ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.04.07                                                                                           Справа  № 7/203-3215

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                                       Бонк Т.Б.

суддів                                                                                          Марко Р.І.

Бойко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції від 18.12.2006р. №8596/7/10-015

на постанову Господарського суду Тернопільської області від 13.10.2006р.

у справі           № 7/203-3215

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «ПромТехРесурс»(далі ТОВ «ПромТехРесурс»), м. Рогатин

до відповідача 1 Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції (далі Тернопільська ОДПІ), м. Тернопіль

до відповідача 2 Державної податкової адміністрації у Тернопільській області, (далі ДПА у Тернопільській області) м. Тернопіль

про           визнання недійсними податкового повідомлення-рішення від 13.01.2006р. №/0488, №/0489, від 10.05.2006р. №

за участю представників:

від позивача           –Гарагуц В.Ф.- представник;

від відповідача 1–Хома І.О. –начальник юридичного управління;

від відповідача 2- не з’явився;

встановив:

Постановою Господарського суду Тернопільської області у даній справі суддя Стадник М.С., позовні вимоги задоволено частково, визнано ничинними податкові повідомлення-рішення №/0/488, №/0/489 від 13.01.2006р. №/2/27546 від 10.05.2006р., №/3/43480 та №/3/45099 від 19.07.2006р., в частині визнання недійсними рішення Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції №13186/7/25-011 від 11.03.2006р. та Державної податкової адміністрації Тернопільської області №4779/10/25-007 від 04.05.2006р. відмовлено.

Постанова суду мотивована положеннями норм ст. 19 Конституції України, п.1.32, п.1.25, п.п.1.22.1 п.1.22 ст.1, п.п.4.1.6. п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.5.3-5.7 ст.5, п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11, Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст..3, ст..4, Закону України «Про обіг векселів в Україні», п.4.5. ст..4 Закону України «Про податок на додану вартість», ст.512 Цивільного кодексу України, а також, зокрема тим, що первісний кредитор відступив право вимоги по договору купівлі-продажу №1/04 від 01.04.2004р. про що складено між сторонами договір про відступлення права вимоги; на забезпечення зобов’язань позивач передав вексель, який в подальшому був оплачений позивачем в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою першої інстанції, Тернопільська ОДПІ подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Господарського суду Тернопільської області від 13.10.2006р. у справі №7/203-3215, у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав неправильного застосування норм матеріального права. Зокрема скаржник зазначає, що кредиторська заборгованість по отриманих товарах від ТОВ «УкрПЕК»відображена  у складі валових витрат позивача та включена до податкового кредиту, однак 21.01.2005р. відмінено державну реєстраціїю ТОВ «УкрПЕК»; ТОВ «Сезар СВ» взятий на облік в податковому органі 30.09.2005р. зареєстрований районною державною адміністрацією 29.09.2005р., в той час як договір про відступлення вимоги. укладений між ТОВ «УкрПЕК»та ТОВ «Сезар СВ»від 14.09.2004р; під час проведення перевірки було пред’явлено вищезазначений договір а не договір від 01.09.2004р. укладений між ТОВ «УкрПЕК»та ТОВ «Реверс»та не було представлено документів, щодо ТОВ «Реверс»; згідно додатковим актом пред’явлення векселів ТОВ фінансова компанія «Декра»пред’являє векселя за тими ж номерами, однак за іншою датою.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Господарського суду Тернопільської області без змін. Зокрема зазначає, що в акті перевірки було зазначено тільки про наявність договорів між ТОВ «УкрПЕК»та ТОВ «Сезар СВ»та не враховано виданих векселів на суму заборгованості ПП «Західукрторг»та платіжне доручення про перерахування коштів в рахунок погашення векселів.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому засіданні зазначені вимоги з підстав наведених у запереченні на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши подані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, частково виходячи з наступного.

Тернопільською ОДПІ проведено позапланову перевірку про що складено акт про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ПромТехРесурс»по питанню дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2004р. по 13.07.2005р. від 23.12.2005р. №1146/23-04/31782107 (далі акт перевірки (а.с.23-28).

На підставі акту перевірки прийняті податкові повідомлення рішення від 13.01.2006р.

