донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

19.06.2007 р.                                                                            справа №44/87пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Діброви  Г.І.

суддів
Гези  Т.Д. , Шевкової  Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:
Суворов О.А. (довіреність №202 від 15.08.05р.),

від відповідача 1:
від відповідача 2:
Тюх А.Є. (довіреність б/н від 04.04.05р.)
Семехіна О.А. (довіреність№14/4с від 13.06.07р.)
Саєнко Л.В. (довіреність №4 від 03.01.07р.)
,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецькоїобл. та
Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області, м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
05.04.2007 року

по справі
№ 44/87пн (суддя Мєзєнцев Є.І.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Промбудремонт”, м. Донецьк

до відповідача -1

до відповідача-2
Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецькоїобласті
Відділу Державного казначейства м.Макіївки Донецької області

про
стягнення непогашеної заборгованості 23833грн. 79коп. за Мировою угодою від 30.05.05р. з виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 16/124 від 08.10.03р.

В С Т А Н О В И В:

У 2007 році позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Промбудремонт”, м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача-1, Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецької обл., та відповідача-2, Відділення  Державного казначейства України в м.Макіївці Донецької обл., про стягнення з Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецької обл. непогашеної заборгованості за Мировою угодою від 30.05.05р. (справа №23/287) з виконання наказу господарського суду Донецької області від 08.10.03р. по справі № 16/124  в сумі 23 833 грн. 79 коп.; здійснення в межах справи №23/287 процесуального правонаступництва відповідача з Кіровського відділу ДВС Макіївського міського управління юстиції на ДВС в Кіровському районі м. Макіївка; об’єднання вимоги про процесуальне правонаступництво та стягнення заборгованості в одне провадження.

Заявою від 30.03.2007р. в порядку вимог ст.22 ГПК України позивач надав клопотання про уточнення позовних вимог по справі № 44/87пн, згідно якої ТОВ фірма „Промбудремонт” просив суд прийняти уточнення резолютивної частини позову, яка викладена наступним чином: стягнути з відповідачів - ДВС в Кіровському районі м.Макіївки Донецької обл. та Відділу Державного казначейства м. Макіївка непогашену заборгованість за Мировою угодою від 30.05.05р. (справа №23/287) з виконання наказу господарського суду Донецької області від 08.10.03р. по справі № 16/124  в сумі 23 833 грн. 79 коп.

До господарського суду Донецької області від Управління Державного казначейства в м.Макіївці Донецької області надійшло клопотання від 28.03.07р. про заміну сторони, згідно якого, в зв’язку з реорганізацією Відділення Державного казначейства у м.Макіївці, останнє просило суд, з посиланням на норми ст.22 ГПК України, здійснити заміну сторони по справі на Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області, оскільки відповідно до довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій  України № 101-5299 –Управління Державного казначейства у м.Макіївці має правовий статус суб’єкта без права юридичної особи та згідно наказу Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області №4 від 20.10.2006р., останнє є правонаступником прав та обов’язків Відділення Державного казначейства у м.Макіївці.

Рішенням від 05.04.2007р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Промбудремонт”, м. Донецьк були задоволені в повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що дослідивши Мирову угоду від 17.05.2005р. (далі –Угода), з якої виникли цивільні права та обов’язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є новацією, якою сторони в порядку статті 604 ЦК України припинили зобов’язання за іншими правовими відносинами, що виникли з невиконання Відділом наказу господарського суду Донецької області №16/124 від 08.10.03р. (далі –Наказ), що мало своїм наслідком звернення Компанії до суду у справі № 23/287 з позовом про стягнення збитків у сумі 89’265,07 грн. Заперечення відповідача Служби щодо вивільнення штату працівників останнього не мають відношення до предмету спору, оскільки звільнення працівників не є підставою для припинення чинності Угоди або спростування презумпції її правомірності в силу статті 204 ЦК України. Мирова угода затверджена ухвалою господарського суду Донецької області від 30.05.05 року у справі №23/287, яка набрала законної сили 10.06.05 року, через що в порядку статті 124 Конституції України підлягає обов’язковому виконанню. Відповідачі частково, на суму 65’431 грн., виконали свої зобов’язання за Угодою. Грошове зобов’язання Служби та Управління перед Компанією на суму 23’833,79 грн. на момент прийняття рішення суду –не виконане в порушення статтей 525 та 526 ЦК України,  що стало підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідач-1, Державна виконавча служба в Кіровському районі м.Макіївки Донецької обл., з прийнятим рішенням не згоден, вважає, що рішення господарського суду прийнято із порушенням норм матеріального і процесуального права України, судом не повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 05.04.2007р. скасувати повністю, у задоволенні позовних вимог позивача відмовити за відсутністю підстав.

