ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2007                                                                                   Справа № Б15/1/06-2

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді   Куліш Р.Ф. (доповідач),

суддів: Джихур О.В., Виноградник О.М.,

при секретарі судового засідання:  Геворгян Е. М.

за участю представників сторін:

боржника:  Рязанцев С.В., представник, довіреність № б/н  від 08.12.06;

скаржника:  Соценко О.О., податковий інспектор юридичного відділу, довіреність №13356/10/10  від 02.07.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровськ    на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від  18.01.07р.  у справі № Б15/1/06-2

за заявою  Державної податкової інспекції Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровськ

до колективного виробничо-комерційного підприємства “Металопласт”, м.Дніпропетровськ

про  визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 18.01.2007р. № Б15/1/06-2 суддя господарського суду Дніпропетровської області Петренко Н.Е. відхилила грошові вимоги  Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровськ (далі –ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровськ) до колективного виробничо-комерційного підприємства “Металопласт”, м. Дніпропетровськ (далі –КВКП “Металопласт”)  у сумі 224 431 грн. 01 коп.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся кредитор по справі –ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська, який оскаржує ухвалу на предмет її невідповідності нормам матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст.4-3, п.2 ч.1 ст.84 ГПК України, п. 5.1 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000р., також скаржник посилається на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам та матеріалам справи, що призвело до прийняття ухвали суду, яка суперечить чинному законодавству.

Ухвалою від 28.03.2007 р. № Б15/1/06-2 за клопотанням скаржника  провадження за апеляційною скаргою ДПІ у АНД районі було зупинено до розгляду в апеляційній інстанції справи № А27/230(А25/45) за позовом Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства “Металопласт”, м. Дніпропетровськ до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровськ про визнання недійсним рішення № 74-24-038 від 04.02.2002 р.

Оскільки обставини, які зумовили зупинення  провадження за апеляційною скаргою,  усунуті, ухвалою Дніпропетровського апеляційного  господарського суду від 01.06.2007 р.  поновлено провадження за апеляційною скаргою ДПІ в АНД районі на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2007 р. у справі № Б15/1/06-2.

Надавши оцінку матеріалам справи, вислухав думку сторін, присутніх у судовому засіданні, колегія суддів  дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Вимоги ДПІ у АНД районі обумовлені даними  облікової картки боржника, наданої  ДПІ станом на 23.01.2006 р. з податкового зобов’язання (з податку на додану вартість) у сумі  163 699 грн. 36 коп., з пені, що несплачена –60 727 грн. 65 коп.

Вказане сальдо стану розрахунків з бюджетом сформоване виходячи  з даних особової облікової картки боржника за 2002-2005 роки та декларації платника податків за 2006 р.

Суд першої інстанції правомірно  зазначив, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.11.2004 р. у справі №Б29/112-04 встановлено, що кошти в сумі 410001,01 грн., які отримані від реалізації майна боржника, спрямовані ДПІ у АНД районі на погашення податкового боргу з податку на додану вартість, а не на погашення штрафних санкцій та пені (абз.7,8 арк.3, а.с. 125-127, т. 1).

Згідно з п.п.16.3.2. п.16.3. ст.6 Закону № 2181 “Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р у разі погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів або відчуження інших активів боржника у порядку, передбаченому цим Законом, нарахування пені зупиняється у день такого стягнення або відчуження активів з права власності (повного господарського відання) боржника в рахунок погашення, незалежно від строків оплати вартості таких активів їх покупцем.

Як вбачається з даних особової облікової картки платника податків, зазначений вищевстановлений судом факт, а також положення п.п.16.3.2. п.16.3. ст.6 Закону №2181 не були враховані ДПІ у АНД районі при веденні обліку надходжень боржника. Це призвело до безпідставного нарахування пені на суму податкового боргу по ПДВ, який вже не існував, а також спрямування коштів боржника на  погашення даної пені, замість погашення його поточних податкових зобов’язань.

В той же час, податкові зобов’язання ДКВКП “Металопласт”, які самостійно визначені ним у податкових деклараціях за 2005-2006 р.р., сплачені боржником до державного бюджету, що підтверджується даними особової облікової картки платника податків.

Таким чином, суд правомірно дійшов висновку, що вказані обставини потягли за собою  необґрунтованість визначеного ДПІ сальдо за період 2002-2006 років по податку на додану вартість - 163 699 грн. 36 коп. та  пені, що несплачена –60 727 грн. 65 коп.

До того ж  не надано доказів наявності у ДКВКП “Металопласт” податкового боргу, відображеного у даних облікової  картки боржника за 2002 р. у сумі  189 575 грн. за рішення № 74-24-1738 від 04.02.2002 р., а також  не надано доказів та підстав для застосування  пені у розмірі 26748 грн. 72 коп. по даному рішенню, оскільки постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2006  по справі № А27/230 (а.с. 72, т. 2) та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2007 р. № А27/230(А25/45) (а.с. 127, т. 2) рішення від 04.02.2002 р. № 74-24-038 про застосування та стягнення  сум штрафних санкцій за відчуження активів без попередньої згоди, за яким до боржника застосовано штраф по податку  на додану вартість у сумі 189575 грн. визнано недійсним.

Відповідно до даних облікової картки боржника на 01.03.2004 р. ДПІ визначено податкове зобов’язання боржника згідно податкового повідомлення-рішення № 000087240 від 17.02.2002 р. на суму 41 359,96 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що зазначене податкове повідомлення-рішення скасовано податковим органом вищого рівня. Вказане підтверджується ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2004 р. у справі №17/81.

ДПІ у АНД районі вказане податкове зобов’язання боржника зменшено частково, на суму 36 195,46 грн. Дана обставина підтверджується даними особової облікової картки платника податків. Однак, доказів погодження податкового зобов’язання на суму, що залишилася не зменшеною, в розмірі 5 164,5 грн., не надано.

Безпідставно здійснено нарахування пені за січень-лютий 2005 р. у сумі 13 813 грн., що відображено в картках боржника, оскільки  14.01.2005 р. за заявою ДПІ у АНД районі господарським судом Дніпропетровської області порушено справу про банкрутство № Б15/7/05, про що винесено ухвалу. Відповідно до даної ухвали введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою суду від 03.03.2005 р. провадження по даній справі припинено.

Згідно з ч.4 ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов’язкових платежів).

Неправомірно також включена до грошових вимог  сума 46 570 грн., визначена боржником  у податкових деклараціях за 2006 рік, оскільки  відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України “про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про  порушення провадження  у справі про банкрутство зобов’язані  подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. У даному випадку вимоги є поточними, а не конкурсними.

За викладених обставин підстав для задоволення скарги заявника не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, п.п.16.3.2 п.16.3 ст. 16 Закону України № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р., ч. 1 ст. 12, ч.1 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

- апеляційну скаргу Державної податкової інспекції Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровськ залишити без задоволення;

-  ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від  18.01.07р.  у справі № Б15/1/06-2 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                       Р.Ф.Куліш

Суддя                                                                                             О.В.Джихур

Суддя                                                                                             О.М.Виноградник

З оригіналом згідно.

Помічник першого заступника голови суду                                            Л.В.Черниш

03.07.07.