ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 р.
№ 8/118пд

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Полянського А.Г.
Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача
Вакуленко Н.В. - дов. від 14.12.2006 року,
Шрамко А.В. - дов. від 14.12.2006 року

відповідача
Кир"янова І.М. –дов. від 05.01.2007 року,
Давиденко О.О. –дов. від 15.01.2007 року

третьої особи
Лакута Г.В. –дов. від 25.01.2007 року

Генеральної прокуратури України
Прасов О.О. –посв. № 112 від 25.09.2006 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Фонду державного майна України

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду

від
24.01.2007 року

у справі
№ 8/118 пд господарського суду Донецької області

за позовом
Фонду державного майна України

до
Відкритого акціонерного товариства “Дружківський машинобудівний завод”

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Відкрите акціонерне товариство “Свердловський машинобудівний завод”

про
розірвання договору та спонукання виконати певні дії

та за зустрічним позовом
Відкритого акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод"

до
Фонду державного майна України

про
визнання недійсним пункту 6 договору купівлі-продажу акцій Відкритого акціонерного товариства "Свердловський машинобудівний завод" за конкурсом №КПП-482 від 13.12.2004 року

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року Фонд державного майна України звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Дружківський машинобудівний завод”, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відкрите акціонерне товариство “Свердловський машинобудівний завод” про розірвання договору купівлі-продажу від 13.12.2004 року № КПП-482 пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”, укладеного між Фондом державного майна України та Відкритим акціонерним товариством “Дружківський машинобудівний завод”, повернення у державну власність пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” кількістю 12 612 725 штук, що становить 50% плюс одна акція статутного фонду товариства, стягнення з  Відкритого акціонерного товариства “Дружківський машинобудівний завод” на користь Фонду державного майна України пені у розмірі 1 369 140,0 тис. грн., стягнення з  Відкритого акціонерного товариства “Дружківський машинобудівний завод” на користь Державного бюджету України штраф у розмірі 1 312,25 тис. 00 грн.

26.07.2006 року, в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач подав уточнення до позовної заяви, в яких просив стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 1 369, 140 тис. грн.

08.08.2006 року, в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 1 376, 640 тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до акта поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу № КПП-482 пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” кількістю 12 612 725 штук, що становить 50% плюс одна акція статутного фонду товариства, відповідачем не виконано зобов’язання, передбачене пунктом 12.3 договору та пунктом 4.2 Концепції розвитку підприємства, зокрема, не внесено інвестиції у вигляді обладнання для Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” у 2005 році на суму 6 297 000, 00 грн., а також не забезпечено проведення капітального ремонту обладнання на суму 851 000, 00 грн. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем порушено зобов’язання, передбачене пунктом 12.4 договору та пунктом 4.2 Концепції розвитку підприємства щодо перерахування в термін з 14.01.2005 року по 14.01.2006 року коштів у сумі 500 000, 00 грн. на підтримання стабільного функціонування соціальної сфери Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”, та пунктом 12.7 договору в частині забезпечення збільшення обсягів виробництва. Враховуючи викладені вище положення та керуючись статтею 27 Закону України “Про приватизацію державного майна” позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08.08.2006 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Відкрите акціонерне товариство “Свердловський машинобудівний завод”.

29.08.2006 року Відкрите акціонерне товариство “Дружківський машинобудівний завод” звернулося до господарського суду Донецької області з зустрічним позовом до Фонду державного майна України про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу від 13.12.2004 року № КПП-482 пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” в частині пункту 6 договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що визначений в пункті 6 договору купівлі-продажу від 13.12.2004 року № КПП-482 пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” момент переходу права власності на акції Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” суперечить нормам законодавства, а отже не відповідає частині 1 статті 203 Цивільного кодексу України, згідно із якою зміст правочину не може суперечити кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Зустрічна позовна заява Відкритого акціонерного товариства “Дружківський машинобудівний завод” прийнята до спільного розгляду з первісним позовом по справі № 8/118пд.

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.11.2006 року (суддя: Ємельянов А.С.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2007 року (судді: Запорощенко М.Д. –головуючий, Калантай М.В., Волков Р.В.) у справі № 8/118пд господарського суду Донецької області, відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог  Фонду державного майна України до Відкритого акціонерного товариства “Дружківський машинобудівний завод” про розірвання договору купівлі-продажу від 13.12.2004 року № КПП-482 пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”, про спонукання Відкритого акціонерного товариства “Дружківський машинобудівний завод” повернути у державну власність пакет акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” кількістю 12 612 725 штук, що становить 50% плюс одна акція статутного фонду товариства, про стягнення пені у розмірі 1 369 140,0 тис. грн., про стягнення штрафу у розмірі 1 312,25 тис. грн. Відмовлено повністю в задоволенні зустрічних позовних вимог Відкритого акціонерного товариства “Дружківський машинобудівний завод” до Фонду державного майна України про визнання недійсним пункту 6 договору купівлі-продажу пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” за конкурсом № КПП-482 від 13.12.2004 року.

