СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

12 вересня 2007 року
Справа № 20-7/360-11/337

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Голика В.С.,

за участю представників сторін:

представник позивача, Барабін Дмитро Володимирович, довіреність №  б/н   від 26.02.07,  Дочірнє підприємство "Житлово-комунальний комплекс" закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд";

представник відповідача, Ірхін Михайло Юрійович, довіреність №  207/0/2-07   від 04.01.07,  Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго";

представник 3-ої особи, не з'явився,

представник 3-ої особи, не з'явився,

прокурор, Зотова Аліса Леонідівна, посвідчення №  348   від 11.08.03,  Прокурор міста Севастополя;

представник відповідача, Соловйова Вера Рафаїлівна, довіреність №  206/0/2-07   від 04.01.07,  Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго";

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Житлово-комунальний комплекс" закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя  Дмитрієв В.Є.) від 26.07.207 року у справі №20-7/360-11/337

за позовом           Дочірнього підприємства "Житлово-комунальний комплекс" закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" (вул. М. Музики, 98,Севастополь,99007)

до           Відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" (вул. Хрустальова, 44,Севастополь,99040)

3-тя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (майд. Повсталих, 6,Севастополь,99008)

Севастопольська міська рада (вул. Леніна, 3,Севастополь,99011)

Прокурор міста Севастополя (вул. Павліченко, 1,Севастополь,99011)

про визнання договору № 3907 від 20.02.2003 року недійсним; про зобов'язання відповідача у відповідності з "Правилами користування електричної енергією", яке затверджене Постановою КМУ № 1357 від 30.07.1999 перейти на прямі платежі з населенням за спожиту електроенергію в будинках по вул. Л.Чайкіної, 97; вул. Мечникова, 5; вул. Хрустальова, 59; вул. М.Музики, 94А; вул. Героїв Бреста, 11 (на виконання протокольного рішення Севастопольської міської державної адміністрації від 18.04.2005 року).

ВСТАНОВИВ:

29.08.2005 року позивач - Дочірнє підприємство "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовними вимогами до відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" про визнання договору № 3907 від 20.02.2003 року на постачання електричної енергії недійсним в частині включення в Додаток № 3 до Договору № 3907 жилого фонду в кількості 47 будинків з державною формою власності і які обслуговуються позивачем; зобов'язання відповідача у відповідності з „Правилами користування електричної енергією", яке затверджене Постановою КМУ № 1357 від 20.07.1999 року перейти на прямі платежі з населенням за спожиту електроенергію в будинках по вул. Л. Чайкіної, 97; вул. Мечникова, 5; вул. Хрустальова, 59; вул. М. Музики, 94А; вул. Героїв Бреста, 11 (на виконання протокольного рішення Севастопольської міської державної адміністрації від 18.04.2005) (т. 1 арк. с. 2-4).

Рішенням господарського суду від 10.04.06 року суд задовольнив позовні вимоги частково, а саме: визнав недійним Договір № 3907 в частині включення в Додаток №3 47 житлових будинків, що належать до державної форми власності, як такі, що суперечать закону з моменту його вчинення.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.05.06 року рішення господарського суд міста Севастополя від 10.04.06 року було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.06 року рішення господарського суд міста Севастополя від 10.04.06 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Рішенням господарського суду міста Севастополя (суддя  Дмитрієв В.Є.) від 26.07.2007 року у справі № 20-7/360-11/337 відмовлено у задоволенні позову Дочірнього підприємства "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" до Відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго"; 3-тя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі; Севастопольська міська Рада; за участю прокурора міста Севастополя про визнання договору № 3907 від 20.02.2003 року недійсним; про зобов'язання відповідача у відповідності з "Правилами користування електричної енергією", яке затверджене Постановою КМУ № 1357 від 30.07.1999 року перейти на прямі платежі з населенням за спожиту електроенергію в будинках по вул. Л.Чайкіної, 97; вул. Мечникова, 5; вул. Хрустальова, 59; вул. М.Музики, 94А; вул. Героїв Бреста, 11 (на виконання протокольного рішення Севастопольської міської державної адміністрації від 18.04.2005 року) в повному обсязі.

