ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.06.2007  року                                                            Справа № 16/78пд

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Баннової Т.М.

суддів                                        Бойченка К.І

Семендяєвої І.В.

за присутністю секретаря

судового засідання                     Сідорової О.А.

та за участю

представників сторін:

від позивача                              Бочаров Д.М., дов. від 12.03.2007 № 17

від відповідача                              не прибув

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                        Національної акціонерної компанії

„Украгролізинг” о особі Луганської

філії Національної акціонерної

компанії „Украгролізинг”

на рішення

господарського суду                     Луганської області

від                                                   23.04.2007

у справі                                         № 16/78пд (суддя Шеліхіна Р.М.)

за позовом                                          Національної акціонерної компанії

„Украгролізинг” о особі Луганської

філії Національної акціонерної

компанії „Украгролізинг”

до відповідача                               Фермерського господарства „Юніверс-

Стіоос”

про                                                   стягнення 15271 грн. 34 коп.,

розірвання договору, витребування

майна та стягнення збитків

За результатами розгляду апеляційної скарги Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, яка призначена розпорядженнями голови суду від 14.05.2007 та від 23.05.2007,

ВСТАНОВИВ:

Позивач –Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” в особі Луганської філії Національної акціонерної компанії „Украгролізинг (далі –НАК „Украгролізинг” в особі Луганської філії) звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про: стягнення з Фермерського господарства „Юніверс-Стіоос” суми прострочених лізингових платежів у розмірі 2131 грн. 89 коп., штрафу за ненадання договору застави у розмірі 364 грн. 56 коп., розірвання договору фінансового лізингу від 21.06.2004 №12-04-837фл, вилучення у відповідача грунтообробного агрегату АГ-2,4-15 (зав. № 144) у кількості однієї одиниці остаточною вартістю 12208 грн.           20 коп., стягнення збитків, а саме неотриманого доходу у розмірі 566 грн. 69 коп. З метою забезпечення позову позивач просив накласти арешт на грошові кошти відповідача, які знаходяться на поточному рахунку № 260024389 в ЛОД АППБ „Аваль”, МФО 304007. Вказане клопотання вирішено судом при винесенні ухвали про порушення провадження у справі від 05.03.2007.

Рішенням господарського суду Луганської області від 23.04.2007 позов задоволено частково: за обґрунтованістю на підставі положень ст. ст. 526, 527, 629 Цивільного кодексу України та умов п. 7.3 договору сторін від 22.12.2005                 №12-05-822 фл (далі –договір) стягнуто з Фермерського господарства „Юніверс-Стіоос” на користь НАК „Украгролізинг” в особі Луганської філії лізинговий платіж у сумі 2131 грн. 89 коп., штраф у розмірі 364 грн. 56 коп., витрати по держмиту в сумі 38 грн. 90 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 19 грн. 30 коп., в решті позову відмовлено.

У частині заявлених до стягнення збитків у вигляді неотриманого доходу у сумі 566 грн. 69 коп. у задоволенні позову відмовлено, оскільки за висновком суду, винагорода, яку відповідач зобов’язаний сплатити позивачу у майбутньому, не є збитками у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України.

Відмова у задоволенні позову в частині розірвання договору та витребування від відповідача переданого йому за договором майна обумовлена порушенням позивачем умов договору ( глава 8 п.п. 8.3 і 8.4) та положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України.

Судом першої інстанції визначено безпідставним посилання позивача на положення ст. 651 Цивільного кодексу України в обґрунтування вимоги про розірвання договору з відповідачем у зв’язку з істотнім порушенням умов договору, оскільки, за висновком суду, несплата відповідачем у повному обсязі протягом 19 календарних днів одного чергового платежу у сумі 2131 грн. 89 коп. не є істотним порушенням умов вказаного договору з огляду на ціну договору (20925 грн. 23 коп.) та його п. 8.3. Відповідач зобов’язаний був укласти договір застави/поруки у тижневий строк з дня укладення договору і нотаріально посвідчений договір надати позивачу, але позивач не вимагав від відповідача виконання цього обов’язку і розірвання договору, у зв’язку з чим у суду відсутні підстави вважати істотним для договору найму (лізингу) умови щодо надання позивачу договорів на забезпечення обов’язків. Крім того, главою 8 договору встановлено порядок припинення договору та повернення техніки відповідачем без рішення суду, тобто, у разі якщо б позивач виконав умови глави 8 договору, то цей договір припинив би свою дію з наслідками, передбаченими договором.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій йдеться про скасування рішення в частині відмови у задоволенні вимог про розірвання договору, вилучення грунтообробного агрегату АГ-2,4-15 (зав. № 144) залишковою вартістю 12208 грн. 20 коп.