№/0489, яким згідно з п. «б»п.п.4.2.2 ст.2 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»та згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»відповідно до п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток у розмірі 62520,25грн.з них основний платіж 48092,50грн. штрафні (фінансові) санкції 14427,75грн.(а.с.30)

№/0488, яким згідно з п. «б»п.п.4.2.2 ст.2 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»та згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»відповідно до п.4.5 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 48092,55грн. (з них основний платіж 32061,70грн. штрафні (фінансові )санкції 16030,85грн.) (а.с.29).

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в порядку процедури адміністративного оскарження на підставі чого ДПА у Тернопільсій області від 04.05.2006р. №4779/10/25-077 винесено рішення про результати розгляду скарги, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 13.01.2006р. №/0488 та залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 13.01.2006р. №/0489 в частині визначеного податкового зобов’язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі 48092,5грн. та збільшив розмір штрафних санкцій з податку на прибуток, застосованих з посиланням на ч.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»на 4809,25грн. повторну скаргу без задоволення.

На підставі вищезазначеного рішення винесено податкове повідомлення –рішення від10.05.2006р. №/2/27546, яким згідно з п. «б»п.п.4.2.2 ст.2 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»та згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»відповідно до п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток у розмірі 4809,25грн. з них основний платіж 0грн. штрафні (фінансові) санкції 4809,25грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем до Державної податкової адміністрації України, подана скарга була залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін та винесено податкове повідомлення-рішення від 19.07.2006р. №/3/43480, яке за своє суттю нічим не відрізняється від податкового повідомлення-рішення №/0489 від 13.01.2006р. і в якому лише повідомлено про новий граничний термін сплати податкового зобов’язання.

В розділі 2 акту перевірки «Перевірка правильності ведення податкового обліку та правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати платежів до бюджетів, державний цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, встановлених законодавством, а також дотримання вимог іншого законодавства»п.2.1. «Валовий дохід»зазначено, що згідно даних бухгалтерського обліку позивача зафіксовано кредиторську заборгованість по отриманих товарах, на яку 29.05.2002р.пред’явлено переказні векселі на суму 360000грн. частину заборгованості погашено по безготівковому рахунку в сумі 100000грн., вартість яких була відображена у складі валових витрат позивача в сумі 360000грн. та податок на додану вартість у складі податкового кредиту в сумі 60000грн.

Перевіркою встановлено, що  кредиторську заборгованість позивача перед «УкрПЕК», яка виникла 22.04.2004рн. По даному питанню було надіслано запит ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська, на що отримано відповідь №10839/23-2 від 03.11.2005р, що ТОВ «УкрПЕК»останню податкову звітність подало за листопад 2004р,. свідоцтво платника податку на додану вартість №17155771 від 22.04.2003р. повернуто 23.12.2004р. згідно даних Державного реєстратора відміна державної реєстрації відбулась 21.01.2005р. №2001498. Під час проведення перевірки було представлено договір відступлення права вимоги, складений від 14.09.2004р. між ТОВ «УкрПЕК»та ТОВ «Сезар СВ»у відповідності до якого первісний кредитор (ТОВ «УкрПЕК») в рахунок погашення свої заборгованості перед новим кредитором (ТОВ «Сезар СВ») за договором 25V від 10.03.2004р. відступає останньому право вимоги за договором купівлі-продажу 31/4 від 01.04.2004р. укладений між первісним кредитором і боржником ТОВ «ПромТехРесурс», в обсягах та на умовах, встановлених договором між первісним кредитором і боржником.

Проведеною зустрічною перевіркою встановлено, що ТОВ «Сезар СВ» знято з обліку платника податків ДПІ Печерському районі м.Київа 30.09.2005р. №39144

Таким чином, як зазначено в акті перевірки, в порушення п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», товариством не включено до складу валового доходу безнадійну заборгованість ТОВ «УкрПЕК»в сумі 192370грн.

Відповідно до п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валовий доход включає, зокрема доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України "Про списання вартості несплачених обсягів природного газу"; сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону.

Згідно з п.1.22.1 п.ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після її списання, якщо така безнадійна заборгованість була попередньо включена до складу валових витрат кредитора; сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи за договором купівлі-продажу №1/04 від 01.04.2004р. ТОВ «УкрПЕК»(Продавець) продає, а ТОВ «ПромТехРесурс»(покупець) купує товар, поставка якого підтверджується накладною №2204.4 та податковою накладною від 22.04.2004р.(а.с.75-76). У зв’язку з чим, позивачем правомірно було включено до складу валових витрат суму визначену у податковій накладній, що не заперечується сторонами.

