ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 р.
№ 5-31/339-04-6053

ищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
Шевчук С.Р.,

Суддів
Владимиренко С.В.,

Мележик Н.І.

розглянувши
касаційні скарги
і додані до них документи
1.          Відкритого акціонерного товариства “Одеська теплоелектроцентраль”
2.          Комунального підприємства “Одесатеплоенерго”

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р.

у справі
№5-31/339-04-6053 господарського суду Одеської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Одеська теплоелектроцентраль”

до
Комунального підприємства “Одесатеплоенерго”

про
стягнення 7161159,05грн.

та за позовом
Комунального підприємства “Одесатеплоенерго”

до
Відкритого акціонерного товариства “Одеська теплоелектроцентраль”

про
стягнення 5270059,71грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

-позивача: Ющенко О.П. (дов. №б/н від 26.02.2007р.);

-відповідача: Макаренко О.П. (дов. №8/05-17 від 17.04ю2007р.);

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2004р. Відкрите акціонерне товариство „Одеська теплоелектроцентраль” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” про стягнення (з урахуванням уточнень в остаточній редакції) 7161159,05грн. збитків у зв’язку з понесенням понаднормативних втрат у період з жовтня 2002р. по травень 2004р., за яким порушено провадження у справі №5-31/339-04-6053.

В червні 2005р. Комунальне підприємство „Одесатеплоенерго” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” про стягнення 5270059,71грн. заборгованості станом на 01.06.2005р. за надані за договором №ОТЕ-2 від 30.09.2002р. послуги з приймання, транспортування та розподілення теплової енергії у вигляді гарячої води, за яким порушено провадження у справі №15/222-05-6561.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.09.2006р. за клопотанням Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” провадження за цими позовами об’єднано для розгляду по суті в одну справу з №5-31/339-04-6053.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.10.2006р. у справі №5-31/339-04-6053 (колегія суддів у складі головуючого судді Могила С.К., суддів Аленіна О.Ю., Демешина О.А.) позов Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” про стягнення з Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” 7161159,05грн. збитків у зв’язку з понесенням понаднормативних втрат задоволено частково. Стягнуто з  Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” на користь Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” 3680836,11грн. основного боргу, 1700грн. витрат по сплаті держмита, 60,65грн. витрат на послуги з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Позов Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” до Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” про стягнення 5270059,71грн. задоволено. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” на користь Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” 5280059,71грн. основного боргу, 25500грн. витрат по сплаті державного мита; 118грн. витрат на послуги на ІТЗ судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” з врахуванням приписів ст.42 Господарського процесуального кодексу України ґрунтується висновках проведеного експертного дослідження, а щодо задоволення позову Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” з посиланням на  ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України обґрунтовано неналежним виконанням Відкритим акціонерним товариством „Одеська теплоелектроцентраль” свого зобов’язання, у зв’язку з чим у позивача станом на 01.04.2005р. перед відповідачем виникла заборгованість у розмірі 5270059,71грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. у справі №5-31/339-04-6053 (колегія суддів у складі головуючого судді Разюк Г.П., суддів Колоколова С.І., Петрова М.С.) апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоцентраль” та Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 23.10.2006р. по справі № 5-31/339-04-6053 скасовано.  Позов Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоцентраль” задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” на користь Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” 6652716,75грн. понаднормативних втрат теплової енергії, 1579,3грн. витрат по сплаті держмита, 109,62грн. витрат на ІТЗ судового процесу. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Позов Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” задоволено. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” 5270059,71грн. боргу,  25500грн. витрат по сплаті держмита та 118грн. витрат на послуги з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Стягнуто з комунального підприємства „Одесатеплоенерго”, на користь відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” 789,65грн. мита, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятою у даній справі постановою суду апеляційної інстанції, Комунальне підприємства „Одесатеплоенерго” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. у справі №5-31/339-04-6053 в частині стягнення з Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” на користь Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” 6652716,75грн. понаднормативних втрат теплової енергії, 1579,3грн. витрат по сплаті держмита, 109,62грн. витрат на ІТЗ судового процесу змінити, стягнувши з Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” на користь Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” 611872грн. та відповідні судові витрати.

Поряд з цим, не погодилося з прийнятою постановою суду апеляційної інстанції й Відкрите акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль”, яке звернулося до Вищого господарського суду з касаційною скаргою з проханням скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” у повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги  порушенням апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін матеріали справи, доводи касаційних скарг сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційні скарги Відкритого акціонерного товариства “Одеська теплоелектроцентраль” та Комунального підприємства “Одесатеплоенерго” підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, 30.09.2002р. між Відкритим акціонерним товариством „Одеська теплоелектроцентраль” та Комунальним підприємством „Одесатеплоенерго” укладений договір про передачу теплової енергії, який відповідно до п.8.1 набирає чинності з 01.10.2002р. та діє до 30.09.2003р. та згідно п.8.2 вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору. Суд апеляційної інстанції зазначив, що цей договір є чинним, так як з матеріалів справи не вбачається будь-яких заяв щодо дострокового його розірвання.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що відповідно до п.2.1 цього договору Відкрите акціонерне товариство „Одеська теплоелектроцентраль” зобов’язалось виробляти та подавати у мережі Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” теплову енергію у кількості та відповідно до параметрів, які забезпечують належну роботу теплових мереж, за замовленнями Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” проводити температурні та гідравлічні випробування мереж останнього, забезпечувати облік кількості та показників теплової енергії відпущеної в його мережі, сплачувати Комунальному підприємству „Одесатеплоенерго” витрати з передачі теплової енергії та технічного обслуговування теплових мереж тощо.

Згідно з п.2.2 зазначеного договору Комунальне підприємство „Одесатеплоенерго” зобов’язалось приймати та транспортувати вироблену Відкритим акціонерним товариством „Одеська теплоелектроцентраль” теплову енергію споживачам, які приєднані до мереж Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” у кількості та за параметрами, які відповідають вимогам транспортування теплової енергії через свої мережі з урахуванням кількості та параметрів теплової енергії, відпущеної від Відкритого акціонерного товариства в мережі Комунального підприємства, розподіляти теплову енергію споживачам відповідно до режиму, який задається ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль”, забезпечувати експлуатацію та обслуговування обладнання теплових мереж відповідно до вимог НТД (випробування, ремонти, наладка), надавати Відкритому акціонерному товариству „Одеська теплоелектроцентраль” річний розрахунок вартості послуг Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” по транспортуванню теплової енергії та експлуатаційному обслуговуванню теплових мереж і обладнання з урахуванням розрахунку нормативних витрат теплової енергії в його мережах з необхідними розшифровками для включення до тарифів теплопостачання ВАТ.

Відповідно до розділу 3 цього договору річна вартість послуг Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” по транспортуванню теплової енергії та експлуатаційному обслуговуванню теплових його мереж визначається за згодою сторін на підставах, визначених пунктом 2.2.6 розрахункової калькуляції з усіма необхідними розшифровками, які є невід’ємними частинами даного договору і на момент його укладення становлять 5929,2тис.грн., у тому числі ПДВ –988,2тис.грн.

Пунктом 3.3 названого договору передбачено, що Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” відшкодовує Відкритому акціонерному товариству „Одеська теплоелектроцентраль” вартість понаднормативних втрат теплової енергії у мережах Комунального підприємства за взаємно узгодженим розрахунком. Взаєморозрахунки проводяться рівними щомісячними /тобто до 30-31 числа поточного місяця/ частками (по 1/12 від річної вартості визначеної у п. 3.1) незалежно від об’ємів транспортування теплової енергії.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвалою від 13.06.2005р. місцевий господарський суд внаслідок наявних між сторонами розбіжностей щодо визначення понаднормативних втрат при передачі теплової енергії у відповідності до п.3.3 цього договору, призначив судову технічну експертизу, проведення якої доручив Одеському національному політехнічному університету.

Суд апеляційної інстанції погодився з твердженнями  ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” щодо невідповідності проведеного дослідження вимогам ГПК України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, через брак ліцензії фахівця, однак зазначив про підставне прийняття судом першої інстанції в якості належного доказу його висновків щодо визначення вірно розрахуваних ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” обсягів  понаднормативних втрат при передачі теплової енергії, які базуються на єдиних чинних Методичних вказівках по визначенню теплових втрат в водяних та парових теплових мережах /РД 34.09.255,МУ 34-70-080-84/.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що у відповідності до звіту про проведення експертизи від 01.08.2005р., відповідно до висновків якого було зроблено порівняльний аналіз фактичних та нормативних втрат тепла в теплових мережах, розроблено методику встановлення часткової участі виробника /ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль”/, транспортувальника /КП „Одесатеплоенерго”/ та споживачів в загальній величині теплових втрат з витоком теплоносія, розподіл часток витоків між виробником, транспортувальником та споживачами тепла, гарячої води від ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” відповідно склав: ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” –7,1%; КП „Одесатеплоенерго” –51,4%; споживачі теплової енергії –41,5%.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи позов ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” на суму 3680836,11грн., послався на експертний висновок, та дійшов висновку, що частка понаднормативних втрат при передачі теплової енергії у відповідності до пункту 3.3 договору в мережі КП „Одесатеплоенерго” складає 51,4%, зазначивши, що відшкодуванню з відповідача втрат підлягає саме ця частка від загальної вартості понаднормативних втрат у спірний період, яка становить 7161159,05грн.

