СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

05.06.2007

Справа №2-27/5276-2007А

За позовом - Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

До відповідача -  Красноперекопська ОДПІ, м. Красноперекопськ,
вул.. Северна, 2.

Про   визнання незаконної відмови та спонукання до
вчинення певних дій.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача -  не з'явився.

Від відповідача - Сачок, дор. у
справі .

Сутність спору:   Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
звернувся з позовом до відповідача про визнання незаконною відмови в реєстрації
СПД ОСОБА_1 як платника єдиного податку,
викладену у листі №475/17-2 від 21.03.2007 р.  Також просить забовязати Красноперекопську
ОДПІ зареєструвати суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 як платника
єдиного податку з 2 кварталу 2007 р.    (
на підставі поданої заяви від 07.03.2007 р. ) і видати йому відповідне
свідоцтво про реєстрацію платника єдиного податку

Позовні вимоги обґрунтовує
тим,  що ст.. 1  Указу Президента України  «Про спрощену систему оподаткування, обліку і
звітності» №727/98 від 03.07.1998 р. визначає вимоги, яких підприємець повинен
дотримуватися вже будучі платником єдиного податку. Тобто з моменту отримання
свідоцтва платника єдиного податку обсяг виручки,  отриманий
від здійснення підприємницької діяльності,  не повинен перевищувати   500 000 грн. Тобто відповідач не мав законних
підстав для відмови у реєстрації платника єдиного податку.

На підставі викладеного, просить
позов задовольнити.

Відповідач у запереченнях на позов
повідомив про те, що відповідно до п. 11 Постанови КМУ №507 від 16.03.2000 р.
«Про роз'яснення Указу Президента України від 03.07.1998 о. №727» під словом
«рік» розуміється календарний рік. Дана позиція щодо визначення поняття «рік»
як «календарний рік», з 1 січня по 31 грудня» також підтверджується листом
Державного комітету України з питань регуляторної політики і підприємництва
№2-532/3628 від 13.06.2001 р. Таким чином, для того щоб підприємець мав
можливість перейти на сплату єдиного податку,
обчислюється виручка за минулий календарний рік.

На підставі викладеного просить у
позові відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представника відповідача,    суд,
-

В С Т А Н О В И В :

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності рішенням
виконавчого комітету Красноперекопської міської ради 25.12.2000 р.

За період з 01.01.2004 р. до
30.09.2006 р. позивач по справі працював по спрощеній системі оподаткування
відповідно до  Указу Президента
України  «Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності» №727/98 від 03.07.1998 р.

З період роботи з 2004 р. - 2005 р.
по єдиному податку виручка позивача від надання послуг не перевищувала 500 000
грн. та склала: у 2004 р. - 474830,00 грн. і у 2005 р. - 499900,00 грн.

В зв'язку з  вказаним,
на підставі отриманого свідоцтва про сплату єдиного податку, позивач на
протязі 1 - 3 кварталів 2006 р. продовжував працювати  на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до звіту за третій
квартал 2006 р. обсяг виручки від реалізації товарів          ( робіт, послуг ) наростаючим
підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в
календарному році  склав 671453 грн.,
тобто було позивачем перевищено 500 - тисячне обмеження.

Відповідно до п. 5 Указу Президента
України  «Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності» №727/98 від 03.07.1998 р. у разі  порушення
вимог,  установлених  статтею
1  цього Указу, платник єдиного
податку повинен перейти на загальну систему оподаткування,  обліку
та  звітності,  починаючи
з   наступного звітного періоду
(кварталу).

В зв'язку з  вказаним,
позивач на протязі 4 кварталу 2006 р. здійснював діяльність на загальній
системі оподаткування.

Відповідно до поданої декларації
про доходи, отримані за період з 01.10.2006 р. по 31.12.2006 р. обсяг виручки
позивача склав 167492,00 грн.

Відповідно до декларації  про доходи,
отримані з 01.01.2007 р. по 31.03.2007 р. сума валового доходу склала
147814, 00 грн.

Відповідно до п. 2 «Порядку видачі
Свідоцтва про сплату єдиного податку» підставою   для
видачі  Свідоцтва  є  подання  суб'єктом підприємницької  діяльності
-  фізичною  особою
письмової  заяви згідно  з
додатком  1  до
цього  Порядку та платіжного
документа (квитанція,  копія платіжного
доручення  з  відміткою
банківської установи)  про сплату
(перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць.
Заява має бути подана не пізніше ніж за
15  днів  до
початку  кварталу,  з
якого  він  обирає спосіб оподаткування доходів за єдиним  податком
за  умови  сплати
всіх установлених податків та обов'язкових платежів, термін сплати яких
настав на дату подання заяви.

Рішення про перехід на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності  може  бути
прийняте  не  більше
одного  разу   за календарний рік. Орган державної  податкової
служби   за   місцем
державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи за наявності  платіжного  документа
про   сплату   єдиного
податку зобов'язаний
протягом  десяти  робочих днів після отримання заяви
безоплатно  видати  Свідоцтво
або  надати   письмову
мотивовану відмову.

На підставі викладеного, позивач
звернувся з  заявою до відповідача про
перехід на спрощену систему оподаткування з квітня 2007 р. У вказаній заяві
обсяг виручки з початку календарного року склав 113112 грн., а кількість
працюючих робітників склало 9 чоловік.

Відповідач листом від 21.03.2007
№475/17-2 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку в
зв'язку з тим,  що обсяг виручки від
заняття  підприємницькою діяльністю вже в
3 кварталі 2006 р. перевищив встановлене
500 - тисячне обмеження, і таким чином, позивач позбавлений  можливості працювати по спрощеній системі
оподаткування у наступному календарному році.