Свої вимоги позивач мотивував тією обставиною, що правових підстав для поставки електричної енергії позивачу за договором № 3907 від 20.02.2003 року в частині 47 житлових будинків державної форми власності немає, оскільки позивач не являється власником та користувачем державного житлового фонду, а обслуговує вказане державне майно без договору та без правових підстав.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував, вважав, що при укладанні договору на поставку електричної енергії № 3097 від 20.02.2003 року норми чинного законодавства не порушені.

Не погодившись з рішенням суду, Дочірнє підприємство "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення.

Заявник апеляційної скарги не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що рішення прийнято з порушення норм процесуального та матеріального права.

Розпорядженням В.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С. від 12.09.2007 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, у складі колегії було замінено суддів Прокопанич Г.К., Горошко Н.П. на суддів Борисову Ю.В., Голика В.С.

Під час розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

30 липня 1993 року Фондом державного майна України в місті Севастополі відповідно до вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" був затверджений альтернативний план приватизації майна державного підприємства загальнодержавний трест "Севастопольбуд".

Згідно даному плану на момент приватизації на балансі державного підприємства "Севастопольбуд" в повному господарському веденні знаходилися малосімейні будинки по вул. Н. Музики 44, 78, 84а, 86, 90, 94а, 98, вул. Хрустальова, 59, ін. Генерала Острякова, 168, 170а, вул. Л. Чайкиной, 30, 97, 99, вул. Героїв Бреста, 11, вул. Мечникова, 5, вул. Т.Шевченко, 37, житлові будинки по вул. Н. Музики, 50, вул. Д. Морозова, 4, вул. Толбухина, 5, 17, вул. Умріхина, 12, вул. Раєнко, 10, вул. Супруна, 21, вул. Д. Ульянова, 8, 10, вул. Н. Музики, 46,48 і об'єкти незавершеного будівництва в бухті Очеретяна, і на Вороновій горі, вартість яких не ввійшла в статутній фонд підприємства, що приватизовується. До складу майна ввійшов статутний фонд Державного підприємства "Севастопольбуд" ввійшли гуртожитки по вул. Н. Музики, 86,90, 94, 98.

04 серпня 1993 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Севастополю і товариством покупців, створеного членами трудового колективу Державного підприємства загальнодержавний трест "Севастопольбуд", був укладений договір купівлі-продажу майна державного підприємства, відповідно до якого Регіональне відділення Фонду державного майна по місту Севастополю продало, а товариство покупців, створене членами трудового колективу Державного підприємства загальнодержавний трест "Севастопольбуд", купило цілісний майновий комплекс Державного підприємства загальнодержавний трест "Севастопольбуд", який розташований за адресою пл. Нахімова, 11 в місті Севастополі.

Відповідно до пункту 8 договору купівлі-продажу від 04.08.1993 року Державне підприємство загальнодержавний трест "Севастопольбуд", у якого майно знаходиться на правах повного господарського ведення, зобов'язано зберегти це майно, не допускаючи його погіршення.

20.03.2002 року Севастопольською міською державною адміністрацією був зареєстрований Статут Дочірнього підприємства "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного суспільства "Севастопольбуд".

Наказом Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" № 151 від 29.12.2002 року Дочірньому підприємству "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" з 01.01.2003 року на обслуговування були передані житлові будинки державної форми власності, у тому числі житлові будинки по вул. Н. Музики,44, 78, 84а, 94а, по вул. Хрустальова, 59, по вул. Генерала Острякова, 168, 170а, по вул. Л. Чайкиной, 30, 97, по  вул. Героїв Бреста, 11, по вул. Мечникова, 5, по вул. Т.Шевченко, 37, по вул. Н. Музики, 50, по вул. Д. Морозова, 4, по вул. Толбухина, 5, 17, по вул. Умріхина, 13, по вул. Раєнко, 10, по вул. Супруна, 21, по вул. Д. Ульянова, 8, 10, по вул. Молодих будівників, 6, 8, по вул. Паршина, 7, по вул. Горпіщенко, 98а, по вул. Істоміна, 16.

