ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.
№ 2/217-06

Вищий  господарський  суд України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.  (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Липовецькі електричні мережі"  на постанову Житомирського   апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року у справі  № 2/217-06 за позовом Відкритого акціонерного  товариства "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Липовецькі електричні мережі" до  Липовецького районного територіального медичного об'єднання про зобов’язання  укласти  договір,

У С Т А Н О В И В:

У червні  2006 року позивач звернувся до господарського суду  Вінницької області з позовною заявою до відповідача про зобов’язання  укласти  договір №034 від 17.04.2006 року на запропонованих ним умовах у зв’язку  з  відповідністю цих  умов вимогам  законодавства.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 08.11.2006 року в позові  відмовлено.

Постановою Житомирського  апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року   зазначене рішення  суду  першої інстанції залишене без змін.

У касаційній  скарзі  позивач вважає, що   судом  порушено вимоги закону, і тому просить прийняті ним рішення  скасувати  та  прийняти нове рішення.

Відзив  на касаційну скаргу   від  відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши  доводи касаційної скарги,   перевіривши      матеріали справи  і  прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав  підписані  екземпляри  договору №034 з протоколом  розбіжностей  21.04.2006 року, а  до суду  з даним позовом  звернувся  лише 06.06.2006 року, тобто з пропуском  передбаченого чинним законодавством  20-денного строку.

Відповідно до ч.1,2,3,4, 7 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, отримавши від відповідача 21.04.2006 року проект договору №034  з протоколом розбіжностей,  як монополіст  на енергоринку та особа, що запропонувала  умови договору, укладення  якого  є  обов’язковим для  сторін (згідно з вимогами Закону України "Про  електроенергетику"  та  Правил  користування  електричною  енергією, затверджених  постановою  НКРЕ України  від 31.07.1996 року №28), не передав  у 20-денний  термін, який передбачено вимогами ч.7 ст.181 ГК України,  неврегульовані розбіжності   до суду.

Отже, суд першої інстанції  дійшов правильного висновку, з яким погодився і  апеляційний господарський суд,  про відсутність правових підстав для задоволення позову про зобов’язання відповідача  укласти спірний  договір у зв’язку з тим, що відповідно до ч.7 ст. 181 ГК України  позивач, одержавши  від відповідача  протокол розбіжностей, не передав в двадцятиденний строк до суду розбіжності.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин, оскаржені судові рішення відповідають   матеріалам справи та вимогам закону, і тому їх  слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Липовецькі електричні мережі"  залишити без задоволення, а постанову Житомирського   апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року -без змін.

Головуючий    суддя                                                         В.Перепічай

Судді                                                                                    І. Вовк

П. Гончарук