Умовами вищезазначеного договору не встановлено строк виконання зобов’язань з боку покупця.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість, яка виникла на підставі вищезазначеного договору позивачем не погашена, однак ТОВ «УкрПЕК»ліквідовано та виключено з єдиного державного реєстру 21.01.2005р.

При проведенні перевірки позивачем надано договір про відступлення права вимоги від 14.09.2004р. за умовами якого Первісний кредитор (ТОВ «УктПЕК») у рахунок погашення заборгованості перед новим кредитором («СЕЗАР СВ») за договором №25У від 10.03.2004р. відступає останньому право вимоги за договором купівлі-продажу №1/04 від 01.04.2004р. укладений між первісним кредитором та ТОВ «ПромТехРесурс»(боржник) в обсягах та на умовах, установлених договором між Первісним кредитором та Боржником. (а.с.83).

З листа про надання інформації від 21.12.2005р. №18439/7/15-310 вбачається, що проведеною ДПІ у Печерському районі м. Києва позаплановою перевіркою ТОВ «Сезар СВ»встановлено, що останнє зареєстровано РДА у Печерському районі м. Києва 29.09.2005р. та взято на облік у ДПІ Печерському районі м. Києва лише 30.09.2005р.

З вищенаведеного вбачається, що на час укладення договору відступлення права вимоги від 14.09.2004р. ТОВ «СЕЗАР СВ»зареєстровано та не було включено до єдиного державного реєстру підприємств та організацій.

Щодо посилання позивача на договір відступлення права вимоги від 01.09.2004р. за яким Первісний кредитор ТОВ «УкрПЕК»передає,а Новий кредитор ТОВ«Резерв»приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору відповідно до договору купівлі-продажу №104 від 01.04.2004, не береться до уваги з наступних підстав.

Як зазначалось вище, до перевірки даного договору не представлено, однак у розділі 4 «Висновок»акту перевірки зазначено, що первинні документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі і додаткових документів, що свідчать про діяльність підприємства за період, що перевіряється немає.

Відповідно до п.4.4 розділу 4 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року N 327(зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25 серпня 2005р. за N 925/11205) у разі незгоди посадових осіб із висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті перевірки, суб'єкт господарювання має право протягом трьох робочих днів від дня отримання примірника акта перевірки подати до органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки.

Однак, у зауваженні до акту перевірки Тернопільської ОДПІ від 23.12.2005р. №1146/23-04/31782107 від 30.12.2005р. позивач не зазначає, що перевіряючими не дослідження всіх документів, які представлені до перевірки, також не зазначає про наявність договору про відступлення права вимоги між ТОВ «УкрПЕК»та ТОВ «Резерв», а лише посилається на затягування тривалості позапланової перевірки та порушення нормальної діяльності підприємства та не зазначає про наявність будь-яких інших документів крім тих які не були досліджені перевіряючими при проведенні перевірки (а.с.82).

Згідно пункту 4.5 статті 4 Закону "Про податок на додану вартість"(в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), у разі, коли після поставки товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації за поставку товарів (робіт, послуг), включаючи перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари продавцю, а також у зв'язку з визнанням боргу покупця безнадійним у порядку, визначеному законодавством України, податок, нарахований у зв'язку з такою поставкою, перераховується відповідно до змін бази оподаткування. При цьому продавець зменшує суму податкового зобов'язання на суму надмірно нарахованого податку, а покупець відповідно збільшує суму податкового зобов'язання на таку ж суму в період, протягом якого була зменшена сума компенсацій продавцю. У зворотному порядку відбувається перегляд сум податкових зобов'язань при збільшенні суми компенсації продавцю.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене місцевим господарським судом неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, тому колегія Львівського апеляційного господарського суду не погоджується з висновками місцевого господарського суду про підставність позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Тернопільської ОДПІ підлягає задоволенню, а постанова Господарського суду Тернопільської області від 13.10.2006р. у справі №7/203-3215- скасуванню.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської Об’єднаної державної податкової інспекції - задоволити.

Постанову Господарського суду Тернопільської області від 13.10.2006р. у справі №7/203-3215- скасувати частково.

В позові відмовити повністю.

Дана постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст. 212, 254 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                      Бонк Т.Б.

суддя                                                                      Марко Р.І.

суддя                                                                      Бойко С.М.