20 лютого 2003 року між Відкритим акціонерним товариством "Енергетична компанія "Севастопольенерго" та Дочірнім підприємством "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" було укладено договір про користування електричною енергією № 3907.

Додатком № 3 до договору сторонами узгоджений перелік місць установки електролічильників і тарифів, по яким проводяться розрахунки за відпущену електроенергію за наступними адресами: вул. Н. Музики, 32, 44, 78, 86, 84а, 90, 94а, вул. Хрустальова, 59, ін. Генерала Острякова, 168, 170а, вул. Л. Чайкиной, 30, 97,99, вул. Героїв Бреста, 11, вул. Мечникова, 5, вул. Т.Шевченко, 37, житлові будинки по вул. Н. Музики, 50, вул. Д. Морозова, 4, вул. Толбухина, 5, 17, вул. Умріхина, 13, вул. Раєнко, 10, вул. Супруна, 21, вул. Д. Ульянова, 8, 10, вул. Молодих будівників, 6, 8, вул. Паршина, 7, Горпіщенко, 98а., Істоміна, 16, Заміська балка, 2а.

Договір, з урахуванням вимог пункту 6.1. договору, припинив свою дію 31.12.2005 року.

Як було встановлено, в період дії договору (з 01.01.2003 року по 31.12.2005 року) Дочірнє підприємство "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" отримало електричну енергію в розмірі 2675341 кВтч на суму 424549,18 грн., у тому числі на житлові будинки державної форми власності (326521,11 грн.) Сума сплаченої електричної енергії за вказаний період складає 236574,68 грн.

Листом від 12.02.2004 року № 219/01-06 і від 10.03.2005 року № 366/01-6 Регіональний Фонд державного майна України по місту Севастополю підтвердив, що житлові будинки, які обслуговувалися Дочірнім підприємством "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" в процесі приватизації Загальнодержавного тресту "Севастопольбуд" не ввійшли в його статутній фонд і числяться у нього на балансі.

Рішенням Сесії Севастопольської міської Ради від 06.09.05 року № 3706 дано згоду на прийом в комунальну власність територіальної громади міста Севастополя житлові фонди і інженерні мережі Дочірнього підприємства "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд".

Відповідно до наказу Фонду комунального майна від 16.08.2006 року Дочірнє підприємство "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" передало в комунальну власність міста Севастополя на баланс відповідним експлуатуючим підприємствам міста Севастополя житлові будинки по вул. Умріхина, 13, Толбухина, 5, вул. Д. Морозова, 4, вул. Толбухина, 17, Раєнко, 10, Харківська, 15, Харківська, 21, Харківська, 19, Харківська, 17.

Відповідно до роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999 року № 02-5/111 угоду може бути визнано недійсною по підставах визначених в Законі.

Загальні підстави для визнання угоди недійсною встановлені статтею 48 Господарського кодексу УРСР (га момент дії договору), при яких недійсною визнається угода, яка не відповідає вимогам закону. Тому, вирішуючи спори про визнання угод недійсними господарський суд повинен встановити наявність тих підстав, відповідно до яких закон зв'язує визнання угоди недійсною.

Звертаючись до суду з вимогами про визнання договору на користування електричною енергією від 20.02.02 року недійсним позивач в обґрунтовування позовних вимог вказав, що укладений договір не відповідає вимогам статей 1, 24 Закону України "Про електроенергетику", оскільки не є власником житлових будинків, яким відповідачем поставляється електрична енергія для потреб населення та для освітлення сходових кліток, підвалів, горищ.

Однак, вказана обставина не може бути підставою для визнання договору про користування електричною енергією недійсним, оскільки чинне законодавство України не пов’язує укладання   договорів на поставку електричної енергії виключно тільки з власником електроустановки.

Підпунктом 10, пункту 6.2. Правил користування електричної енергії, затверджених Ухвалою НКРЕ України № 928 від 22.08.02 року передбачено, що для укладення договору на поставку електричної енергії споживач повинен надати документ, який підтверджує право власності на електроустановку або право користування електроустановкою.