Однак, суд апеляційної інстанції з цим висновком суду першої інстанції не погодився та зазначив про помилковість застосування місцевим судом результатів  експертизи в цій частині з огляду на те, що договором про передачу теплової енергії від 30.09.2002р. сторони передбачили, що КП „Одесатеплоенерго” відшкодовує ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” вартість понаднормативних втрат теплової енергії, яка подана у мережі КП, при цьому правовідносини між КП „Одесатеплоенерго” і споживачами носять окремий характер та не врегульовані зазначеним спірним договором і ніяким чином не стосуються права ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” на відшкодування понаднормативних втрат тепла, а відповідно й обов’язку КП„Одесатеплоенерго” на повне відшкодування втрат теплової енергії саме за рахунок останнього.

З врахуванням зазначеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення позову ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” на суму 6652716,75грн., тобто 92,9% (51,4% + 41,5%) частки втрат з витоком теплоносія як в мережах транспортувальника, так і у внутрішньодомових мережах споживачів, а в частині задоволення позову КП „Одесатеплоенерго” погодився з висновком суду першої інстанції із зазначенням, що копіями актів про надання виробничих послуг по транспортуванню теплової енергії та підписаним між сторонами по справі актом звірки взаєморозрахунків підтверджена заборгованість ВАТ „Одеська теплоелектроцентраль” перед КП „Одесатеплоенерго” станом на 01.06.2005р. у розмірі 5270059,71грн.

Судами попередніх інстанцій не враховано, що ст. ст. 42, 43 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обовязковим, оскільки жоден доказ не має заздалегіть установленої сили і оцінюється господарським судом з урахуванням всіх обставин справи сукупно з іншими доказами.

Разом з тим, господарські суди попередніх інстанцій під час розгляду даного спору дійшли передчасних висновків з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що предметом позову Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” до Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” є стягнення збитків в сумі 7161159,05грн. внаслідок понесення понаднормативних втрат за період з жовтня 2002р. по травень 2004р.

Відтак, приймаючи рішення та постанову про часткове задоволення цього позову про відшкодування збитків, господарськими судами попередніх інстанцій не враховано, що відшкодування збитків є універсальним способом цивільно-правової відповідальності.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями цього кодексу, зазначені положення застосовуються до тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відшкодування збитків як санкція може бути застосовано в усіх випадках порушення цивільно-правових зобов’язань, коли внаслідок такого порушення потерпіла сторона несе збитки.

Господарськими судами під час розгляду даної справи не враховано, що згідно ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник; об'єктом - правовідносини по зобов'язаннях; об'єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб'єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків.

Правильне встановлення порушеного цивільно-правового обов’язку за договором є необхідним для відповідної кваліфікації змісту правовідносин, що виникли із факту порушення.

Натомість місцевим та апеляційним господарськими судами не досліджено належним чином, в чому саме полягає протиправна поведінка Комунального підприємства “Одесатеплоенерго” та його вина, а також, чи існує безпосередній причинний зв’язок між протиправною поведінкою Комунального підприємства “Одесатеплоенерго” і збитками, завданими Відкритому акціонерному товариству “Одеська теплоелектроцентраль”.

Крім того, суди не взяли до уваги, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відтак, суди попередніх інстанцій, частково задовольнивши позов щодо стягнення збитків, не встановили наявності складу цивільного правопорушення, хоча це має значення для правильного вирішення спору, не з'ясували правову підставу позову. Розглядаючи спір, суди також не з'ясували наявності чи відсутності взаємоузгодженого розрахунку сторін відповідно до п. 3.3 спірного договору.

