тим, відповідно до п.п. 1,2 ст. 14 ЦК України цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Як встановлено, цивільні права та обов’язки  у Шацького  національного природного парку та Луцького біотехнічного інституту   виникли  на підставі   договору  про наукову співпрацю ,укладеного 08.04.2002 року .

Відповідно до умов даного договору , Парк зобов'язався надати інституту земельну ділянку лісового фонду для проведення науково-дослідних робіт, дозволити  інституту розміщувати  інституту на наданій земельній ділянці рекреаційні споруди некапітального типу, дозволити працівникам інституту використовувати   в роботі схеми і карти  Парку , вимагати один раз в рік звіт по науковій діяльності інституту.

Разом з тим  за умовами договору інститут зобов'язався проводити науково- дослідні роботи з дотриманням природоохоронного законодавства та правил внутрішнього розпорядку Шацького НПП, надавати  Парку плани та результати проведених досліджень для використання при виконанні покладених на нього завдань на вимогу Шацького НПП, щорічно до 25 грудня поточного року вносити плату за користування земельною ділянкою, що становить 500 грн. в рік з моменту заключення угоди, узгоджувати дослідження з науковим відділом Парку та залучати до викладацької роботи представників Парку.

Строк дії  даного договору сторони  встановили до 08.04.2012 року.

Як  вбачається  з  тексту договору, останній підписаний уповноваженими особами : зі сторони   Шацького НПП - директором Парку О.В.Ткачуком, зі сторони Луцького  біотехнічного інституту - ректором - Г.С.Стеценком.

Відповідно  до ст.626, 628, 629, 638 Цивільного кодексу України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припиненя цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджен ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Разом з тим, відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за загодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках , встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Між тим, прокурор  подаючи позов до суду про  дострокове розірвання договору, укладеного  08.04.2002р.  про наукову співпрацю між  позивачем та відповідачем   істотне порушення умов договору обгрунтовує тим, що відповідач не представив звіт про виконані наукові дослідження в 2004 році на території Шацького НПП.  А поданий інтитутом науковий звіт про виконі наукові дослідження  в 2003 році в рамках реалізації спільної екологічної лабораторії Шацького НПП і Луцького  біотехнічного інституту  не підписаний, не завірений печаткою та є переписаний з книги "Шацький національний природний парк. Наукові дослідження 1983-1993рр."

Разом з тим, прокурором  не доведено   вимогам яких саме нормативних актів  не відповідає поданий звіт, та з яких підстав його можна вважати нечинним.

Як вбачається із   матеріалів справи ( а.с. 15) даний звіт  було розглянуто Луцьким біотехнічним інститутом  на засіданні  кафедри екології людини про що складено протокол № 16 від 6 травня 2004р.

Крім того, позивачем  складалися :

-план наукових робіт, що будуть проводитися спільною лабораторією Шацького національного природного парку і Луцького біотехнічного інституту МНТУ, розглянутий на засіданні кафедри екології людини протокол № 7 від 14.01.2004р,

- науковий звіт про виконані наукові дослідження в 2004-2005 навчальному році в рамках  реалізації екологічної лабораторії Шацького НПП і Луцького біотехнічного інституту, що розглянутий на засіданні кафедри по екології людини ( протокол №7 від 19.01.2005р. затверджений ректором 2005р.),

-науковий звіт про виконані наукові дослідження в 2005  році в рамках  реалізації екологічної лабораторії Шацького НПП  Луцького біотехнічного інституту, затверджений ректором ЛБІ 08.02.2006р.

Водночас, такі звіти Шацькому НПП згідно умов договору, відповідач повинен  був подавати лише на вимогу Парку.

Позивачем та прокурором  не подано доказів  направлення таких вимог відповідачу та невиконання  вимоги щодо направлення  звіту зі сторони відповідача - Луцького біотехнічного інституту.

Разом з тим, порядок зміни та розірвання  господарських договорів визначено ст.188 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до змісту даної статті зміна та розірвання договорів в односторонньому порядку не допускається.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції на це другій стороні за договором. Сторона договору, яка  одержала  пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Прокурор  подаючи позов до суду не подав доказів направлення Шацьким НПП пропозиції Луцькому біотехнічному інституту щодо розірвання договору та отримання на неї відповіді, що є суттєвим для вирішення даного спору.

Така  правова позиція підтверджена у Постанові Вищого господарського суду України від 10.10.2006р. у справі № 45/92.

Між тим, як на підставу для дострокового розірвання договору  за рішенням суду , прокурор посилається  на порушення відповідачем  ст. 22 Лісового  кодексу України, яка визначає  підстави для припинення використання земельної ділянки у разі використання її за призначенням, що за своєю правовою природою є  санкцією за порушення законодавства, а не підставою для дострокового припинення  зобов'язання за  договором.

