ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"15" січня 2007 р.
Справа №  4/315

Господарський суд Кіровоградської області у складі колегії суддів головуючого   Хилька Ю. І., суддів   Мохонька  К.М.  та  Коротченко  Л.С. за  участю  секретаря  судового  засідання  Волоткевича  А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні  справу № 4/ 315

за позовом: дочірнього  підприємства “Кіровоградський облавтодор” м.Кіровоград

до відповідача: відділу  ДАІ УМВС  України в  Кіровоградській  області м.Кіровоград  вул.  Панфіловців  22-Б    м.Кіровоград

про зобов'язання  вчинити  дії

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача – Бондар  Р.В. довіреність №23  від 03.07.06 ;

від відповідача – Кузьміна  Я.В. , довіреність № 10/4128 від  02.08.06 р.

час  прийняття: 12:50 вступної  та резолютивної  частини.

Ухвалою суду  від  07.12.2006  року   за  клопотанням позивача   проведено заміну    первісного відповідача Кіровоградський  міський  відділ УМВС  України в  Кіровоградській  області  на  належного  відповідача відділ  ДАІ УМВС  України в  Кіровоградській  області м.Кіровоград  вул.  Панфіловців  22-Б.

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов про  зобов'язання відповідача виконати зупинену  та  не вчинену дію по  розгляду  справи  про ДТП з зібранням пояснень у  осіб, котрі  зазначені у  позові  в  якості  свідків, вчинити  дію шляхом прийняття  рішення у  вигляді складання  протоколу про адміністративне  правопорушення по  відношенню до  водія  автомобіля  Газель  Лебідь В.В., котрою  визнати  його вину  у  скоєнні ДТП при  порушенні  правил  Дорожнього  руху відповідно  до п.10.4 “Правил  дорожнього  руху”.

Розглянувши  матеріали  справи, заслухавши  пояснення   сторін та  проаналізувавши  правовідносини, що виникли між сторонами та  надавши  їм  правову  оцінку  господарський  суд,-

ВСТАНОВИВ:

Свої   вимоги  позивач  обґрунтував  слідуючим.

20 лютого 2006  року біля 6 год. 45 хвилин автомобіль марки  “ОРЕl- Astra”  державний  номер 111-96 ОС, який  належить на праві власності  ДП “Кіровоградський  облавтодор” ВАТ ДАК “Автомобільні  дороги  України” (позивач) під  керуванням водія  Устиновича І.Р., рухаючись  по  вул. Московська у  правовому  крайньому ряду  руху  транспорту потрапив  у  дорожньо-транспортну  пригоду у зв'язку з  виїздом  на його смугу автомобіля Газель з  правого  узбіччя  під  керуванням водія  Лебідь  В.В., котрий не  пересвідчився у відсутності  іншого транспорту на  смугу  руху, почав здійснювати  маневр  по  розвороту з  правого  узбіччя (стоянки для  маршрутних  транспортних засобів), не  пересвідчившись  в  наявності  іншого   транспортного  засобу  котрий   рухався  по  правій  смузі руху  в  одному  напрямку.

Статтею 69 КАСУ встановлено що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які д ані,   на   підставі   яких   суд   встановлює   наявність   або   відсутність   обставин,   щодо   вимог  і заперечень  осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін,  третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових  доказів  та  висновків  експертів.

У своїй   діяльності   відповідач   керується    нормативно   правовими  актами, серед  яких  постанови  Кабінету  Міністрів України,  “ Правила дорожнього  руху",   Закон  України  "Про дорожній  рух",  Закон  України “Про  оперативно-розшукову  діяльність” та Положенням  про  державну автомобільну інспекцію”. Згідно  до   абз. 4  п. З даного  Положення встановлено що основними  завданнями    Державтоінспекції   є    виявлення    та    припинення    фактів    порушення    безпеки  дорожнього  руху,  а також виявлення причин і умов, що сприяють їх вчиненню.  Право  складати  протоколи  про адміністративні правопорушення, пов'язані з  порушенням   правил дорожнього  руху  передбачено   ч.21  ст.5 вказаного положення.

В   червні   2006    року    позивач   дізнався    що    відповідач    не   склав   протоколу   про адміністративне  правопорушення по   факту  ДТП.

Відповідач   позовні  вимоги  заперечив  повністю, оскільки  на  думку  відповідача  позовні  вимоги є  необґрунтованими та  такими, що  не   відповідають  фактичним  обставинам  справи.