В обґрунтування доводів за апеляційною скаргою її заявник посилається на  необґрунтованість та незаконність рішення, вважає, що рішення суду суперечить чинному законодавству, а саме:  вимогам ст. ст. 762, 785, 806 Цивільного кодексу України, п. 7 ст. 11 Закону України „Про фінансовий лізинг”. За твердженням скаржника, судом першої інстанції не враховано невиконання відповідачем суттєвих умов договору згідно п. 3.5.2 та п. 3.6, та відповідно до яких лізингоодержувач повинен своєчасно і в повному обсязі сплачувати лізингові платежі та не має права в односторонньому порядку на зменшення сум чи затримку сплати лізингових платежів.

На думку позивача, суттєвим порушенням договору є такі порушення, які спричиняють для другої сторони неможливість досягнення мети договору.

Крім того, за доводами скаржника, судом першої інстанції не враховано умови п. п. 6.1, 8.3 договору, в результаті чого проігноровано інтереси лізингодавця, та не прийнято до уваги те, що відповідач не з’явився до суду, щоб надати докази, якими би підтвердив наявність договору застави/поруки на суму 150% вартості предмету лізингу.

Відповідачем право на участь представника у судовому засіданні не використано. Про час і місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення № 3569834.

Відзив на апеляційну скаргу Фермерським господарством „Юніверс-Стіоос” не наданий, що відповідно до положень ст. 96 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Розглянув матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, заслухав представника позивача, дослідив правильність застосування судом першої інстанції при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів дійшов висновку про  відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Передачу позивачем відповідачеві сільськогосподарської техніки, що є предметом договору, підтверджено матеріалами справи, у тому числі актом приймання-передачі від 09.02.2006 № 75.

Наявність заборгованості по сплаті лізинговому платежу у розмірі 2131 грн.           89 коп., яку відповідно до умов п. 3.5.2 договору та згідно погодженого сторонами графіку він повинен був сплатити 09.02.2007, відповідач не оспорив, докази погашення цієї заборгованості не надав, тому рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача вказаної суми є обґрунтованим.

Не надані відповідачем і докази виконання зобов’язання за договором (п. 6.1) щодо укладення на користь лізингодавця та надання йому в тижневий строк з моменту укладення договору нотаріально посвідченого договору застави/поруки.          Вимога позивача про стягнення штрафу у розмірі 2% від вартості предмета лізингу, яка задоволена судом, відповідає угоді сторін згідно п. 7.3 договору.

Згідно п. 8.3 договору лізингодавець має право ініціювати дострокове припинення дії договору у разі несплати лізингоодержувачем  лізингового платежу протягом трьох місяців або за не укладення правочинів, передбачених договором.

Вимога про розірвання договору позивачем заявлена без урахування умов            п. 8.3 договору щодо трьохмісячного строку несплати лізингових платежів та необхідності повідомлення лізингоодержувача про відмову від договору.

Докази повідомлення відповідача про розірвання договору позивачем не надані.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629  Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вказаних положень цивільного законодавства та умов договору посилання скаржника на правила ст. 651 Цивільного кодексу України не можуть бути прийняті до уваги.

Крім того, позивачем за позовною заявою заявлено вимогу про розірвання договору фінансового лізингу від 21.06.2004 №12-04-837фл, який у матеріалах справи відсутній. Підстави для визнання недійсним договору від 21.06.2004                   №12-04-837фл позивачем не визначені. Вимога про визнання недійсним договору від 22.12.2005 №12-05-822фл позивачем не заявлена.

За вищевикладеним є необґрунтованим і посилання скаржника на ст. 785 Цивільного кодексу України та ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», які встановлюють обов’язки наймача по поверненню предмету лізингу у разі припинення договору найму.

Судова колегія погоджується також з висновком суду першої інстанції про те, що сума винагороди, що заявлена позивачем до стягнення як збитки, не є збитками у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України.

Отже, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ґрунтується на вимогах чинного законодавства та відповідає обставинам справи.

Підстав для скасування рішення не вбачається.

Судові витрати за апеляційною скаргою підлягають віднесенню на скаржника відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Національної акціонерної компанії  „Украгролізинг” о особі Луганської філії Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” на рішення господарського суду Луганської області від 23.04.2007 по справі №16/78пд залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 23.04.2007 по справі №16/78пд залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Т.М.Баннова

Суддя                                                                      К.І. Бойченко

Суддя                                                                      І.В.Семендяєва