Разом з тим, суд першої інстанції, задовольнивши позов Комунального підприємства „Одесатеплоенерго” до Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” про стягнення 5270059,71грн., з підстав неналежного виконання Відкритим акціонерним товариством „Одеська теплоелектроцентраль” зобов’язання за договором про передачу теплової енергії від 30.09.2002р., послався на акт звірки розрахунків сторін, складений станом на 01.04.2005р. на суму 8275552,38грн. При цьому місцевий господарський суд, зазначив, що частина заборгованості Відкритого акціонерного товариства „Одеська теплоелектроцентраль” була погашена, у зв'язку з чим  на 01.06.2005р. заборгованість зменшилась до 5270059,71грн., з чим погодився суд апеляційної інстанції, не з'ясував за який період виникла зазначена заборгованість, за який період здійснені платежі та які саме платіжні документи свідчать про це погашення відповідачем зазначеної заборгованості перед позивачем, посилання на які в матеріалах справи відсутні.

Також, судами попередніх інстанцій не з'ясовано дотримання сторонами договірних умов, визначених вказаним договором з надання їм відповідної правової оцінки, не перевірено обґрунтованість і правильність .нарахованого позивачем боргу.

У зв’язку з цим попередні судові інстанції припустилися неправильного застосування приписів частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 названого Кодексу стосовно всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Допущені порушення норм процесуального права призвели до неповного з’ясування обставин справи, які не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, у зв’язку з чим відсутні підстави вважати, що судами дана правильна юридична оцінка спірним правовідносинам та зроблений відповідаючий чинним нормам матеріального права висновок.

Так, згідно імперативних вимог ст.1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ч.2 ст.11110 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо: справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р.), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадянських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Відкритий характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судоустрій України" ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якого рівня.

Поряд з цим, ухвалою господарського суду від 25.09.2006р. у справі №5-31/339-04-6053 об’єднано справи №15/222-05-6561 та №5-31/339-04-6053 для розгляду по суті в одну справу з №5-31/339-04-6053 у складі колегії суддів головуючого судді Могила С.К., суддів Аленіна О.Ю., Літвінова С.В. та ухвалою від 29.09.2006р. зазначеної колегії суддів дана справа без прийняття її до провадження цією колегією суддів, призначена до розгляду на 20.10.2006р. о 11год.00хв.

Разом з тим, ухвалою місцевого господарського суду від 19.10.2006р. у даній справі колегією суддів у складі головуючого судді Могила С.К., суддів Алніна О.Ю., Літвінова С.В. розгляд справи, призначений на 20.10.2006р., у зв'язку з службовим відрядженням судді Могила С.К. відкладено на 23.10.2006р. Дана ухвала суду була отримана сторонами 25.10.2006р.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності представників сторін при відсутності в матеріалах справи належного повідомлення останніх про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції.

Разом з тим, 20.10.2006р. розпорядженням в.о.голови суду №247-р здійснено заміну судді Літвінова С.В.  на суддю Демешина О.А. та призначено новий склад колегії суддів:  у складі головуючого судді Могила С.К., суддів Аленіна О.Ю., Демешина О.А., однак дана справа цією колегією суддів до свого провадження не приймалася, справа до розгляду не призначалась.

Однак, судове засідання цієї новою колегією суддів у даній справі відбулося 23.10.2006р.  за відсутності представників сторін та, без отримання їх згоду, в порушення ст.85 ГПК України, місцевий господарський суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення (т.8 а.с.5), про що зазначив в протоколі судового засідання від 23.10.2006р. (т.8 а.с.4).

З доводами скаржників щодо зазначених порушень місцевим господарським судом норм процесуального права правильно погодився суд апеляційної інстанції із зазначенням, що це процесуальне порушення є підставою для обов’язкового скасування рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи наведене, неповне встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам справи, прийняті судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції для достовірного з’ясування вищезазначених обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, дати їм належну правову оцінку, правильно застосувати норми матеріального та процесуального права та постановити законне й обґрунтоване рішення, оскільки рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини справи, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно з ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Керуючись  ст. ст. 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, ст.11110- 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Одеська теплоелектроцентраль” задовольнити частково.

Касаційну скаргу Комунального підприємства “Одесатеплоенерго” задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. та рішення господарського суду  Одеської області від 23.10.2006р. у справі №5-31/339-04-6053 скасувати.

Справу №5-31/339-04-6053 передати на новий розгляд до господарського суду Одеської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя:
С. Шевчук

Судді:
С. Владимиренко

Н. Мележик