ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2007 р.
№ 13/435

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Муравйова О.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Полянського А.Г.

за участю представників сторін
позивача

відповідача

розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

Норенко І.В. дов. від 01.07.2007 року № 3

не з'явилися, належно повідомлені про час і місце засідання суду

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ І КО"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду

від
25.06.2007 року

у справі
№ 13/435

за позовом
Приватного підприємства "Стройсервіс"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ І КО"

про
стягнення 53300,59грн.

Приватне підприємство "Стройсервіс" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю  "ВВ І КО" 44933,27 грн. основного боргу та пені в розмірі 8367,32 грн., у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов’язань з оплати поставленого товару відповідно до видаткових накладних № 128 від 18.11.2004 року на суму 40048,80 грн. та № 21 від 10.03.2004 року на суму 22884,47 грн.

Господарський суд міста Києва рішенням від 12.03.2007 року (суддя Євдокимов О.В.)      позов    задовольнив    частково,  стягнув  з    Товариства  з

Доповідач Гоголь Т.Г.

обмеженою відповідальністю "ВВ І КО" на користь Приватного підприємства "Стройсервіс" основний борг за видатковою накладною №128 від 18.11.2004 року в розмірі 22048,80 грн., в частині стягнення боргу за видатковою накладною № 021 від 10.03.05 на суму 22884,47 суд відмовив, пославшись на його недоведеність. Також, суд відмовив в задоволенні вимог щодо стягнення пені в розмірі 8367,32 грн., пославшись на те, що сторони договором не встановили відповідальність у формі неустойки. Судові витрати суд поклав на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Київський апеляційний господарський суд постановою від 25.06.2007 року (судді Капацин Н.В., Смірнова Л.Г., Пашкіна С.А.) рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2007 року залишив без змін з тих самих підстав.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВ І КО" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить змінити постанову Київського апеляційного господарського суду в частині розподілу судових витрат між сторонами, всі судові витрати, сплачені у зв'язку з розглядом справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, покласти на позивача та перерахувати суми боргу, що підлягає сплаті відповідачем за мінусом додатково понесених витрат, а саме вирахувати із суми боргу грошові кошти у розмірі 12000,00 грн., витрачені на правову допомогу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г. та пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в рішенні господарського суду міста Києва та постанові Київського апеляційного господарського суду у даній справі, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Касаційна інстанція здійснює перегляд оскаржуваних актів судів попередніх інстанцій лише в межах заявлених вимог.

Господарським судом міста Києва були частково задоволені позовні вимоги Приватного підприємства "Стройсервіс" і стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ І КО" основний борг в розмірі 22048,80 грн. Судові витрати суд поклав на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 року рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2007 року залишене без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВ І КО" просить змінити розподіл судових витрат, поклавши їх в повному обсязі на позивача. Колегія суддів відзначає, що згідно частини 6 статті 84 Господарського процесуального кодексу України розподіл господарських витрат між сторонами вирішується судовим рішенням.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову –на відповідача; при відмові в позові –на позивача; при частковому задоволенні позову –на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, судові витрати розподіляються між сторонами одночасно з прийняттям рішення за основним спором, що прямо випливає з приписів статей 49, 84 Господарського процесуального кодексу України.

В   силу  приписів   статті   11111 Господарського процесуального кодексу

України в постанові має бути зазначено про новий розподіл судових витрат лише у разі скасування чи зміни рішення.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо покладення на позивача витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвоката, оскільки витрати на адвокатські послуги не були предметом дослідження в суді першої інстанції, а відповідно до частини 3 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України в касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. В іншій частині постанова не оскаржувалась, а відтак в касаційному порядку не переглядалась.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Переглянута постанова апеляційного суду відповідає вказаним вимогам, а тому підстав для її скасування та задоволення касаційної скарги колегія суддів не вбачає.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 108, 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 року у справі № 13/435 залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ І КО" - без задоволення.

Головуючий суддя                                                                       О.Муравйов

Судді                                                                                                    Т.Гоголь

А.Полянський