ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-7/136
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"12" червня 2007 р.  16:20                                                                                м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Судді - Ілюхіної Г.П.,

при секретарі –Юренковій І.В.

за участю представників:

від позивача          –          Жилін І.Б., представник, довіреність б/н від 29.12.2005;

від відповідачів          –          Барташ А.В. (Севастопольська міська державна адміністрація),

–          не з'явився (Севастопольська міська Рада),

від третіх осіб:          –          Зволикевич Н.І., представник, довіреність № юр-523 від 02.04.2007 (ДП „Севастопольський морський торгівельний порт”),

–          не з'явився (Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів),

розглянувши справу

за адміністративним          Товариства з обмеженою відповідальністю „Ален”

позовом          (99040, м. Севастополь, вул. М. Геловані, 12-А)

представник          Жилін Ігор Борисович (м. Севастополь, вул. М. Геловані, 14-22)

до відповідачів:          Севастопольської міської Ради

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

Севастопольської міської державної адміністрації

(99011, м. Севачстополь, вул. Леніна, 2)

треті особи,          Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів

які не заявляють          (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

самостійних вимог на

предмет спору на стороні          Державне підприємство

відповідачів:          „Севастопольський морський торговельний порт”

(99011, м. Севастополь, майдан Нахімова, 5)

представник          Зволикевич Наталя Іванівна (99011, м. Севастополь, майдан Нахімова, 5)

про          -          визнання протиправним відкликання Севастопольською міською державною адміністрацією з Севастопольської міської Ради надісланих 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріалів вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1;

-          визнання протиправною бездіяльності Севастопольської міської Ради –нерозгляд на пленарному засіданні по суті надісланих Севастопольською міською державною адміністрацією 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріалів вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1;

-          зобов’язання Севастопольської міської державної адміністрації негайно після набрання постановою суду законної сили направити до Севастопольської міської Ради для розгляду та прийняття рішення матеріали вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1, які раніше були направлені до Севастопольської міської Ради 29.11.2004 з супровідним листом Севастопольської міської державної адміністрації № к-2929/07-4.1;

-          зобов’язання Севастопольської міської Ради на першому після набрання постановою суду законної сили пленарному засіданні розглянути по суті надіслані Севастопольською міською державною адміністрацією 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріали вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1 та прийняти мотивоване рішення з питання про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю „Ален” в районі пр. Ген. Острякова, 232, для будівництва торговельного комплексу,  -

встановив:

12.04.2007 (вх. №972) Товариство з обмеженою відповідальністю „Ален” звернулось до господарського суду м. Севастополя з адміністративним позовом до Севастопольської міської Ради, Севастопольської міської державної адміністрації про:

-          визнання протиправним відкликання Севастопольською міською державною адміністрацією з Севастопольської міської Ради надісланих 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріалів вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1;

-          визнання протиправною бездіяльності Севастопольської міської Ради –нерозгляд на пленарному засіданні по суті надісланих Севастопольською міською державною адміністрацією 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріалів вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1;

-          зобов’язання Севастопольської міської державної адміністрації негайно після набрання постановою суду законної сили направити до Севастопольської міської Ради для розгляду та прийняття рішення матеріали вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1, які раніше були направлені до Севастопольської міської Ради 29.11.2004 з супровідним листом Севастопольської міської державної адміністрації № к-2929/07-4.1;

-          зобов’язання Севастопольської міської Ради на першому після набрання постановою суду законної сили пленарному засіданні розглянути по суті надіслані Севастопольською міською державною адміністрацією 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріали вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1 та прийняти мотивоване рішення з питання про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю „Ален” в районі пр. Ген. Острякова, 232, для будівництва торговельного комплексу,

з посиланням на статті 9, 93, 116, 123, 124 Земельного кодексу України, статті 26, 46, 59 Закону України „Про місцеве самоврядування”, статтю 16 Закону України „Про оренду землі”, статті 2, 6, 17, 19, 20, 104, 162, пункт 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.5-10).

Ухвалою суду від 13.04.2007 відкрито провадження по справі, прийнято рішення про призначення підготовчого провадження та проведення попереднього судового засідання з метою всебічного та об’єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства України (арк. с. 1-4).