Мотивуючи судові рішення господарські суди зазначають про те, що несвоєчасне виконання позивачем зобов’язань щодо передачі пакету акцій призвело до того, що відповідач не одержав право приймати участь в управлінні Відкритим акціонерним товариством “Свердловський машинобудівний завод” і не мав можливості впливати на виробничий процес підприємства, внаслідок чого, з урахуванням частини 4 статті 612 Цивільного кодексу України прострочення відповідача не настало. Крім того, суд зазначає, що під час укладення спірного договору купівлі-продажу, згідно зі статтею 27 Закону України “Про приватизацію державного майна”, моментом переходу права власності на об’єкт приватизації, визначалось нотаріальне посвідчення договору. Закон України “Про приватизацію державного майна” за своїм змістом не є таким, що не приведено у відповідність до Закону України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні” та не може суперечити йому, оскільки, зміни до Закону України “Про приватизацію державного майна” були внесені вже після набуття чинності Законом України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні”.

Не погоджуючиcь з постановою суду, Фонд державного майна України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2007 року у справі № 8/118пд господарського суду Донецької області, в якій просить постанову та рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фонду державного майна України в повному обсязі, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 526, 612, 613 Цивільного кодексу України, статей 43, 105 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, заявник зазначає про те, що виконання зобов’язань щодо внесення інвестицій на придбання та капітальний ремонт обладнання та виділення грошових коштів на підтримання стабільного функціонування соціальної сфери не потребувало наявності корпоративних прав у статутному фонді Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”.

Відповідач за первісним позовом у  відзиві  на касаційну скаргу зазначив, що Донецьким апеляційним господарським судом повністю з’ясовані всі обставини, що мають значення для справи, постанова від 24.01.2007 року у справі № 8/118пд є обґрунтованою, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а касаційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач не мав можливості реалізувати свої корпоративні права внаслідок невиконання позивачем зобов”язань щодо передачі пакету акцій третьої особи та вчинення розпорядження, яке є підставою для внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, третьої особи та прокуратури (повідомлення про вступ прокурора у справу №8/118пд від 03.04.2007 року),   присутніх  у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові,   колегія   суддів вважає,   що   касаційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий  господарський  суд  України  переглядає  за  касаційною   скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 13.12.2004 року між Фондом державного майна України та Відкритим акціонерним товариством “Дружківський машинобудівний завод” було укладено договір № КПП-482 купівлі-продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Свердловський машинобудівний завод" за конкурсом, за умовами якого, позивач виступив продавцем, а відповідач покупцем акцій третьої особи кількістю 12 612 725 штук простих іменних акцій, випущених у документарній формі, що становить 50% плюс одна акція статутного фонду, номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн. та загальною вартістю пакета акцій 3 153 181, 25грн.

Відповідно до пункту 12 договору купівлі-продажу № КПП-482 від 13.12.2004 року Відкрите акціонерне товариство “Дружківський машинобудівний завод” взяло на себе зобов'язання виконувати фіксовані умови конкурсу, визначені його планом приватизації пакета акцій та Концепцією розвитку Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”, яка є невід'ємною частиною цього договору, зокрема, забезпечувати прибуткову діяльність Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”; здійснювати програму технічної реконструкції виробництва, впроваджувати прогресивні технології Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”; зберігати соціальну сферу підприємства; дотримуватись тих видів економічної діяльності, які були на момент підписання договору купівлі-продажу та збільшувати обсяги виробництва Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”.

Фонд державного майна України в свою чергу взяв на себе зобов’язання за актом приймання-передачі передати Відкритому акціонерному товариству “Дружківський машинобудівний завод” пакет акцій протягом трьох робочих днів після надходження всіх коштів за пакет акцій на його рахунок (пункт 16 договору).

Судами встановлено, що згідно платіжних доручень №7009 від 01.12.2004 року, № 99 від 11.01.2005 року, № 142 від 14.01.2005 року Відкритим акціонерним товариством “Дружківський машинобудівний завод” було повністю сплачено вартість придбаного пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”, вартість якого складає 9538000,00грн. відповідно до пункту 1 договору купівлі-продажу № КПП-482 від 13.12.2004 року.

За таких обставин суди дійшли висновку, що, беручи до уваги те, що останній платіж за пакет акцій було здійснено Відкритим акціонерним товариством “Дружківський машинобудівний завод” 14.01.2005 року, відповідно у Фонду державного майна України виникло зобов’язання  в термін до 20.01.2005 року передати позивачу пакет акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”.