З вказаним суд не може погодитися в
зв'язку з  наступним.

Відповідно до п. 1 Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності» №727/98 від
03.07.1998 р.  установлено,  що спрощена система оподаткування,  обліку та звітності   запроваджується    для
таких    суб'єктів    малого підприємництва, зокрема, фізичних
осіб,  які  здійснюють підприємницьку діяльність без
створення  юридичної  особи
і  у  трудових
відносинах  з  якими, включаючи членів  їх
сімей,  протягом  року
перебуває  не більше 10 осіб та
обсяг виручки яких від реалізації
продукції  (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень

Виручкою від реалізації
продукції  (товарів,  робіт,
послуг) вважається   сума,  фактично
отримана  суб'єктом  підприємницької діяльності на розрахунковий
рахунок або (та) в касу за  здійснення
операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

У вказаному Указі існує чітке
посилання на те, що обсяг виручки не повинен перевищувати 500 000 грн. за
календарний рік.

Календарний рік  розпочався 1 січня 2007 р. і, як встановлено
судом, обсяг виручки за 1 квартал 2007 р. склав 147814 грн.,  тобто встановлене 500 - тисячне обмеження не
перевищено. Оскільки з початку 2007 р. позивач не отримав  500 000 грн. виручки, то відповідно він мав
повне право на отримання свідоцтва про єдиного податку і здійснювати діяльність
по спрощеній системі оподаткування. Суд вважає, що ні в якому разі не можна для
обчислення  суми виручки за рік
враховувати суми виручки,  отримані
позивачем в 2006 р., році,  що закінчився
як календарний і як фінансовий рік.

В 1 кварталі 2007 р. позивач
здійснював свою діяльність на загальній системі оподаткування,  а значить тільки цей період треба враховувати
для визначення обсягу виручки платника податків,  а обсяг за цей період складав менше 200 000
грн.

Таким чином суд дійшов висновку про
те, що позивач мав повне право на перехід на спрощену систему
оподаткування  з 2 кварталу 2007 р., а
відмова відповідача в реєстрації є необґрунтовано і цілком неправомірною.

Відповідно до ч. «г» пп.4.4.2. п.4.4.
ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» податковими роз'ясненнями вважаються
будь-які відповіді контролюючого органа на запити зацікавлених осіб з питань
оподатковування.

Частиною «г» пп.4.4.2. п.4.4. ст.4
Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» визначено, що податкове роз'яснення,
надане контролюючим органом вищого рівня, має пріоритет над податковими
роз'ясненнями підлеглих йому контролюючих органів. Податкове роз'яснення
центрального податкового органа має пріоритет над податковими роз'ясненнями,
виданими іншими контролюючими органами.

Відповідно до ч. «е» пп.4.4.2.
п.4.4. ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків має
право безкоштовно одержати будь-яке податкове роз'яснення, у тому числі надане
іншому платникові податків по питанню, що розглядається  (з дотриманням правил комерційної або
банківської таємниці), у строки, передбачені для надання відповіді на звернення
громадян до органів державної влади, установлені законом.

Відповідач посилається на листи
Державної податкової адміністрації України та Державного комітету України з
питань регуляторної політики і підприємництва, однак вказані листи носять
рекомендательний характер,  і не є
обов'язковими для суду.

Відповідно до п. п. 4.4.1 п. 4.4
ст. 4 Закону України  Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового
акта, виданого на підставі закону,  або
коли  норми  різних
законів  чи різних    нормативно-правових   актів
припускають   неоднозначне
(множинне) трактування прав та обов'язків платників  податків
або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення
на користь як  платника  податків,
так  і  контролюючого
органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАСУ
У  справах  щодо
оскарження рішень,  дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони: 1) на
підставі,   у  межах
повноважень  та  у
спосіб,  що передбачені
Конституцією  та законами України;  2) з
використанням  повноваження  з
метою,   з   якою
це повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з  урахуванням
права  особи на участь у процесі
прийняття рішення;  10) своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАСУ
суд  при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,  відповідно
до якого зокрема людина,  її права  та
свободи є     найвищими   цінностями
та   визначають   зміст
і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення. В
адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи
бездіяльності  суб'єкта  владних
повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого
рішення,  дії  чи
бездіяльності покладається
на   відповідача,   якщо
він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідачем  не було представлено достатніх доказів щодо
правомірності своїх дій.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню на його користь у розмірі 3, 40  грн. з Державного бюджету України на підставі
ч. 1 ст. 94 КАС України.

Постанову проголошено 05.06.2007 р.

Постанову у повному обсязі складено
12.06.2007 р.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконною відмову
Красноперекопської ОДПІ, ( м. Красноперекопськ, вул.. Северна, 2 ) в реєстрації
СПД ОСОБА_1 як платника єдиного податку, викладену у листі №475/17-2 від
21.03.2007 р.

3.
Забовязати Красноперекопську об'єднану державну податкову інспекцію  зареєструвати суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 як платника єдиного податку з 2 кварталу 2007 р.,   на підставі поданої заяви від 07.03.2007
р.  і видати йому відповідне свідоцтво
про реєстрацію платника єдиного податку.

4. Стягнути з Державного бюджету
України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного
казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО
34740405) на користь суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1, (
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в «Приватбанку», м.
Красноперекопськ, МФО 384436 )  3,40 грн.
державного мита.

Виконавчий документ видати після
вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно
винесено.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.