Ухвалою суду від 10.05.2007 в порядку статей 53, 111 Кодексу адміністративного судочинства України, підготовче провадження продовжено, попереднє засідання по адміністративній справі відкладено, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів та Державне підприємство „Севастопольський морський торговельний порт” (арк.с.69-73).

Ухвалою суду від 05.06.2007 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.114-118).

Відповідач (Севастопольська міська Рада) явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, надав суду заперечення на адміністративний позов (вх.№19973), в яких позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в них, основні з яких полягають в тому, що земельна ділянка, що запитується позивачем, в цей час знаходиться в постійному користуванні третьої особи –ДП „Севастопольський морський торгівельний порт” та не може бути передана в оренду позивачу до тих пір, поки право постійного користування не припинено у встановленому законом порядку; таким чином Севастопольська міська державна адміністрація, керуючись тим, що земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні у іншої особи та відсутністю відмови землекористувача від права користування земельною ділянкою повинна відмовити в узгодженні матеріалів вибору та узгодження місця розташування земельної ділянки; Севастопольська міська Рада на підставі відсутності узгоджених матеріалів вибору та узгодження місця розташування земельної ділянки або на підставі даних обліку прав на земельні ділянки, що ділянка знаходиться в користуванні іншої особи, також повинна відмовити в розгляді зазначених матеріалів; просить в задоволенні позовних вимог відмовити, з посиланням на статтю 395 Цивільного кодексу України, статтю 141 Земельного кодексу України (арк.с.124-125).

Відповідач (Севастопольська міська державна адміністрація) в запереченнях на адміністративний позов (вх.№20087) проти позовних вимог заперечує з мотивів, викладених в них, основні з яких полягають в тому, що листом Севастопольської міської Ради від 06.05.2005 № 03-15/1697 ТОВ „Ален” та Севастопольська міська державна адміністрація були повідомлені про те, що питання „Про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки ТОВ „Ален” в районі пр. Ген. Острякова, 232 для будівництва торгового комплексу” було розглянуто 17 сесією Севастопольської міської Ради, задовільного рішення по зазначеному питанню не прийнято; листом Севастопольської міської державної адміністрації від 29.07.2005 № 6403/30/1-05 Севастопольська міська Рада, ДП „Севастопольський морський торговельний порт”, ТОВ „Ален” були повідомлені про те, що на адресу Севастопольської міської державної адміністрації надійшло звернення ДП „Севастопольський морський торговельний порт” про зупинення прийняття рішення по відведенню земельної ділянки по пр. Ген. Острякова, 232 іншим юридичним особам, у зв’язку з наміром оформити правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку, надану ДП „Севастопольський морський торговельний порт” в постійне користування; враховуючи звернення ДП „Севастопольський морський торговельний порт” та відсутність задовільної відповіді по матеріалам вибору ТОВ „Ален”, документи були відкликані; позивач дізнався про відкликання матеріалів з листа Севастопольської міської державної адміністрації № 6403/30/1-05 від 29.07.2005, таким чином відповідно до вимог статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, просить в задоволенні позову відмовити (арк.с.129-130).

Третя особа (ДП „Севастопольський морський торговельний порт”) в поясненнях на позов (вх.№19069) проти позовних вимог заперечує, з мотивів викладених в них, основні з яких полягають в тому, що рішенням Севастопольської міської Ради народних депутатів № 147 від 17.11.1992 ДП „Севастопольський морський торговельний порт” була надана земельна ділянка для будівництва 117-квартирного житлового будинку з вбудованими молочною кухнею, районним відділом соціального забезпечення, аптекою, поліклінікою, площею 1,59 га в постійне користування з земель міста за адресою: 6 мікрорайон Кулікова поля, яке не скасовано та не визнано таким, що втратило чинність, за весь період його дії порт сплачував та сплачує тепер земельний податок за надану ділянку; згідно з цим рішенням ДП „Севастопольський морський торговельний порт” видано Державний Акт на право постійного користування земельною ділянкою для будівництва 117-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими молочною кухнею, районним відділом соціального забезпечення, аптекою, поліклінікою, площею 1,4836 га по пр. Ген. Острякова, 242, який зареєстровано 21.05.2007 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 02, просить в задоволенні позову відмовити, з посиланням на п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України, про що надані докази  (арк.с.93-97, 119-121).

