КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

12.06.07 р.          № 11/484-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Кириліна Т.І. – предст.;

від відповідача-1: Бурківська Н.Л. – предст.;

від відповідача-2: нез’явився;

від прокуратури: Хруленко О.В. – старший прокурор відділу;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військова прокуратура Центрального регіону України

на постанову Господарського суду м.Києва від 28.11.2006

у справі № 11/484-А

за позовом                               Перший заступник військового прокурора Центрального регіону України

в особі Державного підприємства Міністерства Оборони України “Київське управління механізації і будівництва”

до                                                   Державна податкова інспекція у Дарницькому районі м.Києва

Головне управління Державного казначейства України у м. Києві

про                                                  стягнення 237000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся до Господарського суду м. Києва в інтересах держави в особі Державного підприємства МО України “Київське управління механізації і будівництва” про зобов’язання відповідача-2 повернути позивачу суму земельного податку у розмірі 298300,00 грн. як помилково сплачену.

Постановою Господарського суду міста Києва від 28.11.2006р. в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Військова прокуратура Центрального регіону України звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги прокуратури, та просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідачем-1 надано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він не погодився з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, та просив рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Відповідач-2 в судове засідання повноважного представника не направив, заперечення на апеляційну скаргу не надав. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення  учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку постанови суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача-2.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Державне підприємства МО України “Київське управління механізації і будівництва” має на своєму балансі земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 15, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру за позивачем зареєстрована земельна ділянка за адресою: вул. Бориспільська, 15, площею 14.580,62 га. (кадастровий № ділянки 63:332:007, код користувача 08259275) та земельна ділянка адреса ділянки: вул. Бориспільська, 15, площею 91.032,11 га. (кадастровий № ділянки 63:502:006, код користувача 08259275).

Позивачем подано до ДПІ у Дарницькому районі м. Києва 30.01.2004 розрахунок земельного податку за 2004 рік, в якому визначено суму податкового зобов'язання за цим податком у розмірі 152721,00 грн.

Позивачем подано до ДПІ у Дарницькому районі м. Києва 29.01.2005 розрахунок земельного податку за 2005 рік, в якому визначено суму податкового зобов'язання за цим податком у розмірі 152.616,00 грн. (розрахунок подано своєчасно, строк подання згідно законодавства до 01.02.2005).

Розрахунки земельного податку подані згідно ст. 14 Закону України “Про плату за землю”.

Позивач, сплативши вказані суми податкового зобов’язання, звернувся із заявою до відповідача-1 про повернення суми земельного податку у розмірі 237000,00 грн. як надміру сплачену. Вказана сума позивачу станом на день прийняття рішення судом першої інстанції не повернута.

Згідно платіжних доручень позивачем сплачено земельний податок за 2004-2005 роки у розмірі 298300,00 грн.

Відповідно до ст. 2 Закон України “Про плату за землю” використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Така оцінка проводиться Державним комітетом України по земельним ресурсам за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (ст. 23 Закону).

Статтею 13 Закону України “Про плату за землю” встановлюється, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Доходи бюджету - усі податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, дарунки, гранти) (п. 19 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України).

Статтею 4 Кодексу встановлено, що нормативно-правовими актами, що регулюють бюджетні відносини в Україні, є:

1) Конституція України;

2) цей Кодекс;

3) закон про Державний бюджет України;

4) інші закони, що регулюють бюджетні правовідносини, передбачені статтею 1 цього Кодексу.

Закон про державний бюджет України на поточний рік регулює бюджетні відносини, зокрема, у формі наповнення бюджету через механізми справляння податків. Отже дія зазначеного закону поширюється, у тому числі, і на податкові правовідносини, оскільки одним, із джерел формування доходної частини Державного бюджету на поточний рік є податки, які справляються за встановленими ставками. Закон про Державний бюджет України на поточний рік передбачає розмір кожної доходної статті бюджету, зокрема шляхом визначення розміру податкових ставок, зупинення дії податкових зобов'язань для визначення кола суб'єктів і звільнення окремих суб'єктів господарювання від сплати певних видів податків.

Таким чином, закон про Державний бюджет України встановлює, зокрема, основи регулювання податкових відносин у частині спрямування податків до Державного бюджету як елементу його доходної частини. Виходячи із зазначеного, цим Законом може зупинитися дія окремих положень податкових законів, вводитися податкові пільги та інше.

Статтею 75 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік” установлено звільнити, як виняток у 2004 році, від сплати земельного податку військові частини, військові навчальні заклади, науково-дослідні установи, які утримуються за рахунок бюджету та належать до сфери управління військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також підприємства Міністерства оборони України та органів і установ виконання покарань.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України “Про Збройні Сили України” земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачами, згідно статуту ДП МО України “Київське управління механізації і будівництва” - підприємство засновано на майні Збройних Сил України, яке є загальнодержавною власністю. Засновником підприємства є Міністерство оборони України, згідно довідки Київського управління статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ДП МО України “Київське управління механізації і будівництва”, останнє є підприємством загальнодержавної власності з органом управління – Міністерством оборони України.

Таким чином, позивач керується, здійснює свою діяльність та є суб’єктом регулювання спеціального Закону України “Про Збройні Сили України”, яким він звільнений від сплати земельного податку.

З врахуванням вищевикладеного, на думку колегії суддів, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок, що позивач є платником земельного податку у період 2004 – 2005 роки, а за таких обставин, позовні вимоги прокуратури є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб’єкта  владних  повноважень  обов’язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не надано беззаперечних доказів на підтвердження тих обставин, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, разом з тим апелянтом обґрунтовано доводи апеляційної скарги та позовної заяви.

За таких обставин, на думку колегії суддів, при прийнятті рішення судом першої інстанції зроблено висновки на підставі неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення про відмову в позові, що є беззаперечними підставами для його скасування відповідно до ст. 202 КАС України з одночасним ухваленням нового судового рішення про повне задоволення позовних вимог відповідно до вимог чинного матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 198, 200, 202, 205, 206, 209 Кодексу адміністративного судочинства України Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової прокуратури Центрального регіону Українизадовольнити.

Постанову Господарського суду міста Києва від 28.11.2006р. у справі

№ 11/484-А скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства Міністерства Оборони України “Київське управління механізації і будівництва” 298300 (двісті дев’яносто вісім тисяч триста) гривень помилково сплаченого земельного податку.

Видачу відповідного виконавчого листа доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 11/484-А повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді