ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 червня 2007 р.

№ 2-7378/04

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Мележик
Н.І, Плюшка І.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
касаційну скаргу ТОВ "Харківський завод "Полімерконтейнер" на
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2004 року у справі
Ленінського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
"Харківський завод "Полімерконтейнер"  про визнання недійсними рішення загальних
зборів акціонерів та визнання права на акції та частку в товаристві,

У С Т А Н О В
И В:

У травні 2004 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ТОВ "Харківський завод
"Полімерконтейнер" про визнання недійсним і нечинним рішення зборів
акціонерів ВАТ "Харківський завод "Полімерконтейнер" про
виключення акціонера ОСОБА_1 зі складу учасників у зв'язку з неявкою на збори
та про поновлення її прав акціонера і учасника товариства.

Ухвалою Ленінського районного суду
м. Харкова від 18 травня 2004 року позовну заяву залишено без руху та надано
строк для виправлення недоліків. Ухвала мотивована тим, що в позовній заяві, в
порушення ст. 137 ЦПК України, відсутній підпис одного з позивачів, не сплачено
державне мито, відсутній статут ВАТ "Харківський завод
"Полімерконтейнер", не подані документи, які підтверджують, що
позивачі не були повідомлені про час та місце проведення зборів.

Ухвалою Ленінського районного суду
м. Харкова від 10 червня 2004 року позовну заяву ОСОБА_1 повернено заявнику.
Ухвала мотивована тим, що позивач у встановлений в ухвалі від 18 травня 2004
року строк не усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 14 вересня 2004 року апеляційну скаргу Мороза О.Д. в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.
Харкова від 10 червня 2004 року задоволено.

Ухвалу Ленінського районного суду
м. Харкова від 10 червня 2004 року скасовано, а справу повернено до того ж суду
для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2004 року
та залишити в силі ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 червня
2004 року.

Стверджує, що позивач не надав суду
письмових доказів того, що він не був повідомлений про день проведення
загальних зборів.

Зазначає, що твердження позивача про
те, що він не був повідомлений про день проведення загальних зборів
спростовуються повідомленням Харківського територіального управління Державної
комісії з цінних паперів та фондового ринку №1695 від 25 вересня 2002 року,
згідно з яким повідомлення про проведення загальних зборів було опубліковано в
газеті "Бюлетень. Цінні папери України", яка є офіційним виданням
ДКЦПФР та надіслано на імя ОСОБА_1 особисте повідомлення про загальні збори,
про що свідчить відмітка поштового відділення №2 м. Харкова.

Представники сторін в судове засідання не
з'явились.

Враховуючи, що про час і місце
розгляду касаційної скарги сторони повідомлені належним чином, суд вважає
можливим розглянути справу за їх відсутності.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 137 ЦПК України, чинного на
момент винесення спірної ухвали, було встановлено вичерпний перелік вимог до
позовної заяви.

Судом встановлено, що позовну заяву
від імені малолітньої ОСОБА_1, 1992 року народження, підписав її представник
ОСОБА_2. На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 18
травня 2004 року та у встановлений в ухвалі строк ОСОБА_2 26 травня 2004 року до
суду було подано відповідні докази. До позову було додано квитанцію про сплату
державного мита в розмірі 8 грн. 50 коп.

Крім того, встановлено, що у
додатковому  позові ОСОБА_2. просить суд
витребувати докази, вказані в ухвалі Ленінського районного суду м.Харкова від
18 травня 2004 року, та наводить причини, за яких він позбавлений можливості
надати зазначені в ухвалі суду докази.

Беручи до уваги наведене та
враховуючи, що ст. 137 ЦПК України, чинного на момент винесення оскаржуваної
ухвали, не передбачає вимоги до позивача про долучення доказів, які стверджують
позовні вимоги, Вищий господарський суд України погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції та не знаходить підстав для скасування оскаржуваної
ухвали.

Разом з тим, на момент розгляду
касаційної скарги дану категорію справ за Законом України від 15 грудня 2006
року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів» віднесено до
юрисдикції господарських судів.

Тому справа підлягає передачі на
розгляд до господарського суду Харківської області.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117 -1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України,  Законом
України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів»суд

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2004
року -без змін.

Справу передати для розгляду до
господарського суду Харківської області.

Головуючий
Т. Козир

Судді
Н. Мележик

І. Плюшко