Згідно пункту 1.2. Правил користування електричною енергією електроустановка - установка, яка призначена для виробництва, або перетворення, передачі, розподілу або споживання електричної енергії. Внутрішньобудинкові мережі електропостачання, по яких проводиться передача електричної енергії мешканцям будинків і для потреб освітлення місць загального користування, підпадають під поняття електроустановка, передбаченого правилами користування електричною енергією.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про власність" володіння майном є правомірним, якщо інше не встановлене судом.

Судом першої інстанції було встановлено, що Дочірнє підприємство "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд",  на момент укладення договору про користування електричною енергією, правомірно здійснювало обслуговування державного житлового фонду, який не ввійшов в статутній фонд Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд", оскільки останній, відповідно до вимог договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, Положення про управління державним майном, яке не ввійшло в статутного фонду господарських товариства в процесі приватизації, але знаходиться на їх балансі, затвердженого наказом Фундації державного майна України № 908/68 від 19.05.99 року, зобов'язаний зберегти майно, яке не ввійшло в статутній фонд, не допускаючи його погіршень.

Відповідно до статті 24 Житлового кодексу України для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Жилий будинок може експлуатуватися тільки однією житлово-експлуатаційною організацією. Якщо для експлуатації будинків відомчого або громадського житлового фонду не може бути створено житлово-експлуатаційну організацію, експлуатація будинків здійснюється безпосередньо відповідним підприємством, установою, організацією.

Як було зазначено судом першої інстанції, реалізовуючи свої зобов'язання по збереженню державного житлового фонду Закритим акціонерним товариством "Севастопольбуд" було створено Дочірнє підприємство "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" та передано йому на обслуговування державне майно.

Статутом Дочірнього підприємства "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд"  передбачено, що метою діяльності створеного підприємства є: побутове і сервісне обслуговування населення, організація і участь в реконструкції, будівництві, капітальному і поточному ремонті, житлових, соціально-культурних, лікувально-оздоровчих і інших об'єктів, забезпечення впорядкування житлової фундації і його санітарного стану, роботи по устаткуванню і пристрою житлових будинків, систем комунального забезпечення.

Крім того, здійснюючи передачу житлового фонду в комунальну власність позивачем підтверджується управління державним майном в розумінні Положення про управління державним майном, яке не ввійшло в статутний фонд господарських товариств в процесі приватизації, але перебувають на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 908/68 від 19.05.99 року  і зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 24.06.99 року за №414/3707.

Судова колегія, так як і суд першої інстанції, не бере до уваги посилання позивача на те, що на момент приватизації Державного підприємства загальнодержавний трест "Севастопольбуд" державний житловий фонд, який не ввійшов в статутній фонд, підлягав обов'язковій передачі в комунальну власність,  оскільки  відповідні зміни в Законі України  "Про приватизацію державного житлового фонду" були внесені тільки 22.02.1994 року, тобто після приватизації Державного підприємства загальнобудівельний трест "Севастопольбуд".

Враховуючи, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про вдосконалення системи державного регулювання розміру квартирної плати і плати за утримання будинків і прибудинкової території" № 939 від 22.06.98 року до складу витрат підприємств житлового господарства на утримання будинків і прибудинкової території зокрема входять витрати на освітлення місць загального користування, позивач виконуючи роботи з утримання і обслуговування житлового фонду, приймаючи плату за надані послуги від населення, зобов'язаний оплачувати витрати за спожиту електричну енергію.

Отже, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судова колегія, так як і суд першої інстанції, вважає, що вимоги позивача про визнання договору на користування електричною енергією є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

Таким чином, апеляційна інстанція зазначає, що рішення господарського суду прийнято при правильному застосуванні норм процесуального та матеріального права, у зв’язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Севастополя від 26.07.2007 року у справі № 20-7/360-11/337 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Житлово-комунальний комплекс" Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                Ю.В. Борисова

В.С. Голик