ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 р.
№ 06/444

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді:
Грека Б.М.,

суддів:
Жаботіної Г.В.,
Рибака В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –
Васютович О.В.;

від відповідача –
Прудивус М.А.;

розглянувши  матеріали
касаційної  скарги

ТОВ "Ельдорадо-Україна"

на  постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 18.04.2007р.

у справі
№06/444 господарського суду Черкаської області

за позовом
ТОВ "Ельдорадо-Україна"

до
ПП "СКС"

про
стягнення 1 193 138, 14 грн.

Розгляд справи відкладався з 16.08.2007р. на 30.08.2007р.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Ельдорадо-Україна»звернулось  з позовом до ПП “СКС”                          м. Умань про стягнення 1193138 грн. 14 коп. боргу.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 01.03.2007 у справі № 06/444 позов задоволено частково.

Стягнуто з ПП “СКС” м. Умань на користь ТОВ «Ельдорадо-Україна» м. Київ 1156958 грн. 14 коп. боргу та відповідні витрати до держмиту, інформаційно-технічному забезпеченні судового процесу.

В  задоволенні позову щодо стягнення 36180 грн. провадження у справі припинено.

Суд визнав договір між сторонами № 041351 від 01.10.2004 таким, що неукладений і, внаслідок цього, відпуск товарів з боку позивача відповідачу бездоговірним; в зв’язку з цим цивільно-правові відносини сторін визнав такими, що виникли на підставі ст. 11 ЦК України.

На підставі підтвердження матеріалами справи факту отримання відповідачем товару (накладні, акт звірки, протокол переговорів від 29.03.2006) суд прийшов до висновку про наявність у відповідача зобов’язання оплатити отриманий товар. Але момент виникнення у відповідача такого зобов’язання та факт його порушення залишились поза увагою суду.

У відмовленій частині позову суд враховував факт оплати відповідачем частини боргу в сумі 36180 грн. до прийняття судового рішення та застосував до цих вимог п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.04.2007 зазначене судове рішення скасовано в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 1156958 грн. 14 коп. як таке, що прийняте при неповному з’ясуванні судом обставин справи, що стосуються порядку розрахунків між сторонами за проданий-отриманий товар; в іншій частині рішення суду залишено без зміни.

ТОВ «Ельдорадо-Україна»подало касаційну скаргу на постанову апеляційної інстанції, вимагає її скасувати та залишити в силі рішення господарського суду першої інстанції.

Скаржник заперечує висновок апеляційної інстанції щодо невизначеності сторонами порядку розрахунків за відпущений товар; вважає діючим умови договору щодо попередньої оплати товару покупцем.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши юридичну оцінку судами обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги.

Матеріалами справи підтверджується наступне.

Вимоги позивача по оплаті переданих ним ПП “СКС” м. Умань товарів грунтується на договорі від 01.10.2004 № 041551, що був укладений між сторонами.

Зміст цієї угоди свідчить про те, що вона має елементи договору купівлі-продажу та договору про надання послуг, правовідносини за якими регулюються нормами гл. 54 та 69 ЦК України.

Можливість укладення таких угод передбачена п.2 ст. 628 ЦК України.

В цьому випадку до відносин сторін застосовуються у відповідних частинах акти цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному  договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

При укладенні цієї угоди сторони передбачили повну попередню оплату покупцем отримуваного самовивозом товару.

Але товар на суму 3861087 грн. 80 коп. був відпущений ТОВ «Ельдорадо-Україна»відповідачу без попередньої оплати.

Такі взаємні дії сторін свідчать про те, що по взаємній згоді сторонами були змінені умови договору по оплаті товару, оскільки у всіх видаткових накладних зроблено посилання саме на укладений сторонами договір (наявні в матеріалах справи, т.2).

Відповідно до змісту ст. 654 ЦК України така взаємно погоджена зміна умови договору сторонами повинна була бути оформленою в письмовому порядку, але недотримання сторонами цієї вимоги не є наслідком недійсності цієї угоди, оскільки це не передбачено законом (п.1         ст. 218 ЦК України).

Але приймаючи-передаючи товар за цим договором без попередньої оплати сторони не визначили порядку оплати цих товарів в майбутньому. Ця обставина не може сприйматись як відсутність зобов’язання між сторонами, оскільки строк виконання зобов’язання , в такому разі, визначений законом (ст. 530 ЦК України).

Відповідно з цією правовою нормою при невизначеності терміну виконання зобов’язання в договорі зацікавлена сторона має право вимагати його виконання в любий час.

Але з боку ТОВ «Ельдорадо-Україна»(продавець) таких вимог заявлено не було, що підтверджується матеріалами справи.

Сторони договору, по якому був відпущений товар відповідачу (покупці) проводили лише дії по встановленню фактичної заборгованості відповідача шляхом проведення взаємозвірки (а.с. 19-23 т.1), проведення переговорів щодо підготовки графіка погашення заборгованості з боку ПП “СКС” (відповідача, а.с. 27 т.2).

Але такий графік в матеріалах справи відсутній.

Таким чином термін виконання покупцем (відповідачем у справі) зобов’язання по оплаті отриманих товарів сторонами визначений не був.

В зв’язку з цим апеляційна інстанція правомірно прийшла до висновку про безпідставність визнання господарським судом першої інстанції вартість отриманих відповідачем товарів на суму 927244,24 грн., як борг відповідача та задоволення позову в цій частині.

Апеляційна інстанція правомірно погодилась з висновком господарського суду щодо наявності правових підстав для припинення провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 36180 грн., оскільки ця сума була сплачена відповідачем до прийняття судового рішення (п.п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Іншу частину позову у сумі 229713 грн. 06 коп. складає, за висновком позивача, заборгованість відповідача по оплаті наданих йому послуг за вказаним договором.

Апеляційна інстанцій прийшла до висновку, що господарським судом першої інстанції позов в цій частині також задоволено безпідставно в зв’язку з недоведеністю позивачем її наявності.

У касаційній скарзі позивач не спростовує цього висновку зазначеного суду, хоча й вимагає скасувати його постанову в цілому.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Зазначене свідчить про повноту встановлення Київським міжобласним апеляційним господарським судом обставин справи  та вірне застосування до них норм матеріального та процесуального права, спростовує доводи касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення , а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.04.2007 у справі №06/444 - без зміни.

Головуючий, суддя                                                                   Б.Грек

Судді                                                                                                   Г.Жаботіна

В.Рибак