Третя особа (Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів) явку уповноважених представників у попереднє судове засідання не забезпечила, вимоги ухвали суду від 10.05.2007 не виконала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення  ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно з частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

При викладених обставинах, враховуючи те, що відповідач та третя особа викликались в судове засідання, зобов’язувались надати необхідні для розгляду справи документи, але в суд не з’явились, однак відповідач надав всі витребувані документи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідача (Севастопольська міська Рада) та  третьої особи (Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів), по наявним матеріалам, наданим сторонами.

Провадження по справі в частині визнання протиправним відкликання Севастопольською міською державною адміністрацією з Севастопольської міської Ради надісланих 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріалів вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1 та визнання протиправною бездіяльності Севастопольської міської Ради –нерозгляд на пленарному засіданні по суті надісланих Севастопольською міською державною адміністрацією 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріалів вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1 закрито в порядку пункту 2 частини першої  статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, так як спір в цій частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, так як фактично оскаржуються дії та бездіяльність посадових осіб Севастопольської міської державної адміністрації, про що винесено ухвалу (арк.с.131-138).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представників позивача, відповідача (Севастопольської міської державної адміністрації), третьої особи (ДП „Севастопольський морський торгівельний порт”),суд, -

в с т а н о в и в:

З’ясовані наступні обставини:

17.11.1992 Рішенням Севастопольської міської Ради народних депутатів № 147 надано морському торговельному порту земельну ділянку для будівництва 117 –квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими молочною кухнею, районним відділом соціального забезпечення, аптекою, поліклінікою, площею 1,59 га в постійне користування з земель міста за адресою: 6 мікрорайон Кулікова поля (арк.с.96).

29.11.2004 вих.№ к-2929/07-4.1 Севастопольська міська державна адміністрація повторно направила до Севастопольської міської Ради матеріали вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова в районі будинку 232 для будівництва торговельного комплексу, надані ТОВ „Ален”, для подальшого розгляду на сесії Севастопольської міської Ради та прийняття по ним рішення; запропонувала дозволити ТОВ „Ален” складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,60 га по пр. Ген. Острякова в районі будинку № 232 для будівництва торговельного комплексу з подальшою передачею земельної ділянки в оренду строком на 25 років; додатково повідомила, що скасовувати рішення Севастопольської міської Ради від 17.11.1992 № 147 немає необхідності, так як воно втратило чинність в частині відведення земельної ділянки ДП „Севастопольський морський торговельний порт”, оскільки останній не вступив в право землекористування відповідно до статті 123 Земельного кодексу України (арк.с.19).

06.06.2005 вих.№ 03-15/1697 Севастопольська міська Рада повідомила ТОВ „Ален” та Севастопольську міську державну адміністрацію, що питання „Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ТОВ „Ален” в районі пр. Ген. Острякова, 232 для будівництва торговельного комплексу” було розглянуто 17 сесією Севастопольської міської Ради; позитивне рішення по зазначеному питанню не прийнято; крім того, враховуючи, що раніше земельна ділянка, що запитується, надавалась ДП „Севастопольський морський торговельний порт” просив уточнити Севастопольську міську державну адміністрацію чи використовувались раніше ДП „Севастопольський морський торговельний порт” кошти з державного бюджету на освоєння зазначеної земельної ділянки та їх об’єм, а також чи списані зазначені кошти в установленому законом порядку (арк.с.12).

29.07.2005 вих.№ 6403/30/1-05 Севастопольська міська державна адміністрація повідомила Севастопольську міську Раду, ДП „Севастопольський морський торговельний порт” та ТОВ „Ален”, що до Севастопольської міської державної адміністрації та Севастопольської міської Ради надійшло звернення ДП „Севастопольський морський торговельний порт” про зупинення прийняття рішення по відведенню земельної ділянки по пр. Ген. Острякова в районі будинку № 232 (Кулікове поле) іншим юридичним особам, у зв’язку  з наміром оформити правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку, яка надана ДП „Севастопольський морський торговельний порт” в постійне користування рішенням Севастопольської міської Ради від 17.11.1992 № 147 для будівництва 117-квартирного житлового будинку, надана копія листа Севастопольської міської Ради на адресу ДП „Севастопольський морський торговельний порт” (вих.№03-15/743 від 18.03.2005) про необхідність завершити розпочате будівництво, оформивши правовстановлюючі документи або привести земельну ділянку у вихідне становище; враховуючи викладене, для додаткового вивчення та прийняття відповідного рішення Севастопольська міська державна адміністрація відкликала матеріали вибору ТОВ „Ален” (будівництво торговельного комплексу) вих.№ к-2929/07-4.1 від 29.11.2004, які були винесені на розгляд сесії Севастопольської міської Ради 06.07.2005 та позитивне рішення по ним прийнято не було (арк.с.14).