Проте, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що  пакет акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” був переданий лише 19.10.2005 року згідно акта приймання-передачі №336, тоді як пунктом 16 договору купівлі-продажу № КПП-482 від 13.12.2004 року обов’язок передати пакет акцій був встановлений в  три робочі дня після надходження всіх коштів за пакет акцій на його рахунок  і, враховуючи вищенаведене, зобов”язання позивача по передачі відповідачу пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” повинні були бути виконані в строк до 20.01.2005 року.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із приписами статті 116 Цивільного кодексу України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь в управлінні товариством. Управління товариством здійснюють його органи (стаття 97 Цивільного кодексу України, стаття 23 Закону України "Про господарські товариства"). Згідно частини 2 статті 97 Цивільного кодексу України органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

З моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу №КПП-482 від 13.12.2004 року відповідач набув право власності на акції, проте, реалізувати це право він міг лише в порядку, визначеному статтею 5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні", в якій зазначено, що права на участь в управлінні, одержанні доходу тощо, випливають з іменних цінних паперів, можуть бути реалізовані з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

При цьому як зазначено судами, аналогічна умова була закріплена сторонами в пункті 7 договору купівлі-продажу № КПП-482 від 13.12.2004 року.

За таких обставин, судами зроблено висновок, що враховуючи норми статті 5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" Відкрите акціонерне товариство “Дружківський машинобудівний завод”  могло приймати участь в управлінні Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” та, як наслідок, забезпечувати прибуткову діяльність, здійснювати програму технічної реконструкції виробництва, дотримуватись певних видів діяльності цього підприємства тощо, лише з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, що до 20.10.2005 року відповідач був позбавлений можливості приймати участь в управлінні Відкритим акціонерним товариством “Свердловський машинобудівний завод”, шляхом внесення інвестицій на придбання та капітальний ремонт обладнання в сумі 7 148,00 грн., забезпечення щорічного виділення грошових коштів для підтримання стабільного функціонування соціальної сфери третьої особи.

При цьому, відповідач не мав можливості реалізувати свої корпоративні права внаслідок невиконання позивачем зобов'язань щодо передачі пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод” та вчинення розпорядження, яке є підставою для внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

За приписами статті 613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дій, що встановлені, зокрема, договором, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку, кредитор вважається таким, що прострочив.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Судами зазначено, що оскільки відповідач не мав можливості належним чином виконати свої зобов’язання у зв’язку з простроченням позивача, прострочення відповідача за договором купівлі-продажу № КПП-482 від 13.12.2004 року  не настало. При цьому, не настало прострочення відповідача в частині виконання пунктів 12.1, 12.3, 12.4, 12.7 договору купівлі-продажу № КПП-482 від 13.12.2004 року та пункту 4.2 Концепції розвитку  Відкритого акціонерного товариства “Свердловський машинобудівний завод”.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Також судами зазначено, що позивачем не доведено наявності інших порушень договору купівлі-продажу № КПП-482 від 13.12.2004 року з боку відповідача.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судами встановлено, що докази надіслання позивачем листа № 10-23-8254 від 07.06.2006 року відповідачу з пропозицією розірвати договір купівлі-продажу №КПП-482 від 13.12.2004 року в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія вважає, що суди попередніх судових інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що звертаючись з касаційною скаргою про скасування рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2006 року та постанови Донецького апеляційного господарського суду  від 24.01.2007 року у справі № 8/118пд повністю, позивач не наводить мотивів щодо скасування судових рішень в частині відмови в задоволенні зустрічного позову щодо визнання недійсним пункту 6 договору купівлі-продажу акцій Відкритого акціонерного товариства "Свердловський машинобудівний завод" за конкурсом №КПП-482 від 13.12.2004 року; заявник не посилається на порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови в цій частині і взагалі не зазначає про свою незгоду з рішенням та постановою в цій частині.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п”ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Згідно частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно із статтею 5 Закону України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні” момент переходу права власності на іменні цінні папери невід’ємно пов’язаний з безпосередньою передачею цінних паперів, внесенням змін в реєстр власників іменних цінних паперів тощо.

В пункті 7 прикінцевих положень цього закону зазначено, що до приведення законодавства у відповідність з цим Законом закони та інші нормативні акти України, прийняті до набрання чинності Законом України “Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні”, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Як встановлено судами, під час укладання спірного договору купівлі-продажу № КПП-482, відповідно статті 27 Закону України “Про приватизацію державного майна”, моментом переходу права власності на об’єкт приватизації, визначалось нотаріальне посвідчення договору.

Закон України “Про приватизацію державного майна” за своїм змістом не є таким, що не приведено у відповідність до Закону України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні” та не може суперечити йому, оскільки, зміни до Закону України “Про приватизацію державного майна” були внесені вже після набуття чинності Законом України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні”.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні зустрічного позову.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

З огляду на викладене, касаційна інстанція вважає, що рішення та постанова у справі прийняті у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2007 року у справі № 8/118пд господарського суду Донецької області та  рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2006 року  залишити без змін.

Головуючий                                                                              О. Муравйов

Судді                                                                                          А. Полянський

Г. Фролова