ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.05.07                                                                                           Справа  № 7/37-Б

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                              Михалюк О.В.

суддів                                                                                     Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс»

на ухвалу  господарського суду Волинської області від 15.03.2007р.

у справі          № 7/37-Б

за заявою       ДПІ у м.Луцьку, м.Луцьк

до                      ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс», м.Луцьк

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника  -   не з»явився

від ДПА у Волинській області –Сабін І.В.

від Луцької ОДПІ –Сахарчук А.А.

від Волинського обласного сектору з питань банкрутства –Мазур В.І.

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Клопотання скаржника щодо відкладення розгляду справи судом відхилено, оскільки причини відкладення не визнаються судом поважними.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 15.03.2007р. у справі № 7/37-Б (суддя Гончар М.М.) про банкрутство ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс», м.Луцьк мирову угоду від 20.10.2004р., укладену між боржником та кредиторами розірвано.

Не погоджуючись з даною ухвалою боржник – ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс»подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що оскільки п.2.1.2 Мирової угоди від 20.10.2004р. було встановлено конкретний строк дії цієї угоди до 04.11.2005р., протягом якого ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» повинен був виконати взяті на себе зобов»язання щодо погашення заборгованості перед конкурсними кредиторами, в т.ч. Луцькою ОДПІ та минув термін її дії, у ініціюючого кредитора –Луцької ОДПІ і конкурсних кредиторів комбінату були відсутні правові підстави звертатись із заявою про розірвання мирової угоди. На думку скаржника, у випадку невиконання ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс»умов мирової угоди від 20.10.2004р. Луцька ОДПІ та інші конкурсні кредитори були тільки вправі звернутись до господарського суду із позовною заявою про стягнення сум заборгованостей в загальному порядку.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 25.10.2004р. у справі № 7/37-Б було затверджено мирову угоду від 20.10.2004р., укладену між ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс»та кредиторами останнього та припинено провадження у справі про банкрутство.

Умовами мирової угоди, зокрема розділом 2, було визначено, що боржник бере на себе обов»язок погасити заборгованість перед кредиторами другої черги в розмірі 100% від суми заявлених вимог протягом 90 днів, а перед кредиторами третьої та четвертої черг –в розмірі 50% від суми заявлених вимог протягом 360 днів із дня вступу в силу ухвали господарського суду Волинської області про затвердження мирової угоди.

Луцька ОДПІ звернулась до господарського суду із заявою про розірвання мирової угоди, оскільки станом на 10.11.2005р. боржником погашено борг частково в сумі 2472,13 грн., поточні платежі не сплачуються. 14.03.2007р. кредитори ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс», а саме: Луцька ОДПІ, УПФУ в м.Луцьку, Луцький міський центр зайнятості, Луцька міська дезінфекційна станція та ТзОВ «Фотаком»подали до суду доповнення від 12.03.2007р. до заяви про розірвання мирової угоди, в якому просять мирову угоду розірвати.

Відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»мирова угода може бути розірвана за рішенням господарського суду у разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що боржником частково погашена заборгованість перед кредиторами другої черги і зовсім не виконані решта зобов»язань перед кредиторами третьої та четвертої черг, у зв»язку з чим порушуються умови мирової угоди.

В контексті викладеного суд першої інстанції підставно дійшов висновку про задоволення заяви кредиторів та розірвання мирової угоди.

За таких обставин, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський  суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду Волинської області від 15.03.2007р. у справі № 7/37-Б залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий       суддя                                                                 Михалюк О.В.

суддя                                                                                               Новосад Д.Ф.

суддя                                                                                               Мельник Г.І.