Дійсно, 20.02.2006 року о 6.45 хв. в м. Кіровограді на нерегульованому   перехресті вул. Московська та дорогою, що веде в селище Молодіжне трапилось зіткнення автомобіля Опель-Астра держ. номер 111-96 ОС під керуванням водія Устинович І. Р. ( автомобіль належить Дочірньому підприємству ^"Кіровоградській облавтодор") та автомобіля СПВ 16 "Рута" державний номер 03-48 ОМ   (належить командитному товариству "Авто-Легіон").

Прибувши на місце події співробітники ДАІ зібрали необхідні в даному  випадку матеріали дорожньо-транспортної пригоди. Відібрали пояснення водіїв, даних  про  свідків, склали схему ДТП.

З матеріалів дослідчої перевірки вбачається, що пояснення водіїв щодо  обставин пригоди, мають істотні протиріччя. Матеріали ДТП у встановленому   порядку    були    направлені    на    експертне    авто    технічне    дослідження    в   Кіровоградське   відділення   Одеського   науково-дослідного   інституту   судових   експертиз,   згідно  якого   експертом  було   складено   висновок  №  493/18   від    17.03.2006  року  який   містив  два  варіанти   відповіді  на питання  дізнавача,    враховуючи відповідні обставини ДТП, викладені водіями - учасниками ДТП, що  істотно різняться між собою.

Крім того, було назначено експертне транспортно-трасологічне  дослідження обставин зіткнення автомобілів СПВ 16"Рута" та Опель Астра по матеріалам дослідчої перевірки. З повідомлення № 492| 18 від 17/03/2006 Кіровоградського відділення ОНДІСЕ вбачається, що проведення експертного дослідження обставин справи неможливо в зв'язку з ненаданням автомобілів-учасниці ДТП в стані, в якому вони знаходились безпосередньо після ДТП, так як автомобіль СПВ 16" Рута" на 14 березня 2006 року в зв'язку з незначними ушкодженнями був відремонтований власником, а автомобіль Опель-Астра знаходився на ремонті на СТО " Макс-Маєр".

В зв'язку з викладеним, адміністративні протоколи на водіїв Лебідь В.В.  та Устинович І.Р. не складались, так як нормою ст. 254 КпАП передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення при вчинені особою самого адміністративного правопорушення, що можна довести наявними в матеріалах доказами. В даному випадку встановити наявність або відсутність адміністративного правопорушення, а також вину в діях будь кого з водіїв -учасників пригоди не представилось можливим.

Крім того, позивач зазначає, що співробітниками ДАІ не було опитано  свідків ДТП, а саме: Букатар Л. В., але її пояснення від 24.02.2006 року наявне в матеріалах перевірки.

Крім того,  відповідач  не погоджується з вимогою про зобов'язання сплатити судові витрати позивача. Ст. 94 КАС України визначає, що якщо судове рішення ухвалене на користь особи, що не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Проаналізувавши  правовідносини, що виникли  між  учасниками спору та  надавши  їм  правову оцінку, господарський  суд  вважає, що  позовні  вимоги  підлягають  до часткового  задоволення.

Такий  висновок суд  зробив  на  підставі   аналізу  положень   Кодексу  України   про  адміністративні  правопорушення (в подальшому  КУпАП),  зокрема  припису  ст.254  КУпАП згідно  до якого про вчинення  адміністративного правопорушення складається  протокол уповноваженими  на  те  посадовою  особою або  представником  громадської  організації чи  органу  громадської самодіяльності. Протокол  не  складається  лише у випадках, коли відповідно  до закону штраф  накладається  і стягується, а  попередження  фіксується на  місці  вчинення  правопорушення.

Як  вбачається  із  наданих  до суду матеріалів  перевірки по  факту  ДТП протокол  про  адміністративне  правопорушення  не було  складено через  невизначеність  щодо  винного  в   скоєнні   пригоди. Однак  питання  про винність чи  невинність  правопорушника   повинен вирішувати  не    працівник  ДАІ, а  безпосередньо  суд, який    буде  розглядати   справу  про адміністративне  правопорушення. Відповідно   до  вимог  Інструкції з  організації провадження та  діловодства у   справах  про  адміністративні порушення правил, норм  та  стандартів, що  стосуються забезпечення безпеки  дорожнього  руху, затвердженої наказом МВС України №1217 від  22.10.2003  року  та  зареєстрованої в  Міністерстві  юстиції  України з  послідуючими  змінами  та  доповненнями при  вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП, працівник  міліції згідно із  ст. 255 КУпАП складає  протокол  про  адміністративне правопорушення відповідно  до  вимог ст.254 КУпАП, роз'яснює  порушникові його  права та  обов'язки відповідно  до  ст. 268 КУпАП, про  що  робиться  відмітка   в  протоколі.