Відповідач-2, Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області, також не погодився з рішенням суду першої інстанції від 05.04.07р., та подав до Донецького  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, якою вважає рішення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Та винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права України, та підлягає скасуванню, а провадження по справі –припиненню.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.07р.  розгляд апеляційних скарг об’єднано в одне провадження.

Від позивача на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому він з вимогами апеляційних скарг відповідачів 1,2 не погодився, просив у задоволенні апеляційних скарг відмовити та рішення господарського суду Донецької області від 05.04.07р. залишити без змін.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції щодо наданих апеляційних скарг.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційні скарги, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи     № 44/87пн, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційних скаргах доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Згідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі  доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню у даних правовідносинах, а за їх відсутності  - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджується двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до господарського суду Донецької області в 2005 році до ВДВС Кіровського РУЮ м.Макіївка та Управління Державного казначейства в Донецькій області про стягнення збитків в розмірі 89 265,07грн.

30.05.2005р. господарським судом Донецької області була винесена ухвала по справі №23/278, якою затверджена Мирова угода від 17.05.05р. між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Промбудремонт”, відповідачем-1, Кіровським відділом державної виконавчої служби Макіївського районного управління юстиції, Донецької області та Відділенням  Державного казначейства України в м.Макіївці Донецької обл.

Мировою угодою від 17.05.05р. пунктом 2.1 передбачено, що відповідачі зобов’язуються виконати наказ господарського суду Донецької області №16/124 від 08.10.03р. про задоволення вимог позивача на суму 89 264,79грн. строком до 30.09.2005р. Максимальний термін виконання зобов’язань для відповідачів –30.09.2005р. (пункт 2.2).

Як вважає позивач, відбулося процесуальне правонаступництво відповідачів, оскільки, відповідно до Закону України „Про державну виконавчу службу” №202/98-ВР від 24.03.1998р. та Положення про Державну виконавчу службу Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, затвердженого наказом від 22.09.2005р. №34к, Кіровський відділ державної виконавчої служби Макіївського районного управління юстиції, Донецької області перетворений в Державну виконавчу службу в Кіровському районі м.Макіївки Донецької області.

Як стверджує позивач, згідно виписки банку АППБ „АВАЛЬ” від 10.10.2005р. відповідачами 1,2 було перераховано  в рахунок погашення суми боргу за Мировою угодою на розрахунковий рахунок позивача 65 431,00грн.

За цими підставами позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Промбудремонт”, м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача-1, Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецької обл. та відповідача-2, Відділення  Державного казначейства України в м.Макіївці Донецької обл., про стягнення непогашеної заборгованості за Мировою угодою в розмірі 23 833,79грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та  інші  особи,  які   беруть   участь   у   справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач надав: Мирову угоду від 17.05.2005р.;  заяви відповідачів 1,2 з проханням затвердити Мирову угоду; виписка з банку від 10.10.05р.; копію ухвали господарського суду Донецької області від 30.05.2005р.

Тобто, в підтвердження заявлених вимог, позивач надав матеріали, з яких не вбачається, що мале місце саме невиконання Мирової угоди від 17.05.05р. Посилання позивача на часткове перерахування коштів відповідачами за мировою угодою не підтверджено матеріалами справи, оскільки виписка з банку АППБ „АВАЛЬ” від 10.10.2005р. не містить посилання на перерахування коштів на підставі укладеної Мирової угоди. Дана виписка свідчить про виконання  Кіровським ВДВС Макіївського міського управління юстиції наказу господарського суду  Донецької області № 16/124 від 08.10.2003р. про стягнення з ВАТ „Макіївський скляний завод” на користь ТОВ фірма „Промбудремонт” суми боргу в розмірі 89 264,79грн., і перерахування грошових коштів позивачеві в розмірі 65 431грн.

