СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

06 серпня 2007 року

Справа № 20-11/106

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської
О.А.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача:
Волошина Олександра Миколайовича, довіреність №173   від 08.05.2007,  комунального підприємства "Орбіта";

відповідач:
ОСОБА_1, посвідчення НОМЕР_1   від
ІНФОРМАЦІЯ_1,  фізична особа -
підприємець  ОСОБА_1;

розглянувши апеляційну скаргу
комунального підприємства "Орбіта" на рішення господарського суду
міста Севастополя (суддя Дмитрієв В.Є.) від ІНФОРМАЦІЯ_2 року у справі №
20-11/106,

за позовом           комунального підприємства "Орбіта"
(АДРЕСА_2)

до           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про звільнення незаконно зайнятого
приміщення та стягнення неустойки в розмірі 1723,47 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року у справі №20-11/106 (суддя Дмитрієв В.Є.) відмовлено у
задоволенні позову комунального підприємства "Орбіта" до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про звільнення незаконно зайнятого приміщення та
стягнення неустойки у розмірі 1723,47грн.

Позивач, не погодившись з рішенням
господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного
господарського  суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського
суду; зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 звільнити нерухоме
приміщення, площею 46,4 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_8, в будівлі
яка складається в цілому з адміністративно - торговельного комплексу (1-й
поверх), молочного та м'ясного павільйонів, в будівлі, яка означена за літерою
"А";  стягнути з фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 на користь
комунального підприємства "Орбіта" неустойку у сумі
2872,46грн., 187,00грн. держмита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового  процесу та
93,50грн. держмита на апеляційне оскарження.

Сторона посилається на те, що
господарським судом при прийнятті рішення, було порушено норми матеріального та
процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам
справи.

За клопотанням представників
сторін, судочинство здійснювалось на російській мові.

На підставі статті 101
Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно
розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Позивач звернувся до господарського
суду міста Севастополя з позовом до відповідача про  звільнення незаконно зайнятого приміщення та
стягнення неустойки в розмірі 1723,47грн. (а. с. 2).

Позивач, в порядку статті 22
Господарського процесуального кодексу України
збільшив позовні вимоги ( вх. НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3) (а. с.
48-49),  просив:

- зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 звільнити приміщення молочного павільйону, площею 46,4
кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_8, в будівлі в цілому
адміністративно-торгового комплексу (перший поверх), молочний павільйон,
м'ясний павільйон, в будові літер "А";

-
стягнути неустойку в розмірі 2872,46 грн.;

- стягнути судові витрати
187,00грн. - державного мита, 118,00грн. -інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу.

Суд першої інстанції у задоволенні
позову відмовив. Рішення суду було мотивовано тим, що суду не надано доказів
повідомлення відповідача про припинення договору, не надано належних доказів
надіслання чи отримання листа відповідачем. Суд дійшов висновку, що договір
оренди НОМЕР_3 продовжив свою дію до ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Додатковим доказом
продовження дії договору є перерахування відповідачем орендної плати після
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Судова колегія розглянувши
матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції
обставин справи та правильність застосування норм матеріального та
процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення
представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_6 між комунальним підприємством “Орбіта” та Фізичною особою -
підприємцем  ОСОБА_1 було укладено
Договір  оренди НОМЕР_3  "Нерухомого майна, яке знаходиться у
комунальній власності" на оренду нерухомого майна, площею 46,4 кв. м., для
реалізації товару, розташованого за адресою: АДРЕСА_8.

Вказане нежиле приміщення числиться
на балансі КП “Орбіта”як молочний повільйон, розташований в будівлі складаючий
в цілому адміністративно-торговий корпус (1-й поверх), молочного і м'ясного
павільйону, згідно свідоцтва про право власності від ІНФОРМАЦІЯ_7 р..

Даний договір припинив свою дію
ІНФОРМАЦІЯ_5 р., згідно пунктів 9.1 і 9.6 договору.

Листом  від ІНФОРМАЦІЯ_8 р. НОМЕР_6 КП “Орбіта”
повідомило ЧП ОСОБА_1, що після закінчення терміну дії договору необхідно
повернути арендоване приміщення, а листом від ІНФОРМАЦІЯ_10г. НОМЕР_4
комунальне підприємство звернулося до приватного підприємця з проханням  звільнити займане приміщення до
ІНФОРМАЦІЯ_9г.

Спір виник у зв'язку з невиконанням
відповідачем зобов'язань з повернення об'єкту оренди.

Правовідносини сторін регулюються
пунктом 2 статті 26, пунктом 1 статті 27 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", згідно з якими, договір оренди
припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у
договорі оренди.