15.12.2005 вих.№ 5-2/3238 Управління міського будівництва і архітектури повідомило морський торговельний порт про присвоєння земельній ділянці, яку надано морському торговельному порту Рішенням Севастопольської міської Ради народних депутатів № 147 від 17.11.1992 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з соцкультпобутом, адреси: м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, № 242 (арк.с.120).

15.08.2006 вих.№ 16264/10/15-3 Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Севастополя надала ДП „Севастопольське управління океанічного риболовства” довідку, згідно з якою за період з 2004 року по 30.06.2006 року ДП „Севастопольське управління океанічного риболовства” надані розрахунки земельного податку та здійснена його сплата за земельні ділянки, в тому числі, і за земельну ділянку площею 16060 м2, розташовану по пр. Ген. Острякова, 242 (рішення Севастопольської міської Ради № 147 від 17.11.1992); станом на 15.08.2006 заборгованості по сплаті земельного податку ДП „Севастопольське управління океанічного риболовства” не має (арк.с.121).

18.09.2006 вих.№ 3270/1/2/9-065 Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів повідомило Севастопольську міську Раду, Севастопольську міську державну адміністрацію, ДП „Севастопольський морський торговельний порт” та ТОВ „Ален”, що, за дорученням Севастопольської міської державної адміністрації ним розглянуто звернення Севастопольської міської Ради вих.№ 03-15/2509 від 17.08.2006 щодо клопотання ТОВ „Ален” про надання земельної ділянки по пр. Ген. Острякова в районі будинку № 232 для будівництва та обслуговування торговельного комплексу; питання про можливість надання земельної ділянки по пр. Ген. Острякова в районі будинку № 232, що запитується ТОВ „Ален” та ДП „Севастопольський морський торговельний порт”, було винесено на розгляд координаційної наради по земельним відносинам Севастопольської міської державної адміністрації 16.08.2006, яким рекомендовано: відкласти до уточнення цільового призначення земельної ділянки (арк.с.18).

21.05.2007 згідно з рішенням Севастопольської міської Ради народних депутатів № 147 від 17.11.1992 ДП „Севастопольський морський торговельний порт” видано Державний Акт серії ЯЯ № 395071 на право постійного користування земельною ділянкою для будівництва 117-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими молочною кухнею, районним відділом соціального забезпечення, аптекою, поліклінікою, площею 1,4836 га по пр. Ген. Острякова, 242, який зареєстровано 21.05.2007 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 02 (арк.с.95).

07.06.2007 вих.№ ЮО-1011 ДП „Севастопольський морський торговельний порт” надана довідка, що згідно Договору № 134 від 21.06.1994, укладеного між ним та МПП „Монолит”, останнім в період 1994-1995 р.р. виконані роботи по устрою котловану під одну секцію 117-квартирного житлового будинку в 6 мікрорайоні Кулікова поля та частково виконаний монтаж фундаментів, а також збудовані тимчасові (на період будівництва) побутові та складські приміщення (арк.с.122).

Спір виник у зв’язку з тим, що позивач вважає  відкликання Севастопольською міською державною адміністрацією з Севастопольської міської Ради надісланих 29.11.2004 з супровідним листом № к-2929/07-4.1 матеріалів вибору та узгодження місця розташування та цільового призначення земельної ділянки по пр. Ген. Острякова (в районі будинку № 232) для будівництва торговельного комплексу, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю „Ален”, з висновком Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів від 21.07.2004 № 56-1 необґрунтованим та таким, що суперечить діючому законодавству України, та порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Правовідносини сторін регулюються статтями 9, 95, 116, 123, 140-149, 151, 152 Земельного кодексу України, статтею 18 Закону України „Про планування та забудову території”, статтею 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, статтею 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеження”,.

