СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

13 липня 2007 року

Справа № 2-23/16264-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Волкова К.В.,

суддів
Фенько Т.П.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко
Г.М.) від 17.05.2007 року у справі № 2-23/16264-2006А

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Державної податкової інспекції в Ленінському
районі Автономної Республіки Крим (вул. Дзержинського, 7,Леніне, Ленінський
р-н,98200)

про визнання незаконним та
скасування рішення та стягнення 260,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
про визнання незаконним та скасування рішення Державної податкової інспекції в
Ленінському районі Автономної Республіки Крим НОМЕР_2 та стягнення незаконно
сплаченої штрафної санкції в сумі 260,25 грн.

У судовому засіданні 02.11.2006
року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати незаконним та скасувати
рішення Державної податкової інспекції в Ленінському районі Автономної
Республіки Крим НОМЕР_2.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко
Г.М.) від 17.05.2007 року у справі № 2-23/16264-2006А у задоволенні позову
відмовлено. Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що під час розгляду
спору суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних
санкцій за порушення вимог норм Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Не погодившись з постановою суду,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга
мотивована тим, що перевірку господарської одиниці, яка належить позивачу, було
здійснено співробітниками податкової інспекції з порушенням вимог Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”, тому докази порушення
податкового законодавства не можуть прийматись судом, оскільки вони зібрані
незаконно. Заявник скарги також зазначив, що судом першої інстанції не повно
були досліджені обставини справи.

Розпорядженням в.о. голови
Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С. від
26.06.2007 року у зв'язку з відрядженням у складі колегії було замінено суддю
Фенько Т.П. на суддю Градову О.Г.

Розпорядженням в.о. голови
Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С. від
10.07.2007 року у зв'язку з зайнятістю судді в іншому процесі у складі колегії
було замінено суддю Градову О.Г.  на
суддю Фенько Т.П.

У судовому засіданні
10.07.2007 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги,
представник податкової інспекції у судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Після оголошеної перерви
13.07.2007 року представники сторін не з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлені належним чином. Судова колегія вважає можливим закінчити
розгляд спору за відсутністю представників сторін.

Переглянувши постанову суду
першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою
інспекцією в Ленінському районі Автономної Республіки Крим 03.05.2005 року було
проведено перевірку з контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг господарської одиниці -кіоску,
розташованого біля будинку АДРЕСА_2, який належить суб'єкту підприємницької
діяльності  ОСОБА_1. По результатах
перевірки був складений акт НОМЕР_3.

Перевіркою були встановлені
порушення вимог пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, а саме: непроведення розрахункової операції через реєстратор
розрахункових операцій на суму 4,20 грн. та невидача відповідного
розрахункового документу; незабезпечення відповідності суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаній у денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, на суму 47,85 грн.

На підставі акту перевірки
податковою інспекцією було прийнято повідомлення-рішення НОМЕР_2  про застосування штрафних (фінансових)
санкцій на загальну суму 260,25 грн., в тому числі: 21,00 грн. за не проведення
розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на суму 4,20
грн. та невидачу відповідного розрахункового документу (4,20 грн. х 5)) та
239,25 грн. - за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, вказаній у денному звіті реєстратора розрахункових
операцій (47,85 грн. х 5).

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи,
судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду
першої інстанції у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог частини
1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Позивачем в апеляційній
скарзі наведено доводи щодо неправомірності проведення перевірки
співробітниками органу податкової служби, а також щодо недоведеності факту
порушення вимог пункту 13 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”.

З апеляційної скарги
вбачається, що співробітниками податкової адміністрації був порушений порядок
проведення перевірки, передбачений частиною 1 статті 11-2 Закону України „Про
Державну податкову службу в Україні”, а саме під час проведення перевірки не
було надано направлення на перевірку та копію наказу про проведення перевірки.
Зазначене порушення, на думку позивача, є підставою для визнання нечинним
рішення Державної податкової інспекції в Ленінському районі Автономної
Республіки Крим НОМЕР_2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 260,25
грн., оскільки докази порушення позивачем вимог Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” були зібрані з порушенням вимог законодавства.

Проте, судова колегія з
зазначеними доводами позивача погодитись не може у зв'язку з наступним.

Відповідно до пункту 2
статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" до
прав органів податкової служби відноситься зокрема право здійснювати контроль
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 11-2
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" посадові
особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються
дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова
або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть
перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису
керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу
державної податкової служби;  копії
наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів
платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою
цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної
податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, якщо позивач
вважав, що перевіряючи не мали права приступати до проведення перевірки, то він
мав повне право не допускати співробітників податкової адміністрації до
перевірки, однак він таким право не скористався.

Судова колегія також
погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту порушення
позивачем вимог пунктів 1, 13 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, відповідно до яких суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені
у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Так,  перевіркою був встановлений факт непроведення
розрахункової операції на суму 4,20 грн. через реєстратор розрахункових
операцій. Порушення вимог пункту 1 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” судова колегія вважає встановленим належним чином, оскільки
продавцем суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 -ОСОБА_3 -акт перевірки
НОМЕР_3 був підписаний без будь-яких зауважень, що позивачем не оспорюється.

Також перевіркою був
встановлений факт невідповідності суми готівки на місці проведення розрахунків
сумі, яка відображена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, на
суму 47,85 грн.

У матеріалах справи
міститься розписка ОСОБА_3 -продавця позивача, відповідно до якої було
підтверджено, що на момент проведення перевірки на місці проведення розрахунків
знаходились готівкові кошти в сумі 64,35 грн., коштів що належали продавцю на
місці проведення розрахунків не було. Сума коштів, згідно з даними денного
звіту реєстратора розрахункових операцій, склала 12,30 грн. Тобто сума
невідповідності склала з урахуванням контрольної закупки 47,85 грн. (64,35 грн.
-12,30 грн. -4,20 грн.).

Відповідно до статті 22
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” у разі невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Таким чином, судова колегія
вважає правомірним застосування до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 260,25 грн. на підставі
повідомлення-рішення НОМЕР_2.

Враховуючи викладене,
судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 та
вважає постанову суду першої інстанції такою, що прийнята відповідно до вимог
норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 17.05.2007 року у справі № 2-23/16264-2006А
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.В. Волков

Судді
Т.П. Фенько

І.В.
Черткова