Відповідно до статті 785 Цивільного
кодексу України, у разі  припинення  договору
найму  наймач  зобов'язаний негайно  повернути
наймодавцеві  річ  у стані,
в якому вона була одержана,  з
урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо  наймач  не
виконує  обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від  наймача  сплати
неустойки  у розмірі подвійної
плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 12
роз'яснення від ІНФОРМАЦІЯ_11 НОМЕР_5 Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" (з змінами та доповненнями), у випадку
закінчення строку, на який було укладено договір оренди, тільки лише за
відсутності заяви одної з сторін він є продовженим на той же строк, яку може
бути направлено заінтересованій стороні і до закінчення строку дії договору
оренди.

Комунальним підприємством
"Орбіта" було два рази направлені приватному підприємцю ОСОБА_1 заяви
про звільнення займаного приміщення (ІНФОРМАЦІЯ_8  НОМЕР_6 та ІНФОРМАЦІЯ_10 НОМЕР_4), як до так
і після закінчення строку дії договору оренди.

Договір оренди НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_12 нерухомого майна, площею 46,4 кв. м.,  розташованого за адресою: АДРЕСА_8, який було
укладено між  комунальним підприємством
"Орбіта" та приватним підприємцем ОСОБА_1, припинив свою дію
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, відповідно до пунктів 9.1 та 9.6 договору.

Листом від ІНФОРМАЦІЯ_8 року
НОМЕР_6 приватний підприємець ОСОБА_1 було повідомлено, що по закінченню строку
дії договору оренди, необхідно повернути орендоване приміщення, а листом від
ІНФОРМАЦІЯ_10 року НОМЕР_4 комунальне підприємство "Орбіта"
звернулось до нього з проханням звільнити займане приміщення до ІНФОРМАЦІЯ_9
року.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції послався на те, що позивачем не надано доказів направлення
або отримання відповідачем повідомлень про припинення договору.

Проте, в матеріалах справи є лист
відповідача вх. НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_13 року (а. с. 98), згідно якого, він у
ІНФОРМАЦІЯ_14 року отримав від адміністрації комунального підприємства
"Орбіта" письмове повідомлення про припинення дії договору оренди,
укладеного між ним та комунальним підприємством "Орбіта", у зв'язку з
закінченням встановленого у договорі строку оренди нерухомого майна.

Таким чином, даним листом
спростовуються висновки суду першої інстанції про відсутність доказів отримання
відповідачем повідомлень від ІНФОРМАЦІЯ_8 року
НОМЕР_6 та від ІНФОРМАЦІЯ_10 року НОМЕР_4.

Не можуть бути прийнятими до уваги
також доводи суду першої інстанції про те, що додатковим доказом продовження
дії договору є перерахування відповідачем та отримання  позивачем орендної плати за договором після
ІНФОРМАЦІЯ_5 року тому, що виставлення рахунків на оплату орендної плати та
прийняття орендної плати після закінчення строку дії договору оренди, при
наявності письмового попередження щодо неможливості продовження дії договору
оренди, не можуть розглядатись як безперечний доказ наміру орендодавця
продовжити договірні відносини з орендарем.

Таким чином, доводи відповідача
спростовуються наданими в матеріалах справи доказами, та чинним законодавством
України, що регулює правовідносини стосовно оренди  комунального та державного майна.

Все вищевикладене дає суду право
для висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт
2), 104 (частина 1 пункт 3, пункт 4), 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу комунального
підприємства "Орбіта" задовольнити.

2.Рішення господарського суду міста
Севастополя  від ІНФОРМАЦІЯ_2 року у
справі № 20-11/106 скасувати.

3.Позов комунального підприємства
"Орбіта" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про звільнення
незаконно зайнятого приміщення та стягнення неустойки у розмірі 1723,47грн.
задовольнити.

4.Зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1  (АДРЕСА_1)   звільнити нерухоме приміщення, площею 46,4
кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_8, в будівлі яка складається в цілому
з адміністративно - торговельного комплексу (1-й поверх), молочного та м'ясного
павільйонів, в будівлі, яка означена за літерою "А".

5.Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь
комунального підприємства "Орбіта" (АДРЕСА_2) неустойку у сумі
2872,46грн.

6.Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь
комунального підприємства "Орбіта"  (АДРЕСА_2) 187,00грн. держмита, 118,00грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу та 93,50грн. держмита на апеляційне
оскарження.

7.Доручити господарському суду
міста Севастополя видачу наказів.

Головуючий суддя                                                            О.А. Щепанська

Судді
Ю.М. Гоголь

В.І. Гонтар