Як зазначив відповідач-1, Державна виконавча служба в Кіровському районі м.Макіївки Донецької області,  наказ  господарського суду  Донецької області № 16/124 від 08.10.2003р. про стягнення з ВАТ „Макіївський скляний завод”  боргу в сумі 89 264,79грн. на користь ТОВ фірма „Промбудремонт” знаходиться на виконанні у виконавчому провадженні Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецької області на сьомому місці в п’ятій черзі.

Виконавчі дії щодо виконання наказу суду провадяться, а саме: накладено арешт на грошові кошти боржника, виявлено та реалізовано все майно, грошові кошти від реалізації якого розподілені між стягувачами у відповідності до вимог ст. 44 Закону України „Про виконавче провадження”.

Згідно до ст. 44 Закону України „Про виконавче провадження” –у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов’язані з трудовими правовідносинами, всі інші вимоги задовольняються у п’яту чергу. Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після повного задоволення вимог стягувачів попередньої черги.

На користь позивача була перерахована частка боргу в розмірі 65 431грн., але решта коштів в розмірі 23 833,79грн. не була перерахована, в зв’язку з недостатністю коштів та майна для задоволення вимог всіх стягувачів.

Мирова угода від 30.05.2005р. покладала на відповідачів 1,2 обов’язок щодо виконання наказу господарського суду Донецької області №16/124 від 08.10.2003р. про задоволення вимог позивача на суму  89 264,79грн. у строк до 30.09.2005р., наказ від 08.10.2003р. передбачав  стягнення заборгованості з ВАТ „Макіївський скляний завод” на користь  ТОВ фірма „Промбудремонт” суми боргу в розмірі 89 265,07грн.

Ця Мирова угода була затверджена господарським судом Донецької області по справі №23/287 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Промбудремонт”, м. Донецьк про стягнення збитків, спричинених йому в зв’язку з невиконанням наказу суду по справі №16/124.

Одним з наслідків невиконання умов Мирової угоди в строки  є її розірвання.

Судом першої інстанції помилково зазначено, що Мирова угода містить грошове зобов’язання Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецької області та Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області, у той час як зобов’язання вчинити певні дії є немайновим зобов’язанням. Тобто, борг у розмірі 89 264,79грн. виник у ВАТ „Макіївський скляний завод” перед ТОВ фірма „Промбудремонт”, що встановлено рішенням суду по справі №16/124, за яким видано наказ, що повинен був бути виконаний відповідачем-1.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом Донецької області помилково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Промбудремонт”, оскільки Мирова угода передбачала лише обов’язок  відповідачів 1,2 вчинити певні дії, а саме: виконати наказ господарського суду Донецької області від 08.10.2003р. по справі №16/124 до 30.09.2005р.

Крім того, відповідно до ст.540 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні беруть участь декілька боржників, кредитор має право вимагати виконання, а кожний з боржників повинен виконати обов’язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином, солідарні зобов’язання виникають лише у виключному порядку, який прямо передбачений або договором, або актом цивільного законодавства. Дослідивши Угоду, колегія суддів не вбачає, що сторонами: Компанією, Службою та Управлінням, при підписанні 30.05.05р. Мирової угоди, передбачена солідарна відповідальність за її невиконання.

До того ж, відповідно до ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження” повноваження щодо примусового виконання рішень надані лише органам Державної виконавчої служби, при цьому інші органи можуть здійснювати виконавчі дії лише на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Враховуючи вищенаведене, місцевим господарським судом припущено помилку щодо залучення відповідача-2 як боржника, з якого потрібно солідарно з ДВС в Кіровському районі м.Макіївки Донецької обл. стягнути непогашену заборгованість за Мировою угодою від 30.05.05р. (справа №23/287) з виконання наказу господарського суду Донецької області від 08.10.03р. по справі № 16/124  в сумі 23 833 грн. 79 коп. Таким чином, зобов’язання щодо виконання вищезазначеного наказу не можуть покладатися на Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області, оскільки це порушує ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади діють лише в межах повноважень, передбачених Конституцією та Законами України. Тобто, зобов’язання за Мировою угодою в даному випадку не  може бути солідарним.

