ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 квітня 2007 р.

№ 15/379

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В.

розглянувши  матеріали касаційної скарги

Приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову

Луганського апеляційного
господарського суду від 15.01.07

у справі

№ 15/379

за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1

до

Відкритого акціонерного
товариства “Державний ощадний банк України” в особі Рубіжанського відділення
№3120

про

стягнення 588 грн. 68 коп.

В судовому засіданні взяв участь представник відповідача
: Сухомлин А.О.- за дов. №19-09/93;

Від
позивача та ДВС представники не з'явилися, повідомлені належно про час і місце
засідання суду.

Приватним
підприємцем ОСОБА_1 у вересні 2006 року заявлений позов про стягнення з
Відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі
Рубіжанського відділення №3120 майнової шкоди у розмірі  588,68 грн. з урахуванням інфляційних втрат.
Обґрунтовуючи вимоги позивач посилався на приписи статті 1073 Цивільного
кодексу України, якими встановлені правові наслідки неналежного виконання

Доповідач: Добролюбова Т.В.

банком операцій за рахунком
клієнта. При цьому, позивач зазначав, що банк
неправомірно зняв з рахунку Приватного підприємця ОСОБА_1 кошти у сумі
470,95грн.,  оскільки в постановах
державної виконавчої служби у розділі “платник” зазначено громадянка  ОСОБА_1 чим порушив вимоги статті 341
Господарського кодексу України, статті 51 Закону України “Про банки і
банківську діяльність”   щодо проведення
банками розрахункових операцій.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 02.10.06, ухваленим суддею Пономаренко Є.Ю., у
задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення суду вмотивовано тим, що банком
правомірно списані кошти з рахунку позивача на підставі постанови державного
виконавця, яка є обов'язковою для виконання банківськими установами.

Луганський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів: Журавльової Л.І., Бородіної Л.І., Перлова Д.Ю.
постановою від 15.01.07, перевірене рішення у справі залишив без змін з тих же
підстав, а  апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 без задоволення.

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить рішення та постанову у справі скасувати, як прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права, а позовні вимоги задовольнити. Касаційна
скарга обґрунтована  порушенням судами
попередніх інстанцій положень статті 51 Закону України “Про банки і банківську
діяльність” та невірним застосуванням статей 67, 68, 69 Закону України “Про
виконавчу службу”. Скаржник вказує на те, що направлена до банку вимога НОМЕР_1
від 16.04.04 про стягнення з громадянки ОСОБА_1 470,95 грн., не стосується
позивача та не пов'язана з веденням ним підприємницької діяльності, а тому,
вважає безпідставним стягнення цих коштів саме з розрахункового рахунку
Приватного підприємця  ОСОБА_1

Від Відкритого акціонерного
товариства “Державний ощадний банк України” в особі Рубіжанського відділення №3120
та Державної виконавчої служби Луганської області відзиви на касаційну скаргу
судом не отримані.

