ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

03 вересня 2007 р.           Справа 12/276-07

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Магазин "Олімпійський" (: 29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, ідент.код 14155284)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Літинська птахофабрика" (22300, Вінницька обл., смт. Літин, вул. Коцюбинського, 25, ідент.код 33451206)

про стягнення 661040,99 грн

Головуючий суддя     Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Деркач В.В.

Представники :

позивача     : Гандзюк В.В., Ткачук М.В. - за дорученням

відповідача : Лисенко М.М., Рогачова О.В. –за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 590000 грн. у повернення передоплати, здійсненої на виконання договору купівлі-продажу № 159 від 10.10.2006 р., та 96675,83 грн. штрафу за невиконання відповідачем умов договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач отримав від позивача 590000 грн. передоплати, однак не виконав зобов’язань з продажу позивачеві курей бройлерів на цю суму, тому має повернути суму передоплати та згідно з умовами договору сплатити штраф за невиконання зобов’язань у розмірі 13,33% від суми договору.

Ухвалою суду від 04.07.2007 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 19.07.2007 року.

У зв’язку з неявкою представника відповідача та ненаданням сторонами доказів по справі, розгляд справи ухвалою суду від 19.07.2007 р. відкладено на 03.09.2007 р.

В судовому засіданні 03.09.2007 р. представники позивача зменшили позовні вимоги на 25634,84 грн., посилаючись на те, що на цю суму передоплати товар відповідачем поставлено до подання позову.

У поданому в судовому засіданні відзиві представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на часткову поставку товару та на те, що зобов’язання щодо перерахування передоплати позивач виконав не у повному обсязі.

З пояснень представників сторін та наданих документів суд вбачає таке.

Між сторонами укладений договір купівлі-продажу № 159 від 10.10.06р. (надалі - Договір) згідно якого, відповідач зобов'язався поставити та передати у власність позивача товар, а позивач зобов'язався оплатити його на умовах Договору (п. 1.1.Договору). Предметом купівлі-продажу за Договором є кури бройлер 1-ї категорії виробництва ТОВ "Літинська птахофабрика»в кількості 75000,00 кг. на суму 725250,00 гривень (п.1.2, 1.3, 2.2, 5.2 Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору позивач повинен був провести попередню оплату товару в розмірі 725250 грн. за встановленим цим пунктом графіком, останнє перерахування коштів мало бути з 20.11.2006 р. по 26.11.2006 р.

На виконання своїх зобов'язань по договору  позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача в якості попередньої оплати 590 000,00 гривень.

Згідно з п.4.1. Договору відповідач зобов'язався поставити товар в повному обсязі до 28.11.2006 року.

08.12.2006 р.,13.12.2006 р. та 18.12.2006 р. ним поставлено, а позивачем прийнято товар на загальну суму 25634,84 грн.

Наведене стверджується матеріалами справи, відзивом відповідача на позов та поясненнями представників сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши докази по справі, суд дійшов такого висновку

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.  Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов’язковим для виконання сторонами, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 629, 651 ч. 1 ЦК України).

Згідно p ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньо) оплати.

Відповідач не поставив товар на суму здійсненої передоплати в розмірі 564365,16 грн. та не повернув її на вимогу позивача, що міститься у претензії № 190 від 08.12.2006 р., яка надіслана йому позивачем рекомендованим листом (стверджується копією претензії, фіскальним чеком на відправку рекомендованої кореспонденції та описом поштового вкладення). Тому позов в частині стягнення 564365,16 грн. у повернення передоплати підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов "язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов ''язання (ч. 1.ст. 230 ГК України).

Пунктом 13.3 Договору встановлено, що якщо товар не буде поставлений у встановлений договором строк, тобто 28.11.06р., продавець сплачує покупцеві штраф, що складає 13.33 % від суми договору, а також повертає усі кошти сплачені покупцем по Договору.

Позивач просить стягнути з відповідача 96675,83 грн. штрафу, що складає 13,33% від суми договору - 725250 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений  договором або законом.

Разом з тим, прострочення боржника не настає, якщо зобов’язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч. 4 ст. 612 ЦК України).

З укладеного сторонами договору випливає, що відповідач повинен був поставити товар після його передоплати позивачем.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач не здійснив передоплату товару на суму 135250 грн., відсутні  правові підставі для стягнення штрафу в розмірі 13,33% з цієї суми.

Тому позовні вимоги в частині стягнення 18028,83 грн. (135250 грн. х 13,33%) штрафу задоволенню не підлягають.

Статтею 616 ЦК України встановлено, що якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора,  суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника; суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Як вбачається з вищенаведеного, позивач здійснив передоплату за товар у сумі меншій, ніж  передбачено договором, чим також порушив взяті на себе зобов’язання, та у встановленому порядку  не звернувся до відповідача з питання щодо поставки товару на суму фактично здійсненої передоплати, а 08.12.2006 р. пред’явив вимогу на повернення передоплати.

За таких обставин суд вважає, що порушення зобов’язання боржником сталося також з вини позивача.  Тому, керуючись ст. 616 ЦК України та п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшує суму штрафних санкцій до 36683,74 грн. (46,4% від суми, що становить результат віднімання 18028,83 грн. від заявленої позивачем суми  штрафу).

Відповідно до ст. 49 ГПК України на користь позивача з відповідача стягуються судові витрати пропорційно задоволеним вимогам з урахуванням суми, на яку судом зменшено штрафні санкції.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 83,84,115,116 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Літинська птахофабрика" (22300, Вінницька обл., смт. Літин, вул. Коцюбинського, 25, ідент.код 33451206, р/р 7184 в філії «Харківське відділення ПІБ, м. Київ, МФО 322205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Магазин "Олімпійський" (29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, ідент.код 14155284, р/р 260067271 в ХОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 315966) 564365,16 грн. попередньої оплати, 36683,74 грн. –штрафу, 6430,12 грн. витрат на держмито, 110,49 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 59992,09 грн. штрафу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя                                                        М. Кожухар

Повний текст рішення суду оформлено і підписано 10.09.07