ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.06.07р.

Справа № 41/152-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ", м. Дніпропетровськ

до  Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1344 грн.

Суддя Орєшкіна Е.В.

Представники сторін:

Від позивача: Кабишева Т.М., довіреність б/н від 29.08.06 року

Пайос Ю.В., довіреність № 0425-10 від 25.04.07 року

Від відповідача: Шляєв І.В., довіреність № 74 від 01.01.07 року

Чабіна М.С., довіреність № 315 від 01.01.07 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми шкоди від несхоронного перевезення вантажу в розмірі 1344 грн.

Відповідач проти позову заперечує, просить суд  в позові відмовити, посилаючись на те, що:

- комерційний акт БН 752486/270 від 21.12.06 року, на який посилається позивач в позовній заяві, не має юридичної сили та не є належним доказом по справі;

- позивачем невірно проведено розрахунок ціни позову.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.07 року строк вирішення спору у справі продовжений до 28.06.07 року.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.06 року за залізничною накладною № 48936746 у вагоні № 67656801 Відкрите акціонерне товариств „Алчевський металургійний комбінат” відвантажило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія - Дніпропетровськ" швелер 16, зазначивши його вагу нетто –66220 кг.

Вантаж прийнятий станцією відправлення Комунарськ Донецької залізниці без зауважень щодо завантаження вантажу у вагони.

Згідно ст. 129 Статуту Залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, (далі –Статут), обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

21.05.06 року по прибуттю вищезазначеного вагону на ст. Нижньодніпровськ-Вузел Придніпровської залізниці було проведено контрольне переважування вантажу та залізницею здійснена його комісійна видача, в результаті якої встановлена недостача металопродукції в кількості 700 кг, про що залізницею складений комерційний акт БН 752486, підписаний представником вантажоодержувача.

Як свідчить вказаний комерційний акт, його складення у доповнення до актів № 4963/Г, 358/П від 19.12.06 року та в якому зазначено, що вагон в технічному відношенні справний, обірвані проволочені ув’язки, відсутнє маркування, доступ до вантажу, відсутній вантаж розміститися міг.

Ст.ст. 110, 127 Статуту залізниць України встановлюють відповідальність залізниці за збереження вантажу  від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, якщо вона не доведе, що  недостача вантажу відбулась не з її вини.

Відповідно до ст. 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме; за недостачу –у розмірі дійсної його вартості.

Статтею 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

За розрахунком позивача, вартість недостачі, з урахуванням поданих уточнень, складає 1337,28 грн.

Обставини, що свідчать про відсутність вини перевізника відповідачем не доведені.

З огляду на викладене вимогу позивача щодо стягнення з відповідача шкоди від несхороного перевезення металопродукції суд вважає обгрунтованою, але підлягаючою задоволенню частково, в сумі 899,26 грн., прийняв до уваги заперечення відповідача з приводу того, що позивачем при проведення розрахунку суми позову не враховано норми природної втрати і гранічного розходження у визначенні маси нетто вантажу (контррозрахунок (а.с. 26)).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, на нього покладаються витрати по сплаті державного мита у мінімальному розмірі, встановленому діючим законодавством України.

Керуючись ст. ст. 1, 33, 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства „Придніпровська залізниця” – 49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса,108, код ЄДРПОУ 1073828, р/р 306 в Центральному відділенні „Промінвестбанку” м. Дніпропетровська, МФО 305437 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська гірничо-металургійна компанія-Дніпропетровськ” –49000, м. Дніпропетровськ, вул. Громова,7; 49022, м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського,118, , р/р 0177 у Кіровському відділенні Приватбанку, МФО 305299     899,26 грн. (вісімсот дев’яносто дев’ять грн. 26 коп.), витрати по сплаті державного мита –102 грн. (сто дві грн.), витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –78,96 грн. (сімдесят вісім грн. 96 коп.)

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання

СУДДЯ                                                                 Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано  06.07.07 року