Вищий
господарський  суд  України,
заслухавши  доповідь  судді
Добролюбової Т.В. та пояснення представника відповідача,
переглянувши  матеріали  справи і доводи касаційної скарги,
перевіривши  правильність  застосування судами  приписів
чинного   законодавства, дійшов
висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1117
Касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіряє застосування судом апеляційної інстанції приписів матеріального і
процесуального законодавства. Постанова апеляційної інстанції переглядається в
межах доводів касаційної скарги.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання
рішень Рубіжанського суду №2-404-03 про стягнення боргу у сумі 101 ,62 грн.,
постанов ГПЧ-26 про стягнення штрафів на загальну суму 85 грн., постанови
Рубіжанського суду №3-215-04 про стягнення 170 грн. штрафу, постанови
Рубіжанського ВДВС про стягнення виконавчого збору у розмірі 85,00 грн. з
ОСОБА_1 державним виконавцем Рубіжанського відділу державної виконавчої служби
управління юстиції постановою від 30.03.04 №98/1-03 накладено арешт на кошти у
розмірі  470,95 грн., які знаходяться на
рахунку НОМЕР_3 в Рубіжанському відділенні Ощадбанку №3120,  МФО 364263,
Інд. код НОМЕР_2 та належать Приватному підприємцю ОСОБА_1. Постановою
від 16.04.04 державного виконавця Рубіжанського відділу державної виконавчої
служби управління юстиції зобов'язано Рубіжанське відділення Ощадбанку №3120
зняти кошти у сумі 470,95 грн. з арештованого рахунку НОМЕР_3, який належить
ОСОБА_1. та перерахувати їх на рахунок Рубіжанського Відділу Державної
виконавчої служби. Згідно постанови Рубіжанського відділу державної виконавчої
служби від 16.04.04 платіжною вимогою НОМЕР_1 від 16.04.04, стягнуто із
зазначеного рахунку         470,95 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є матеріально -правова
вимога Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення з Рубіжанського відділення
№3120 майнової шкоди у розмірі 588,68 грн., з урахуванням інфляційних збитків,
завданої неправомірним стягненням останнім 470,95грн. з рахунку позивача.
Відмовляючи в задоволенні позову, господарський суд апеляційної інстанції
правильно виходив з відсутності у відповідача підстав для повернення платіжної
вимоги НОМЕР_1 Рубіжанському відділу державної виконавчої служби. Відповідно до
приписів статті 6 Закону України “Про виконавче провадження” вимоги державного
виконавця є обов'язковими для усіх організацій, посадових осіб, громадян і
юридичних осіб на території України. Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, в постанові від 16.04.04 визначено реквізити рахунку з
якого кошти підлягають стягненню, а саме: НОМЕР_3,  МФО 364263, Інд. код НОМЕР_2. При цьому, суди
встановили, що позивачем не надано доказів визнання недійсними  постанов державного виконавця про накладення
арешту на рахунок НОМЕР_3  та  зняття 470,95 грн. з цього рахунку. Разом з
цим, колегія суддів визнає безпідставними доводи позивача про невірне
застосування судом апеляційної інстанції приписів статей 67, 68, 69 Закону
України “Про виконавче провадження”. Відповідно до частини 2 статті 128
Господарського кодексу України приватний підприємець відповідає за своїми
зобов'язаннями усім майном, на яке відповідно до закону може бути звернено
стягнення. Положеннями статей 67, 68 Закону України “Про виконавче провадження”
встановлено  порядок стягнення із
заробітку боржника фізичної особи. При цьому, частиною 1 статті 68 цього ж
Закону передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші
доходи боржника звертається при відсутності у боржника коштів на рахунках у
фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для повного
покриття належних до стягнення сум, а також при виконанні рішень про стягнення
періодичних платежів та стягнень на суму, що не перевищує двох мінімальних
розмірів заробітної плати. Водночас, статтею 69 названого Закону, визначено
порядок звернення стягнення на інші доходи боржника та встановлено, що
зазначені у статях 67 і 68 Закону України “Про виконавче провадження” правила
стягнення поширюються також на випадки звернення стягнення і на доходи,
отримані фізичною особою, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Отже,
кошти одержані фізичною особою від здійснення підприємницької діяльності та
розміщені на банківських рахунках можуть бути стягнуті при виконавчому
провадженні відносно цієї фізичної особи. Разом з цим, колегія суддів зазначає,
що обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник не навів інших підстав для
задоволення своїх вимог, ніж були розглянуті при апеляційному провадженні, а
відтак доводи касаційної скарги не спростовують встановленого судом апеляційної
інстанції.

З огляду на вказане, апеляційний суд
дійшов вірного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача
майнової шкоди у розмірі 588,68 грн.

На підставі викладеного та
керуючись  статтями 1115, 1117
-1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Луганського
апеляційного  господарського суду від
15.01.2007  у справі №15/379 залишити без
змін.

Касаційну скаргу Приватного
підприємцяОСОБА_1 залишити без задоволення.

Головуючий
Т.Добролюбова

Судді                                                                                            Т.Гоголь

Л.Продаєвич