ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 1/218ад.
Суддя Зюбанова Н.М., при секретарі судового засідання Кравцовій
Г.А.,   розглянувши матеріали справи за позовом
Прокурора м. Антрацит в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області, м. Антрацит
до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1,
м. Антрацит Луганської області
про стягнення 170 грн. 00 коп.
в присутності представників сторін:
від позивача -Жданова Т.А., дов. від 02.01.07 №1;
від відповідача -не прибув;
Суть спору: про стягнення 170 грн. 00 коп. фінансових
Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,  вирішують у першій та апеляційній інстанціях
відповідні місцеві та апеляційні господарські суди  за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України.
матеріали справи, вислухавши представника позивача, прокурора, суд дійшов
висновку, що позов є обґрунтованим з огляду на наступне.
Так, засади і механізми системи функціонування  загальнообов'язкового державного пенсійного
страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг
з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел
визначає Закон  України  від 09.07.03 № 1058-ІУ “Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне  страхування” (далі
ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов'язані нараховувати,  обчислювати
і сплачувати  в установлені
строки  та в повному обсязі страхові
і сплати  страхувальниками та
застрахованими  особами внесків  на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України  встановлений однойменною  Інструкцією,
затвердженою Постановою  Правління
Пенсійного фонду  України від 19.12.03 №
21-1 та зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі -Інструкція).
Розміри  страхових внесків  на загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно до Закону України
“Про збір на обов'язкове  державне  Пенсійне
страхування”  (п.4 Інструкції).
З матеріалів справи
вбачається, що відповідач
зареєстрований  в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Антрациті Луганської області як платник
збору  на обов'язкове державне
пенсійне  страхування та з боку
відповідача допущена несвоєчасна здача звітності, а саме  неподання комплекту документів первинної
звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб
за 2005 рік у строки, визначені законодавством /до 01.04.06/, вирішив застосувати
Чинним законодавством встановлено наступну відповідальність за
неподання звітності, яка полягає у накладенні штрафу у розмірі 10 % суми
страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідним
звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання
відомостей, але не менше 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що
складає 170 грн. /ст. 106 Закону № 1058/. Тобто за вказане  порушення відповідачу нараховано 170 грн.
фінансових санкцій. При цьому законодавець передбачив, що підставою для
прийняття відповідного рішення є акт про зазначене порушення, складений у
Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління ПФУ
від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 №
64/8663 /далі -Інструкція/, передбачено, що при накладенні штрафу за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання
недостовірних відомостей в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності,
передбаченої законодавством, до органів Пенсійного фонду складається рішення за
формою згідно з додатком 17 цієї Інструкції /п. п.  9.3.5 п. 9.3/.
Тому на виконання вимог законодавства позивачем в особі начальника
Управління Пенсійного фонду України у м. Антрациті Луганської області  на підставі акта від 13.03.07 було винесене
рішення НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до відповідача у сумі 170
грн., яке  одержане відповідачем, не
оскаржене, у встановлений  десятиденний
строк борг ним не перераховано.

За таких обставин позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та
такими, що підтверджені матеріалами справи, тому підлягають до задоволення
повністю.

Заперечення відповідача за відзивом є необґрунтованими, не
підтверджені жодним доказом та спростовуються матеріалами справи.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор
звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України не передбачено їх стягнення у даному  випадку.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України
у судовому засіданні, в  якому закінчився
розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та
повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний протягом
п"ятиденного строку.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з
Приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, інд. код НОМЕР_2 на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Антрацит Луганської області, вул. Радянська, 19, - 170 грн. 00 коп. фінансових санкцій.

Постанова  набирає законної
сили після  закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку
заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього Кодексу
-  з
дня  складення  в
повному  обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.06.07.

Суддя
Н.М.Зюбанова