Склад та категорії  земель природно-заповідного фонду та іншого прородоохоронного значення, регулювання відносин щодо володіння, користування і розпорядження  такими землями  визначаються  Земельним кодексом України, Лісовим кодексом України, Законом України "Про прородно-заповідний фонд України".Відповідно до ст. 20 цього Закону на національні природні парки покладається завдання по проведенню наукових досліджень природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та ефективного використання природних ресурсів.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України "Про природно-заповідний фонд України"  наукові дослідження на території національних природних парків можуть здійснюватись іншими науково-дослідними установами та організаціями на основі єдиних програм і планів науково-дослідних робіт чи спеціальних угод між цими установами та організаціями державних заповідників й інших територій та об'єктів природно-заповідного фронду.

Порядок здійснення наукової діяльності заповідників та національних природних парків України  регулюється відповідно до "Положення про наукову діяльність заповідників та національних природних парків України" , затвердженим Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09.08.2000р.

№ 103.

Згідно п.4.4. Положення  видача адміністраціями природно-заповідних установ перепусток стороннім науковим організаціям та окремим спеціалістам на відвідування природно-заповідних територій з метою проведення польових науково-дослідних робіт здійснюється на підставі їх договорів про  наукове співробітництво.

Як вбачається із листа Державного комітету лісового господарства України

№ 02-19/3365 від 10.09.2001р. , останній не  заперечує проти надання у встановленому порядку у користування для науково-дослідницьких цілей земельної ділянки лісового фонду ув урочищі Полісянка Шацького НПП  відповідачу - Луцькому  біотехнічному інституту, межі якої були визначені Шацьким НПП на планшеті № 3, складеним під час  укладання договору про наукову співпрацю.

Беручи до уваги зазначене, Закон України "Про природно-заповідний фонд України" , Положення про наукову діяльність заповідників та національних природних парків України  визначають , що науково-дослідні роботи на території НПП здійснюються  на підставі договорів про наукову співпрацю та не  передбачають для цієї мети виділення земельної ділянки в натурі та укладення договору оренди ділянки.

За таких обставин, відповідач - Луцький біотехнічний інститут правомірно використовує земельну ділянку на території Шацького Національного природного парку згідно  договору про наукову співпрацю від 08.04.2002р.

Разом з тим, згідно ст. 203 ,215 Цивільного кодексу України,  правочин, який вчинений з недодержанням  вимог ч.1-3, 5,6 ст.203 цього кодексу  може бути визнаний недійсним.

Водночас,  прокурор  в позовній заяві просить відшкодувати Шацькому  національному природному парку шкоду, заподіяну природним комплексам територій та об’єктів природно-заповідного фонду внаслідок самовільного використання  відповідачем  земель в розмірі 3344,60 грн.

Між тим, згідно ст.1166 Цивільного  кодексу України  шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,  відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За загальним правилом для покладення відповідальності  на особу, що заподіяла шкоду необхідні слідуючі умови:

а) наявність шкоди та її розмір, яку зобов’язаний довести позивач;

б) наявність безпосереднього причинного зв’язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла  шкоду;

в) наявність безпосереднього причинного зв’язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду  і самою шкодою;

г) наявність вини особи, що заподіяла шкоду.

Оскільки  матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка  використовується відповідачем правомірно,  то у суду відсутні правові підстави для стягнення шкоди, завданої  внаслідок самовільного використання земель, а саме використання земельної ділянки під будівництво тимчасових споруд площею

47,78 кв.м., що становить  3344.60 грн.

За таких обставин   вимога про зобов'язання Луцького біотехнічного інституту знести збудовані тимчасові споруди, що розташовані на землях Шацького національного природного парку   є безпідставною.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено правових підстав для розірвання договору про наукову співпрацю між Шацьким національним природним парком та Луцьким біотехнічним інститутом МНТУ від 8 квітня 2002 року,  позивачем не підтверджено належними доказами  самовільне будівництво  тимчасових споруд, що розташовані на землях Шацького НПП  та не доведено наявність неправомірних дій зі сторони відповідача , що призвели до заподіяння шкоди, а також  підстав її відшкодування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Господарський суд, керуючись ст.11, 626,628,638,651,652,654 Цивільного кодексу України,  ст. 188 Господарського кодексу України, Законом України "Про  природно-заповідний фонд України", ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України ,  -

в и р і ш и в:

В позові Любомльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державного комітету лісового господарства України та Шацького національного природного парку с.Світязь, Шацького району до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцький біотехнічний інститут» МТНУ , м.Луцьк

про розірвання договору про наукову співпрацю та знесення самочинно збудованих тимчасових споруд на землях лісового фонду Шацького націанального природного парку відмовити. відмовитивідмовити.

Перший заступник голови

господарського суду, суддя                                                      В.А. Пахолюк

Повний текст рішення

підписаний ___________ року