Судом помилково зазначено в рішенні, що дана Мирова угода є новацією відповідно до ст. 604 ЦК України, оскільки для новації необхідна обов’язкова обумовленість сторонами в своїй угоді припинення зобов’язання, що діяло раніше і заміну його новим зобов’язанням. В даному випадку такої угоди сторін немає. Посилання позивача та суду першої інстанції на пункт 3.2.3 Мирової угоди апеляційною інстанцією досліджено та встановлено, що він не може вважатися новацією, оскільки ніякого договірного зобов’язання, або іншого, крім виконання вимог Закону України „Про виконавче провадження”,  у відповідача-1 перед позивачем не існує. Відповідно до ч.3 ст.78 ГПК України мирова угода може стосуватися лише прав та обов’язків сторін щодо предмета спору і не виходити за його межі. В тексті Мирової угоди від 17.05.05р., яка є процесуальною мировою угодою (а не цивільно-правовою), одночасно зазначено про наслідки невиконання її умов в зв’язку з порушенням строків –її розірвання та стягнення боргу, що неможливо, оскільки мирова угода не може вирішувати питання про права і обов’язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов’язків інших юридичних осіб, які не беруть участі у справі або не є учасниками мирової угоди. Крім того, Цивільне право України не дає підстави для висновку про те, що укладення сторонами мирової угоди по справі про стягнення збитків в зв’язку з невиконанням наказу суду про стягнення грошового боргу тягне за собою припинення існуючого  законного обов’язку відповідача-1 по виконанню процесуального документу; припинення зобов’язання відповідача по справі №16/124 –ВАТ „Макіївський скляний завод” перед позивачем в зв’язку з нібито новацією (та ще й з заміною юридичної особи, яка нібито повинно сплатити борг).

Щодо застосування судом першої інстанції норм статті 25 ГПК України по відношенню до відповідачів, апеляційна інстанція вважає, що з матеріалів справи не вбачається правонаступництво відповідачів за Мировою угодою по даній справі. Питання щодо правонаступництва зобов’язань відповідачів в частині здійснення функцій держави в певній соціальній галузі згідно норм чинного законодавства України, в тому числі і норм Конвенції,  може бути розглянуто звернення позивача до суду в порядку вимог ст.121-2 ГПК України.

Посилання суду першої інстанції на неможливість виконання ухвали господарського суду Донецької обл. від 30.05.05р. по вищевказаній справі є помилковим, оскільки стаття 3 Закону України „Про виконавче провадження” передбачає виконання виконавчою службою ухвал господарських судів, які повинні містити всі необхідні реквізити виконавчого документу, а пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” ухвали не виключено з переліку виконавчих документів. Ухвала суду про затвердження Мирової угоди як виконавчий документ повинна відповідати загальним вимогам, викладеним у ст.86 ГПК України та ст.19 Закону України „Про виконавче провадження”.

Господарський суд Донецької області прийняв рішення з неповним з'ясуванням обставин та їх недоведеністю, в зв'язку з чим висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Позивачем не доведено суду належними доказами свої позовні вимоги, оскільки надана позивачем Мирова угода не може бути прийнята судом в якості належного доказу виникнення саме грошового боргу відповідачів перед позивачем.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, судом неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, а мотиви, за якими подані апеляційні скарги, є підставою для  скасування рішення.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи позовні вимоги позивача, приймає нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в зв’язку з недоведеністю.

Провадження по справі відносно Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївка Донецької області припиняється відповідно до вимог п.6 ст.80 ГПК України в зв’язку з тим, що 29.05.2007р. проведено державну реєстрацію припинення цієї юридичної особи в ЄДРПО України (свідоцтво серії АОО № 723725).

За таких обставин, рішення господарського суду Донецької області від 05.04.2007 року у справі № 44/87пн підлягає скасуванню, а апеляційні скарги – задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, п.6 ст.80, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецької обл. та Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області, м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 05.04.2007 року у справі № 44/87пн –задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 05.04.2007 року у справі № 44/87пн –скасувати.

Відмовити у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Промбудремонт”, м. Донецьк до Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області, м.Донецьк про стягнення непогашеної заборгованості за мировою угодою від 30.05.05р. (справа №23/287) з виконання наказу господарського суду Донецької області від 08.10.03р. по справі № 16/124  в сумі 23 833грн. 79коп.

Провадження по справі № 44/87пн відносно Державної виконавчої служби в Кіровському районі м.Макіївки Донецької області припинити.

Головуючий          Г.І.  Діброва

Судді:          Т.Д.  Геза

Т.А.  Шевкова

Надр. 6 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу

3,4 –відповідачам 1,2;

5 –ДАГС;

6 –ГС Дон. обл.

Ширіна Ю.М.