Посилання  відповідача  на    Інструкцію Про  організацію діловодства в  системі  МВС України, затвердженою 24.11.2003  року  Наказом  МВС України №1440 не   приймається   судом  до  уваги  та  розцінюється  як таке, що  не є  обґрунтованим, оскільки   п.1.2  Інструкції з  організації провадження та  діловодства у   справах  про  адміністративні порушення правил, норм  та  стандартів, що  стосуються забезпечення безпеки  дорожнього  руху, затвердженої наказом МВС України №1217 від  22.10.2003  року  та  зареєстрованої в  Міністерстві  юстиції  України з  послідуючими  змінами  та  доповненнями встановлено, що  порядок   провадження  та  діловодства у  справах  про  адміністративне порушення Правил  визначається  законодавством  про  дорожній  рух, Кодексом  України про   адміністративні  правопорушення та  цією  Інструкцією.  Таким  чином, господарським  судом  встановлено, що  відповідач   безпідставно  залишив  без  прийняття    рішення   матеріали  перевірки,  долучивши  їх до  службової переписки, не  склав   протокол  про  адміністративне  правопорушення або  не  прийняв  рішення  про  закриття  провадження.

Поряд  з  цим, господарський  суд  вважає  за  необхідне  відмовити   позивачу  в  позові  щодо виклику  в  судове  засідання в якості  свідка Букатарь Л.В.   30.06.1960  р.н., оскільки  пояснення   вказаної  особи  є  в  матеріалах  перевірки.  Також  суд  відмовляє в  задоволенні  вимог  щодо вчинення  дії шляхом прийняття рішення у  вигляді складання  протоколу  про  адміністративне правопорушення по  відношенню  до водія автомобіля  Газель Лебідь В.В.  та  визнанні  його  винним у   скоєнні  ДТП при порушенні правил дорожнього  руху відповідно  до  п.10.4 “Правил  дорожнього  руху”, оскільки  такі  вимоги  знаходяться  поза  межами повноважень господарського  суду  щодо предметної  підсудності  адміністративних  справ.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст. 160,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов  задовольнити  частково.

Зобов'язати   відповідача  ВДАІ УМВС України в Кіровоградській  області м.Кіровоград вул. Панфіловців 22-б виконати   заходи  по  проведенню  перевірки та  скласти  відповідний  процесуальний   документ за  результатами  перевірки   по   факту дорожньо-транспортної  пригоди,  яка  сталася   20.02.2006 року о 6  год.45 хв. в м. Кіровограді на нерегульованому   перехресті вул. Московська та дорогою, що веде в селище Молодіжне за участю  водіїв   Устиновича І.Р.  та    Лебідь  В.В

В  решті  позову  відмовити.

Сторони мають право оскаржити   в  апеляційному  порядку постанову в   порядку і строки  відповідно до ст.   186 Кодексу адміністративного судочинства  України.  Про  апеляційне  оскарження   рішення   суду     першої  інстанції спочатку   подається заява. Обґрунтування мотивів   оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та  апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через   суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної  скарги одночасно надсилається особою,   яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне     оскарження   постанови  суду   першої   інстанції  подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодекс - з дня   складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,   якщо скарга  подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи    апеляційна скарга, подані після закінчення  строків,   встановлених       цією   статтею,   залишаються   без   розгляду,   якщо   суд   апеляційної   інстанції  за  заявою   особи,   яка  їх   подала,   не   знайде   підстав  для  поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова   набирає   законної   сили   відповідно   до   ст.   254   Кодексу   адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,   встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений цим Кодексом, постанова  суду  першої  інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його  не  скасовано,   набирає  законної сили   після   закінчення  апеляційного розгляду   справи.   Якщо   строк   апеляційного   оскарження   буде   поновлено,   то  вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі  15 січня   2007  року.

Головуючий суддя                                                         Ю.І. Хилько

Суддя                                                                               К.М. Мохонько

Суддя                                                                               Л.С. Коротченко