ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" лютого 2007 р.

11:44

Справа №  6/37/07

м. Миколаїв

15.02.2007р. 11 год. 44 хв. м.
Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської
області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

За позовом:                 Державної податкової інспекції
у Арбузинському районі, Миколаївська область, смт. Арбузинка, пл. Центральна,
17.

До відповідача:           Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача:                Зіменко О.М.,
довіреність № 13/10/10-024 від 16.01.07 р.

Від
відповідача:           представник не
з'явився

Предмет спору:
стягнення за рахунок активів податкової заборгованості в сумі 4054,46 грн.

Відповідач відзив на позов не
представив, представник у судове засідання не з'явився.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в
и в:

Відповідач  зареєстрований Арбузинською районною
державною адміністрацією Миколаївської області за НОМЕР_1 як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа (свідоцтво від 07.04.2003 р.).

Відповідно до ст. 2 Указу
Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 р. відповідач є платником
єдиного податку, що підтверджується заявою про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та звітності на 2004 рік, та займається
проведенням робіт на СТО та роздрібною торгівлею.

Рішенням Арбузинської районної ради
№ 5 від 27.12.2001 року ставка єдиного податку для суб'єктів підприємницької
діяльності -фізичних осіб, які займаються роздрібною торгівлею становить 150,00
грн. щомісяця. Враховуючи, що у трудових відносинах з відповідачем перебувають
чотири працівника, розмір єдиного податку за кожного з яких становить 75,00
грн., ставка належного до сплати за місяць єдиного податку становить 450,00
грн.

Відповідач, в порушення п.6 ст. 2
Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 р., за період з
20.03.2004 року по 20.11.2004 року не сплачував єдиний податок, в результаті
чого утворилась заборгованість, розмір якої складає 4050,00 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.
16 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок
нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної
податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290
відповідачу у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання  з єдиного податку нараховано 4,46 грн. пені.
Таким чином розмір податкового боргу зі сплати єдиного податку складає 4054,46
грн.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні
податкові інспекції мають право застосовувати
до  платників податків фінансові
(штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів
та державних цільових фондів  суми
недоїмки,  пені  у
випадках,  порядку  та розмірах,
встановлених законами  України.
Фінансові (штрафні) санкції, суми пені сплачуються платниками податків
добровільно або стягуються у судовому порядку.

Відповідно до п. п. 3.1.1. п. 3.1.
ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків
можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу
виключно за рішенням суду (господарського суду).

Враховуючи, що суми податкового
зобов'язання, що є предметом судового розгляду, є узгодженими у розумінні
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, та станом на день розгляду справи
заборгованість залишилась несплаченою, позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 87, 94, 158-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, - суд

ПОСТАНОВИ В :

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути за рахунок активів з
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_2, р/р відсутній, в доход місцевого бюджету Кавунівської сільської ради
за кодом платежу 16050200, МФО 826013, ОКПО 22430571 банк УДК у Миколаївській
області, р/р 0018 заборгованість в сумі  4054,46 грн.

Постанова  або
ухвала суду першої інстанції,  якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених
цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за
заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко