ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.07                                                                                        Справа №  22/179/07

Суддя

Позивач:
Державне територіально-галузеве об’єднання “Південно-Західна залізниця”,
01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6

Відповідач:
Закрите акціонерне товариство “Пологівський олійноекстракційний завод”,
70601, Запорізька обл., м. Пологи, вул. Ломоносова, 36

Суддя   Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

Від позивача: Жигала О.С.  –довіреність №1339-ИЮ від 21.05.2007 р.

Від відповідача: Сьомак О.В. –довіреність №932/04 від 14.05.2007 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Державне територіально-галузеве об’єднання “Південно-Західна залізниця” з позовною заявою до закритого акціонерного товариства “Пологівський олійноекстракційний завод” про стягнення 75820,00 грн. штрафу за неправильне зазначення у накладних коду вантажоодержувача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області порушено провадження  по справі №22/179/07, судове засідання призначено на 23.05.2007 р..

В судовому засіданні 23.05.2007 р.,  порядку ст. 85 ГПК України, суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представників сторін.

За клопотанням представників сторін судове засідання проводилося без застосування технічних засобів  фіксації судового процесу.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги  ст. ст. 920 ЦК України, ст. 12 Закону України “Про транспорт”, ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п.2.1. Правил оформлення документів п.8 Правил видачі вантажів, п.п. 3.15., 3.19. Роз’яснення президії вищого господарського суду України,   та  підтримує їх з підстав, що викладені в позовній заяві, пояснив суду, що   позивачем надано послуги з перевезення вантажу відповідачу. Так, у грудні 2006 р. відповідно до накладних №46651971, №46651972, №46651973, №46651974 зі станції Пологи Придніпровської залізниці на станцію Миронівка Південно-Західної залізниці відправлено вагони №№ 95755971, 95642260, 95307765, 95693206 з вантажем –шрот соняшниковий. У зазначених накладних було неправильно зазначено  код одержувача вантажу АТ “Київ-Атлантік України”, про  що 15.12.2006 р. на станції Миронівка Південно-Західної залізниці складено акти загальної форми №14531, №14532, №14533, №14534, які свідчать що замість коду вантажоодержувача АТ “Київ-Атлантік Україна” –3955, зазначено 4887. Загальна  провізна плата за зазначеними накладними складає 15164,00 грн.. Враховуючи вище викладене підлягає стягненню штраф у розмірі п’ятикратної провізної плати у сумі 75820,00 грн..

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву (вх. №02-6/12331 від 23.05.2007 р.), в якому останній пояснив суду, що 06.12.2006 р. між ТОВ “Фінансово-промисловий холдінг “Гарант” (Покупець) та ЗАТ “Пологівський олійноекстракційний завод” укладено договір №06/07-1112062 поставки шроту  соняшникового (надалі Договір). Згідно Договору  відповідач зобов’язався поставляти ТОВ “ФПХ “Гарант” залізничним транспортом шрот соняшниковий, а останній  приймати і оплачувати відвантажений йому товар. В Договорі покупцем було зазначено інформацію про вантажоодержувача, керуючись якою відповідач при оформленні залізничних накладних   №46651971, №46651972, №46651973, №46651974 зазначив в них код вантажоодержувача (АТ “Київ-Атлантік України”). Відповідач не заперечує, що 15.12.2006 р. працівниками станції Миронівка було виявлено, що  ЗАТ “Пологівський олійноекстракційний завод” невірно зазначив код вантажоодержувача у вказаний залізничних накладних, про що складено відповідні акти.  Відповідач у відзиві на позовну заяву також зазначає, що факт невірного зазначення коду вантажоодержувача в Договорі не заперечується і визнається покупцем у листі від 03.01.2007 р. вих. №0301/258-К. Таким чином, відповідач звертає увагу суду що неправильне зазначення коду вантажоодержувача  у накладних є виключно виною покупця - ТОВ ФПХ “Гарант”. Враховуючи ту обставину, що заявлений до стягнення штраф у розмірі п’ятикратної провізної плати за неправильне зазначений код одержувача є надмірно великим, позивач просить суд зменшити розмір штрафу, який заявлено до стягнення, з 75820,00 грн.  до 15164,00 грн.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суддя вважає, що  позов підлягає частковому  задоволенню з наступних підстав:

У грудні 2006 р. зі станції  Пологи Придніпровської залізниці на станцію призначення Миронівка Південно-Західної залізниці ЗАТ “Пологівський олійноекстракційний завод” (відправник вантажу) відправлено у вагонах  №№ 95755971, 95642260, 95307765, 95693206 вантаж  - шрот соняшниковий, що підтверджується накладними №46651971, №46651972, №46651973, №46651974 відповідно від 12.12.2006 р..

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць (надалі Статут), накладна - основний перевізний документ  встановленої  форми, оформлений  відповідно  до  цього  Статуту  та  Правил  і  наданий залізниці відправником разом з вантажем.  Накладна є  обов'язковою двосторонньою  письмовою формою угоди на перевезення вантажу,  яка укладається між відправником  та  залізницею  на  користь  третьої сторони  -  одержувача.  Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для  забезпечення  гарантії  внесення  належної  провізної плати  та  інших  платежів  за  перевезення.  Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно п. 2.1 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. під № 863/5084,  вантажовідправник  при заповненні комплексу перевізних документів повинен вказати точне і повне найменування установи, підприємства, організації,, особи –одержувача вантажу та його код.

Одержувачем, що був зазначений у накладних відповідачем, є АТ “Київ-Атлантік Україна” з кодом одержувача № 4887.

06.12.2006 р. між ТОВ “Фінансово-промисловий холдінг “Гарант” (Покупець) та ЗАТ “Пологівський олійноекстракційний завод” укладено договір №06/07-1112062 поставки шроту  соняшникового (надалі Договір), згідно з умовами якого відповідач зобов’язався поставляти ТОВ “ФПХ “Гарант” залізничним транспортом шрот соняшниковий, а останній  приймати і оплачувати відвантажений йому товар.

У Договору покупцем було зазначено інформацію про вантажоодержувача АТ “Київ-Атлантік України” та його код № 4887, якою і керувався  відповідач при оформлені залізничних накладних.

15.12.2006 р. при перевірці на станції призначення Миронівка Південно-Західної залізниці перевізних документів, а саме накладних №46651971, №46651972, №46651973, №46651974, було встановлено, що відповідачем невірно зазначений цифровий код одержувача вантажу.

По зазначеному факту, згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р. і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. під № 567/6855, позивачем були складено акти загальної форми №14531, №14532, №14533, №14534, копії яких мається в матеріалах справи, оригінали оглянуті у судовому засіданні.

Листом від 03.01.2007 р. вих. №0301/258-К ТОВ ФПХ “Гарант” повідомив відповідачу про те, що цифровим кодом одержувача вантажу АТ “Київ-Атлантік України”,  варто вважати № 3955, копія листа мається в матеріалах справи.

Однак, згідно з п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу, чи на станції його призначення, буде виявлена неправильна вказівка в накладній зведень про адресу одержувача, його коді, назві вантажу, його кількості, то з відправника стягується штраф у відповідності зі ст. 122 Статуту залізниць.

Статтею 122 Статуту передбачено, що за  неправильно  зазначені  у накладній масу,  кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта  стягується  штраф  у  розмірі  згідно  із статтею 118 цього Статуту.   При   цьому   відправник    несе    перед    залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту за пред'явлення вантажу,  який заборонено до  перевезень або  який  потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника,   крім   заподіяних   залізниці   збитків  і  витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної  провізної  плати  за  всю відстань перевезення.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Детальний і обґрунтований розрахунок штрафу залучений до матеріалів справи.

Судом встановлено, що суму штрафу в розмірі 75820,00 грн. обґрунтовано нараховано позивачем відповідачу.

Відповідно до п.3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право: зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені),  яка   підлягає   стягненню   зі   сторони,   що   порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 233 ГК України, у  разі  якщо  належні  до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора,  суд  має  право  зменшити розмір  санкцій.  При  цьому повинно бути взято до уваги:  ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь  у  зобов'язанні;  не  лише майнові,  але  й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.  Якщо  порушення  зобов'язання  не  завдало  збитків  іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, і надати докази.

Відповідач надав до суду докази, які  свідчать про неможливість вірного зазначення ним коду одержувача вантажу у залізничних накладних   №46651971, №46651972, №46651973, №46651974, оскільки саме покупцем - ТОВ “Фінансово-промисловий холдінг “Гарант”  було невірно зазначено у Договорі №06/07-1112062  від  06.12.2006 р. цифровий код одержувача вантажу АТ “Київ-Атлантік України”.

Розглянувши клопотання відповідача, про зменшення розміру штрафних санкцій, приймаючи до уваги вище викладене та  враховуючи що порушення  відповідачем правил оформлення залізничних накладних не  завдало  збитків  іншим учасникам господарських відносин,  той факт, що вірний код отримувача вантажу відповідачу стало лише з листа від 03.01.2007 р. вих. №0301/258-К (після відправлення вантажу у вагонах №№ 95755971, 95642260, 95307765, 95693206), що підтверджується  наданими суду документами  та матеріалами справи –суд вирішив зменшити розмір заявленого до стягнення  штрафу п’ятикратної  перевізної плати до однократної, стягнути з відповідача на кориться позивача 15164,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44 –49,  82 –85 ХПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з закритого акціонерного товариства “Пологівський олійноекстракційний завод” (70601, Запорізька обл., м. Пологи, вул.. Ломоносова, 36, р/р 8101 в АКІБ “УКРСІББАНК” м. Харкова, ), на користь Державного територіально–галузевого об'єднання “Південно–західна залізниця” (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) 15164,00 грн. штрафу за неправильне зазначення коду вантажоодержувача в накладних, 758,20 грн. держаного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 05.06.2007 року.

Суддя                                                                             Ю.О. Скиданова