ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2007 р.                                                                   Справа № 3/201

За заявою колективного виробничо-комерційного підприємства “Буковина”, м. Чернівці

до Державної податкової інспекції у м. Чернівці

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Чернівецької області від 21.11.2005 р. по справі № 3/201 про визнання угоди недійсною за позовом ДПІ у м. Чернівці до відповідачів:

1.          КВКП “Буковина”

2.          Приватного підприємця Шевченка Олега Олександровича

Суддя       Т.І. Ковальчук

Секретар судового засідання –Нікуліца І.С.

За участю представників:

Від КВКП “Буковина” – Брешук В.І., директор, Снігур Н.М., дов. від 18.04.2007 р.

Від ДПІ у м. Чернівці –Півторан І.О., старший державний податковий інспектор, дов. № Шевченко О.О. –не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 16-21.11.2005 р. за позовом ДПІ у м. Чернівці визнано недійсною угоду, укладену між приватним підприємцем Шевченком О.О. та КВКП “Буковина” в листопаді 2004 року з моменту укладення як таку, що суперечить інтересам держави і суспільства, у стягненні в дохід держави з КВКП “Буковина” та приватного підприємця Шевченка О.О. по 8000 грн. вартості отриманого за угодою відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2006 р. рішення від 16-21.11.2005 р. змінено в частині застосування норм ГПК України. Резолютивну частину рішення викладено в редакції:

Позов ДПІ у м. Чернівці задоволити частково.

Визнати недійсною усну угоду від листопада 2004 року, укладену між КВКП “Буковина” та п/п  Шевченко О.О. Стягнути з п/п Шевченко О.О. на користь КВКП “Буковина” 8000 грн., отриманих за укладеною угодою, а 8000 грн., отриманих останнім (КВКП “Буковина”) від п/п Шевченко О.О. стягнути в дохід держбюджету. З п/п Шевченка О.О. стягнути 85,00 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті рішення господарського суду Чернівецької області від 16-12.11.2005 р. (вступну, описову та мотивувальну частини рішення) залишено без змін.

КВКП “Буковина” звернулося із заявою про перегляд рішення господарського суду Чернівецької області від 16-21.11.2005 р. за нововиявленими обставинами, у якій просить скасувати вказане рішення.

Заява обґрунтована тим, що підставою для визнання угоди від 10.11.2004 р. недійсною були обставини, встановлені вироком суду Ленінського району м. Чернівці від 04.06.2003 р., яким Шевченка О.О. було визнано винним за ч. 1 ст. 212 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки. З урахуванням цих обставин суд у рішенні дійшов висновку, про наявність у приватного підприємця Шевченка О.О. умислу на укладення з КВКП “Буковина” угоди з метою, завідомо суперечливою інтересам держави, оскільки з моменту винесення вироку суду Шевченкові О.О. стало відомо, що він не має права займатися підприємницькою діяльністю протягом 2-х років, але не дивлячись на це, він уклав угоду, спрямовану на ухилення від сплати ПДВ. Однак, продовжує, заявник, під час прийняття рішення ні суду, ні заявнику не було відомо, що станом на день укладення угоди від 10.11.2004 р. Шевченка О.О. було звільнено від покарання на підставі постанови Ленінського районного суду про застосування до нього амністії, відтак він мав право на укладення угоди і ця обставина є нововиявленою та має  істотне значення для справи.

Відповідач надав відзив, у якому посилається на те, що КВКП “Буковина” необхідно довести, що Шевченко О.О. було відомо про те, що на момент укладення угоди 10.11.2004 р. він мав право займатися підприємницькою діяльністю, оскільки визначальним для справи є наявність умислу у приватного підприємця Шевченка О.О., а не у КВКП “Буковина”.

У судовому засіданні 16.05.2007 р. представники КВКП “Буковина” просили скасувати рішення за нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, представник ДПІ проти скасування рішення заперечував.

Приватний підприємець Шевченко О.О. в судове засідання не з’явився, пояснень на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не подав, однак це не перешкоджає розгляду справи, оскільки Шевченка О.О. належним чином повідомлено про час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та його скасування підлягає задоволенню.

