ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2007 р.                                                           Справа № 16/193-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Немченко Л.М. при секретарі Андреєвець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська торгово-промислова асоціація", м. Херсон

до Херсонської  міської  Ради

про визнання недійсним рішення

за участю:

представників сторін:

від позивача - Корчма Ю.О., довіреність № 12-ЮР від 19.12.2006 р.;

від відповідача - Мороз А.І., довіреність № 9-62-9/21 від 28.11.2006 р.;

Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпровська торгово-промислова асоціація” (позивач)  звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення  Херсонської міської   ради  № 422 від 26. 04.07.

Відповідач позовні вимоги не визнав і вважає, що спірне рішення прийняте міською Радою відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ст.141,143 Земельного кодексу України та  ст.60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням Херсонської міської ради від 26.04.07 № 422  вилучено для суспільних потреб у ТОВ “Дніпровська торгово-промислова асоціація” раніше надану їй у постійне користування земельну ділянку та скасовано рішення Херсонської міської ради від 27.04.00 № 17 “ Про попереднє погодження місяця розташування об'єктів” в частині погодження розташування пляжу “ Юність”. За п.3 рішення виконкому  міської ради на найближчому засіданні виконкому доручено розглянути питання про виконання п.1.2, 4 рішення виконкому від 18.09.00 № 374 “Про відведення в постійне користування, надання в оренду земельних ділянок, внесення змін до рішень міськвиконкому стосовно відведення в постійне користування ТОВ “Дніпровська торгово-промислова асоціація” земельної ділянки під розміщення пляжу “Юність”. За п. 4 рішення контроль за виконанням даного рішення покладено на постійно комісії, мандатну, з питань депутатської діяльності, етики, законності та правопорядку, прав людини та з питань містобудування та регулювання земельних відносин.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням, вважаючи, що воно прийнято з порушенням чинного законодавства та звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до  Роз'яснень ВАС України “ Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/ або  визначеній  законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання  акта недійсним є також порушення, в зв”язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту порушення такого права не встановлено, у суду немає правових підстав задовольняти позовні вимоги.

При розгляді зазначеної справи суд досліджував вище перераховані підстави при наявності яких може бути визнано нечинним ( скасованим) акт ненормативного характеру.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Повноваження сільських, селищних, міських Рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст встановлено ст.12 Земельного кодексу України (чинного  з 01.01.02), відповідно до вимог якої, радам надано право розпорядження землями територіальних громад, зокрема, передачу земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу.

Відповідно до ст.19 Конституції України  п.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні” органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та  законами України.

Система, засади організації та діяльності  органів місцевого самоврядування в Україні визначені законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". За змістом статті 2 вказаного Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування  вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і  законів України.

Відповідно до ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу  Ради.

Відповідно до ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельної ділянки проводиться за згодою землекористувача на підставі рішень відповідної ради відповідно до їх повноважень.                     У разі не згоди землекористувача з вилученням  земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачу надано у постійне землекористування  земельну ділянку площею 3,4781 га., що знаходиться у м. Херсоні під розміщення пляжу “Юність” із зоною відпочинку громадян у районі турбази “Лілея”, відповідно до рішення  виконавчого комітету Херсонської міської ради № 374 від 18.09.00, що підтверджено державним актом на право постійного користування  від 27.05.02 11-ХС “ 000660

За п.1 спірного рішення зазначено, що вилучається для суспільних потреб у позивача земельна ділянка, яка йому була раніше надана у постійне користування. Однак, в спірному рішенні не зазначено, яка площа земельної ділянки, що вилучається та за якою адресою вона знаходиться. Оскільки п.2 спірного рішення стосується земельної ділянки, що надавалася за державним актом на право постійного користування  від 27.05.02, то позивач родить висновку, що саме зазначена земельна ділянка вилучається за рішенням. Позивач в судовому порядку пояснив, що він на таке вилучення  своєї згоди не надавав.

Відповідач підтвердив, що мова йде саме за зазначену земельну ділянку.                               Надати докази  письмової згоди відповідача на вилучення земельної ділянки відповідач не надавав.

Посилання відповідача, щодо не виконання позивачем умов, за якими надавалась земельна ділянка, не є підставою для вилучення земельної ділянки без згоди землекористувача. Відповідач не позбавлений права застосувати до позивача  за не виконання умов, за якими надавалася земельна ділянка у постійне користування,  заходи впливу в межах своєї компетенції, а також захистити порушенні права та законні інтереси шляхом звернення до суду.

В зв”язку з викладеним, суд дійшов до висновку, що п.1 спірного рішення щодо вилучення земельної ділянки без згоди землекористувача, прийнятий  міською Радою з перевищенням своїх повноважень.

Ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначені повноваження ( виключна компетенція) місцевих рад. За цією статтею не віднесенні до компетенції рад повноважень про визнання такими, що втратити чинність раніше прийняті рішення цими ж радами.

Згідно з п. 10 ст. 59 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або  законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Із огляду на встановлені факти та проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що  Херсонська міська Рада, прийнявши п.2 спірного рішення  № 422 від 26.04.07, яким скасувала своє рішення № 187 від 27.04.00 перевищила свої повноваження, що  визначені чинним законодавством.

Відповідно до  повноважень  виконавчого комітету  міських Рад, визначених приписами с.26-30 ЗУ “Про самоврядування в Україні” суд вважає, що Херсонська міська рада в межах своїх повноважень доручила виконкому міської ради розглянути питання щодо виконання  п.1.2, 4 рішення виконкому від 18.09.00 № 374 “Про відведення в постійне користування, надання в оренду земельних ділянок, внесення змін до рішень міськвиконкому стосовно відведення в постійне користування    ТОВ“          "Дніпровська торгово-промислова асоціація" земельної ділянки під розміщення пляжу “ Юність”.

Повноваження постійних  комісій Рад визначені ст.47 Законом України “Про самоврядування в Україні”.

Із огляду на повноваження, що визначені  положенням та на підставі ст.47 Закону України “ Про самоврядування в Україні” суд дійшов висновку, що  Рада обґрунтовано поклала контроль за  виконанням свого рішення на постійно комісії, мандатну, з питань депутатської діяльності, етики, законності та правопорядку, прав людини та з питань містобудування та регулювання земельних відносин.

Із огляду на встановлені факти та аналізом норм чинного законодавства суд  дійшов  висновку, що  позивач в судовому засіданні  частково довів порушення, як свої прав так і порушенням чинного законодавства в зв”язку з прийняттям   рішення Херсонської міської Ради № 422 від 26.04.07.  В зв”язку  із вищевикладеним, суд  задовольняє позовні вимоги частково.

Керуючись ст.ст.   158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1.          Задовольнити позовні вимоги частково.

2.          Визнати нечинними п.1,2 рішення 12 сесії Херсонської міської Ради   5 скликання “Про  вилучення для суспільних потреб у ТОВ “Дніпровська торгово-промислова асоціація” земельної ділянки, наданої у постійне користування та скасування рішення Херсонської  міської Ради від 27.04.00 № 187".

3.          В решті позовних вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Л.М. Немченко

Повний текс постанови  виготовлено

відповідно до ст.  163 КАС України                                                 20 серпня 2007 р.