Згідно зі статтею 9 Земельного кодексу України, до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема:

-          розпорядження землями територіальної громади міста;

-          надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

-          припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюються, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Позивач подав документи з метою отримання дозволу на розроблення Проекту відведення йому земельної ділянки, яка вже була виділена в постійне користування третій особі в 1992 році, по Земельному кодексу України (1990 року) знаходилась в його фактичному землекористуванні, на ній здійснювало будівництво за державні кошти.

Відповідач прийняв рішення в межах повноважень та в межах діючого законодавства України, яке не містить строків оформлення документів по землекористуванню.

Виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87 - 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України  судам підвідомчі справи за заявами, зокрема:

- з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками;

- про право громадян на земельну частку (пай) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, використання при цьому земельних ділянок із меліоративними системами;

- про розподіл несільськогосподарських угідь при ліквідації сільськогосподарських підприємств, установ, організацій;

- про визнання недійсною відмови у розгляді заяв громадян про безоплатну передачу у власність (приватизацію) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського й особистого селянського господарства, садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, дачного будинку та індивідуального гаража;

- про визнання недійсною відмови в наданні у постійне користування земельних ділянок юридичним особам;

- про визнання незаконною відмови у продажу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності громадянам і юридичним особам, які мають право на набуття цих ділянок у власність, а також іноземним державам;

- про вирішення спорів, пов'язаних з орендою землі;

- про встановлення та припинення дії земельних сервітутів;

- про примусове припинення права на земельну ділянку з передбачених ЗК підстав;

- про недійсність відмови у розгляді заяви про погодження місця розташування об'єкта, щодо якого порушується питання про вилучення (викуп) земельної ділянки;

- про вирішення спорів щодо проведення розвідувальних робіт на землях, що перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб;

- про вирішення майнових спорів, пов'язаних із земельними відносинами, в тому числі про відшкодування власникам і землекористувачам збитків, заподіяних вилученням (викупом) визначених угідь, обмеженням їхніх прав або порушенням земельного законодавства;

- про відшкодування витрат сільсько- та лісогосподарського виробництва;

- про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну земельних ділянок, укладених із порушенням встановленого законом порядку;

- про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки чи про звільнення земельної ділянки особою, що займає її без належних на те підстав;

- про вирішення спорів стосовно розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей;

- про вирішення земельного спору, що відповідно до визначеної ЗК компетенції розглядався органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, з рішенням якого одна зі сторін у земельному спорі не погоджується.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів. Зокрема, при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань, віднесених до їх компетенції (наприклад, про відмову в передачі у власність чи в продаж земельної ділянки або розміщенні об'єкта), суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов'язує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

Вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. У разі пред'явлення до органу виконавчої влади або місцевого самоврядування позову про незаконність припинення права землекористування через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки відповідач вправі пред'явити зустрічний позов про таке вилучення, а суд має розглянути його разом із первинним позовом.

Згідно зі статтями 146, 149 Земельного кодексу України органи виконавчої влади (Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації) і органи місцевого самоврядування (сільські, селищні, міські ради) в межах наданих ЗК повноважень можуть звертатися до суду із заявами про вилучення (викуп) земельної ділянки, яка перебуває у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, якщо в цьому є суспільні потреба чи необхідність.

Власник земельної ділянки або землекористувач, без згоди яких прийнято рішення про вилучення (викуп) землі, можуть пред'явити позов про визнання недійсним рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування з цього питання.

Вилучення (викуп) земельної ділянки допускається при дотриманні гарантій прав на землю, передбачених розділом V „Гарантії прав на землю” Земельного кодексу України та статтею 350 Цивільного кодексу України, якщо рішення про це прийнято компетентним органом з підстав і в порядку, встановлених законом, а власникові земельної ділянки має бути відшкодована її вартість.

При потребі вилучення земельної ділянки для юридичної особи остання зобов'язана спочатку погодити це питання з власником землі чи землекористувачем та відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, а у випадку відмови когось із них має право пред'явити позов про визнання відмови недійсною. Рішення про задоволення такого позову є підставою для розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Вищезазначені положення містяться в Постанові Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”.

Крім того, обраний позивачем засіб захисту права не може бути використаний при розгляді цього спору та такий позов не може бути задоволений, оскільки згідно зі статтею 20 Господарського кодексу України, статті 16 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України способи захисту права є видами матеріально-правових вимог, які може заявити особа в суді. Разом з тим, законодавство не встановлює, що будь-який з цих способів захисту права може бути використаний під час будь-якого судового розгляду. Позовні (матеріально-правові) вимоги повинні відповідати суті правопорушення, якщо воно наявне. Обраний спосіб захисту права має кореспондувати з характером допущеного невизнання, оспорювання або порушення права. У відносинах між позивачем та відповідачем суд не виявив будь-якого порушення права відповідача, якому кореспондує обраний ним спосіб захисту права.

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи та посилання позивача на те, що йому не було відомо про те, що зазначена земельна ділянка оформляється на праві оренди іншому суб'єкту господарювання, спростовуються матеріалами справи, так як листом 29.07.2005 вих.№ 6403/30/1-05 Севастопольська міська державна адміністрація повідомила Севастопольську міську Раду, ДП „Севастопольський морський торговельний порт” та ТОВ „Ален”, що до Севастопольської міської державної адміністрації та Севастопольської міської Ради надійшло звернення ДП „Севастопольський морський торговельний порт” про зупинення прийняття рішення по відведенню земельної ділянки по пр. Ген. Острякова в районі будинку № 232 (Кулікове поле) іншим юридичним особам, у зв’язку  з наміром оформити правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку, яка надана ДП „Севастопольський морський торговельний порт” в постійне користування рішенням Севастопольської міської Ради від 17.11.1992 № 147 для будівництва 117-квартирного житлового будинку.

Третя особа мала і має тепер  відповідне право на земельну ділянку, але несвоєчасно оформила документи, що його засвідчують.

Позивач звернувся до суду за захистом свого права, нехтуючи правом землекористувача відведеної по раніше прийнятому рішенню земельної ділянки.

Статтею 95 Земельного кодексу України встановлено, що землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають, зокрема, право:

- самостійно господарювати на землі;

- споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Конституційний Суд України в своєму рішенні по справі щодо відповідності Конституції України положення пункту 6 розділу Х Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) визначив, що, відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. Підприємства, установи та організації, що мають в користуванні земельні ділянки, надані їм до набрання чинності Земельним кодексом УРСР, не втрачають раніше надані їм права користування земельною ділянкою. В цьому випадку має місце використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів. Тобто третя особа -  землекористувач придбала право постійного користування на землю у встановленому законодавством порядку.

Статтею 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеження”, право власності та інші речові права на нерухоме майно, придбані згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цього Закону, визнаються державою.

Виходячи з положень Рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що права землекористувача придбаються з моменту прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо надання земельної ділянки у користування.

Вичерпний перелік підстав припинення права користування землею передбачений статтею 141 Земельного кодексу України (2001 року), згідно з якою, підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

- добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

- вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

- припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

- використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

- використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

- систематична несплата земельного податку або орендної плати.

В даному випадку мало місце використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів третьою особою. Стаття 141 Земельного кодексу України не містить серед підстав припинення землекористування відсутність правовстановлюючих документів. Перелік підстав припинення землекористування, встановлений статтею 141 Земельного кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, суд вважає, що  законні права та інтереси ТОВ „Ален” діями Севастопольської міської державної адміністрації та Севастопольської міської Ради порушені не були.

Згідно зі статтями 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позовні заяви приймаються до розгляду адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду.

Позивач звернувся з позовними вимогами з пропуском річного строку позовної давності, доказів поважної причини його пропуску не надав, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

При викладених обставинах, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 95, 116, 123, 140-149, 151, 152 Земельного кодексу України, статтею 18 Закону України „Про планування та забудову території”, статтею 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, статтею 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеження”, статтями 70, 71, 99, 100, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення або з дня її складання в повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення або з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або поданням апеляційної скарги в 10-денний строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                      Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини 3 статті 160 КАС України

14.06.2007 о 16-10