Судовим розглядом справи встановлено наступне.

Визнаючи недійсною усну угоду між КВКП “Буковина” та приватним підприємцем Шевченком О.О. від 10.11.2004 р. щодо поставки дошки необрізної хвойної в кількості 20 м куб. вартістю 8000 грн. за ст. 208 Господарського кодексу України  як такої, що укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави, господарський суд І інстанції виходив з того, що у приватного підприємця був умисел на укладення такої угоди, оскільки вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 04.06.2003 р. його було визнано винним за ч. 1 ст. 212 КК України (умисне ухилення від сплати податків зборів інших обов’язкових платежів) і призначено покарання у вигляді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки, відтак Шевченкові О.О. достеменно було відомо, що він не має права укладати господарські угоди (а.с. 6,7, 41-44).

Посилання ДПІ у м. Чернівці на те, що умисел сторін угоди полягає також у несплаті податків від проведеної операції Шевченком О.О. та безпідставному збільшенні податкового кредиту КВКП “Буковина”, судом відхилено як необґрунтовані.

Підстави, з яких угоду визнано недійсною, підтверджено також апеляційним судом.

Разом з тим, з наданих КВКП “Буковина” документів вбачається, що постановою Ленінського районного суду м. Чернівці від 13.09.2003 р. Шевченка О.О. за його згодою звільнено від призначеного покарання згідно вироку Ленінського районного суду м. Чернівці від 04.06.2003 р. на підставі ст. 1 п. “Е” Закону України ”Про амністію” від 11 липня 2003 року  (а.с. 92, 93).

Той факт, що на момент укладення угоди 10.11.2004 р. приватний підприємець Шевченко О.О. був звільнений від покарання у вигляді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю є істотною обставиною у справі, яка не була відома ні КВКП “Буковина” ні господарському суду, оскільки Шевченко О.О. участі в розгляді справи не брав, не з’являючись на виклики суду, не подав також відзиву на позов ДПІ у м. Чернівці. Зазначена обставина і не могла бути відома КВКП “Буковина”, оскільки відомості про засудження особи та звільнення її від покарання згідно зі ст. 23 Закону України “Про інформацію”  відноситься до інформації про особу і збирання такої інформації без попередньої згоди особи забороняється за винятком випадків, передбачених законом.

Вказана обставина стала відома КВКП “Буковина” лише 12.03.2007 р. з наданням такої інформації господарському суду Чернівецької області в порядку виконання ухвали господарського суду Чернівецької області від 19.01.2007 р. щодо забезпечення доказів за заявою КВКП “Буковина” (а.с. 87, 91, 92).

Відтак, встановивши, що обставини, на які посилається КВКП “Буковина”, є істотними для справи, оскільки спростовують покладений в основу судового рішення про задоволення позову висновок суду, що на момент укладення спірної угоди приватний підприємець Шевченко О.О. не мав права займатися підприємницькою діяльністю та, відповідно, укладаючи спірну угоду, діяв з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, і ці обставини не були і не могли бути відомі КВКП “Буковина”, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами належить задовольнити та скасувати рішення господарського суду  від 16.-21.11.2005 р. і прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Судові витрати в сумі 3,40 грн. стягнути на користь КВКП “Буковина” з Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163, 245-253, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити.

2.          Скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 16-21 листопада 2005 року по справі № 3/201 в редакції постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30 січня 2006 року.

3.          У задоволенні позову відмовити.

4.          Стягнути  з Державного бюджету України на користь колективного виробничо-комерційного підприємства “Буковина” (м. Чернівці, вул. Нікітіна, 3, ) 3,40 грн. державного мита.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо  строк  апеляційного  оскарження  буде поновлено,  то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 КАС України -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

За згодою сторін у судовому засіданні 16.05.2007 р. оголошено вступну і резолютивну частини постанови.  У повному обсязі постанова складена і підписана 16.05.2007 р.

Суддя                                                             Т.І. Ковальчук