донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

30.05.2007 р.
справа №12/420

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Дзюби  О.М.

суддів

Акулової  Н.В. , Гези
Т.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Анненко Г.О. (довіреність №3-20
від 31.12.2006р.),

від відповідача:

ОСОБА_1 (довіреність НОМЕР_1 від
27.12.2006р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олімп-консалт" м.Київ

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

14.03.2007 року

по справі

№12/420  (суддя Склярук О.І.)

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олімп-консалт" м.Київ

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 м.Донецьк

про

стягнення 8 925 грн.

В С Т А Н О В
И В:

У грудні 2006року позивач,
Товариство з обмеженою відповідальністю “Олімп-консалт”  м.Київ, звернувся до господарського суду з
позовною заявою до господарського суду Донецької області про стягнення з
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2  суми передоплати у
розмірі 8925грн.00коп.

Рішенням від 14.03.2007року
господарський суд Донецької області (суддя Склярук О.І.)  у задоволені позову відмовив.

Не погодившись з прийнятим
рішенням,  позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду  скасувати. Прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування  своїх апеляційних вимог заявник скарги
посилається на те, що  судом першої
інстанції порушені норми матеріального права, зокрема, суд безпідставно обмежив
застосування норми ст.1212 ЦК України.

Позивач вважає рішення суду
законним та обґрунтованим, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст.28,29 Закону
України “Про судоустрій в Україні” розпорядженням першого заступника голови
Донецького апеляційного господарського суду була призначена нова колегія суддів
для розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила таке:

01.06.2006року між Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2 (виконавець відповідач у справі) та
Товариством з обмеженою відповідальністю „Олімп-консалт” (замовник позивач у
справі)  укладений договір НОМЕР_2 про
надання послуг (т.1 а.с.4-9). Укладений між сторонами правочин за своїм змістом
та своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під
правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

На підставі додаткової угоди №3 від
23.06.2006року до договору НОМЕР_2 від 01.06.2006року відповідач прийняв на
себе зобов'язання виконати роботи по створенню веб-сайта lvi.olimp.ua  у строк
до 21.09.2006 року (т.1 а.с.10).

Пунктом 5 додаткової угоди  №3 від 23.06.2006року передбачено, що позивач
здійснює оплату робіт виконавця у наступному порядку: 70% вартості протягом 5
банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури від виконавця,  остаточний розрахунок  замовник проводить протягом 5 банківських
днів з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Із матеріалів справи вбачається, що
попередня оплата була перерахована Товариством з обмеженою відповідальністю
“Донецькій горілчаний завод “Лик” на підставі договору комісії № 30/1205-Лик
від 30.12.2005 року та додаткової угоди до нього за № 2 від 12.02.2006року,
оскільки згідно з п.3.2.2 комітент, ТОВ “Донецькій горілчаний завод “Лик”, має
право самостійно зі свого поточного рахунку перераховувати третім особам  грошові кошти за роботи, послуги, які
надаються, виконуються третіми особами за договорами, які укладені комісіонером
- ТОВ „Олімп-консалт” м.Київ  від свого
імені та за рахунок ТОВ “Донецькій горілчаний завод “Лик” (т.1 а.с.24-27). Факт
перерахування суми передоплати підтверджується платіжними дорученнями №951я194
та №951-387-1 від 12.07.2006року та  від
17.08.2006року (т.1 а.с.13,14).

Підставою для подання позову, на
думку позивача, є невиконання відповідачем договірних зобов'язань, тому він
звернувся із заявою про стягнення суми передоплати у розмірі 8925грн.00коп.,
обґрунтувавши свої позовні вимоги договором НОМЕР_2 від 01.06.2006року, а
заявою про уточнення позову відповідно до ст.22 ГПК України, обґрунтував свої
вимоги на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України (т.2 а.с.1,2,24).

Дослідивши даний факт, судова
колегія вважає, що застосування ст.1212 ЦК України є необґрунтованим, оскільки
вимоги вказаної статті відносяться до глави 83 ЦК України, яка регулює
правовідношення щодо набуття, збереження майна без достатньої правової
підстави. Судом першої інстанції правильно визначено, що перерахування грошових
коштів відбулося на підставі додаткової угоди №3 від 23.06.2006року до договору
НОМЕР_2 від 01.06.2006року.

За приписами статті 614  ЦК України особа, яка порушила зобов'язання,
несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо
інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона
доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання
зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем умови договору виконувалися та були направлені позивачеві варіанти
дизайну макетів сайта  (т.1 а.с.63-143).
Акти прийому виконаних робіт, які надіслав відповідач,  з боку позивача залишилися не підписаними
(т.1 а.с.20).

Відповідно до пункту 3.3 договору
НОМЕР_2 від 01.06.2006року замовник (позивач) має право відмовитися від
підписання акту прийому-передачі виконаних робіт  у випадках неналежного виконання робіт за
договором. В даному випадку, замовник протягом 5-ти робочих днів  з моменту надання виконавцем  акту прийому-передачі виконаних робіт
зобов'язаний надати виконавцю  письмову
мотивовану відмову від підписання акту. При цьому сторони складають протокол з
вказанням недоліків   виконаних робіт і
строк їх усунення. Усунення недоліків проводиться силами і за рахунок виконавця
в строк узгоджений сторонами. Після усунення недоліків сторони підписують акт
прийому-передачі виконаних робіт у порядку, передбаченим даним договором. Але,
умови даного пункту договору саме позивачем не були виконані, письмової відмови
від підписання акту не надано. Протокол із зазначеними недоліками   виконаних робіт та термін їх усунення
позивачем не складався.

Посилання заявника в апеляційній
скарзі на той факт, що договір про надання послуг НОМЕР_2 від 01.06.2006року,
за яким була отримана попередня оплата в сумі 8925грн., був розірваний в
частині додаткової угоди №3 у зв'язку з його невиконанням, не заслуговують на
увагу суду, оскільки  відповідно до
п.п.1,2 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або
договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.
Пунктом  10.4 договору сторони
передбачили, що про розірвання  договору
сторона повідомляє іншу сторону письмово за 10 (десять) календарних днів до
передбачувального дня розірвання договору. Доказів щодо  розірвання договору позивачем не надано, тому
спірний договір є діючим.

Стаття 611 ЦК України встановлює
правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема: припинення зобов'язання,
зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Оскільки предметом позову є
стягнення суми на підставі ст.1212 ЦК України, то відмовляючи у задоволені
позову, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку, що доказів
належного виконання зобов'язань саме за цим договором (додаткової угоди)   не надано. Тому, позивач може вимагати
стягнення збитків, які спричинені неналежним виконанням умов договору. До
прийняття рішення у справі, позивач  не
скористався своїм правом, що передбачено ст.22 Господарського  процесуального  кодексу України та не змінив підставу своїх
позовних вимог, а лише наполягав задовольнити
позов саме на  підставі ст.1212 ЦК
України.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

За таких обставин, за результатами
апеляційного провадження, колегія суддів вважає юридичну оцінку, дану
господарським судом обставинам справи такою, що ґрунтується на матеріалах
справи та чинному законодавстві, тому підстав для задоволення апеляційної
скарги не вбачає.

Витрати по сплаті державного мита
по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги відповідно до вимог
статті 49 Господарського  процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Олімп-консалт” м.Київ на рішення господарського
суду Донецької області від
14.03.2007року у справі №12/420 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від  14.03.2007року у справі
№12/420 - залишити без змін.

Головуючий          О.М.
Дзюба

Судді:          Н.В.
Акулова

Т.Д.
Геза

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС