ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2007
Справа №2-2/1206-2007

За позовом: Державного підприємства „Дельта – лоцман” (54001, м.Миколаїв, вул..Лягіна, 27)

До відповідача: Державного підприємства „Керченський морський торгівельний порт” (98312, м.Керч, вул..Кірова, 28)

Про стягнення 418 085,26грн.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : не з’явився.

Від відповідача : Гаврилюк – нач.юр.сл., доручення у справі.

Суть спору:

Позивач - Державне підприємство „Дельта – лоцман”  звернувся  до Господарського суду АР Крим  з позовом до відповідача -  Державного підприємства „Керченський морський торгівельний порт”  про  стягнення 27 851,46грн., що за курсом НБУ складає 5 515,14дол.США, а саме:  заборгованості у розмірі 4 887,71дол.США, пені у розмірі 285,30дол. США та штрафу у розмірі 627,43дол. США.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі  договору укладеного між сторонами відповідно до ст.ст.207,638 ЦК України та ст.181 ГК України шляхом прийняття до виконання замовлень, суднам, які знаходились під агентуванням відповідача, були надані послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден.

Позивач надав відповідачу послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден у повному обсязі, що підтверджується лоцманськими квитанціями та квитанціями служби регулювання руху суден. Відповідно до діючого законодавства, боржник повинен виконати обов’язок по сплаті отриманих послуг у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, яким вважається день отримання відповідачем  виставленого рахунку. Свої зобов’язання по оплаті у зазначений строк відповідач не здійснив, заборгованість з послуг лоцманського проведення та служби регулювання руху суден складає 4 887,71дол.США. Згідно з ч.2 ст. 231 ЦК України, за порушення строків виконання зобов’язання зі своєчасної оплати рахунків відповідачу нарахована пеня в розмірі 0,1 відсотка вартості послуг за кожний день прострочення, яка відповідно до розрахунку становить 285,30дол. США та штраф в розмірі 7%, що становить суму 627,43дол. США.

Загальна сума боргу з урахуванням пені та штрафу складає 5 515,14дол. США, що складає 27  851,46грн. за курсом НБУ.

26 грудня 2006р. до Господарського суду АРК від надійшла заява №2935 від 18.12.2006р. про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач збільшив суму позову на 27 761,22дол.США, що за курсом НБУ  станом на 08.12.2006р. складає 140 194,16грн. у зв’язку з тим, що відповідно до діючого законодавства, із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів або суден, що користуються послугами служби  регулювання руху суден, справляється збір порядок справляння і розмір якого встановлюється Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.  На підставі заявок відповідача з 01.10.2006р. по 31.10.2006р. позивач надав за заявками відповідача  послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден, з яких неоплаченою залишилась сума у розмірі 25 225,32дол.США, що підтверджується лоцманськими квитанціями та квитанціями служби регулювання руху суден, але у порушення вимог діючого законодавства, станом на 08.12.2006р. свої зобов’язання по оплаті у зазначений строк відповідачем виконані не були. Також відповідачем станом на 08.12.2006р. відповідачу було нараховане пеню за період з 01.10.2006р. у розмірі 1 057,24дол.США та штраф у розмірі 1 478,66дол.США. Отже станом на 08.12.2006р. сума заборгованості відповідача згідно виставлених рахунків позивача за період з 01.10.2006р. по 31.10.2006р.   складає  27 761,22дол.США, у тому рахунку пені та штрафу. Враховуючи попередню заборгованість відповідача за період з 22.09.2006р. по 01.10.2006р. всього сума позовних вимог, з урахуванням збільшення складає 33 276,36дол.США, з яких 30 113,03дол.США сума основного боргу, 1 342,54дол.США сума пені, 1 820,79дол.США сума штрафу., що за курсом НБУ станом на 08.12.2006р. складає 168 045,62грн.

22.01.07р. позивачем знов збільшено позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача 75048,56 дол. США - основний борг, 3094,66 дол. США – пеня, 4645,94  дол. США - штраф, а всього 82789,16 дол. США, що за станом на 16.01.2007р. складає 418085,26грн.

Позивач 01.02.2007р. надав клопотання у порядку ст..22 ГПК України про зміну предмету позову та просить виключити із заявлених позовних вимог рахунок №0003928  на 8541,89 дол. США. від 30.11.2006р., як помилково залучений, та вважає, що сума боргу складає 74 247,27 дол. США.

Відповідач у судовому засіданні, яке відбулося 01.02.2007року, представив відзив №Юр/675 від 31.01.2007р. на позовну заяву, у якому  визнає заборгованість у розмірі 30 113,03дол. США та просить у цій частині позов задовольнити, а у частині стягнення пені у сумі 1 342,54дол. США та штрафу у сумі 1 820,79дол.США у позові відмовити, мотивуючи тим, що позивачем на підставі п.2ст.231 ГК України на суму заборгованості нарахована пеня та додатково штраф, це нарахування на думку позивача є помилковим, оскільки ця норма встановлює санкції за несвоєчасне виконання робіт, послуг. Несвоєчасне перерахування коштів в іноземній валюті було здійснено не з вини відповідача, а у силу обставин.

У судовому засіданні  20 лютого 2007р. представник позивача заявив, що просить вважати помилково поданим клопотання від 01.02.2007р. стосовно рахунку №003928 від 30.11.2006р. та просить вказаний рахунок враховувати у складі позовних вимог.

27 березня 2007р. від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо неможливості виконання відповідачем зобов’язань по сплаті рахунків позивача, у яких   відповідач пояснює суду, що раніше ніж 14.02.2007року не мав можливості проводити розрахунки з позивачем, оскільки у нього були відсутні банківські реквізити позивача. І тільки після підписання додаткової угоди №1 від 14.02.2007р. до договору від 22.12.2005року №05/06-КФ, у якій вказано реквізити позивача для перерахування іноземної валюти, це стало можливо і порт перерахував усі кошти в іноземній валюті, які отримав від судовласника та які належать позивачу. У частині стягнення 1 423,65дол.США, які є податком на додану вартість за лоцманські послуги регулювання рухом суден, відповідач просить суд  залучити ПП «Морське агентство «ФАМ» до участі у справі у якості третьої особи, оскільки саме судовласник, яким і є  ПП «Морське агентство «ФАМ», відмовляється сплачувати пред’явлену позивачем суму, а ДП „Керченський морський торгівельний порт” несе відповідальність за договором від 22.12.2005року №05/06-КФ тільки в межах перерахованих від судовласника коштів. Також, у зв’язку з тим, що порт перерахував до моменту вирішення спору заборгованість в сумі 73  483,41дол.США та з урахуванням вищевказаних пояснень відповідач просить суд відмовити позивачу у стягненні штрафних санкцій та суми боргу 1 423,65дол.США.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.01.2007р. вих. №261 позивач вважає що основний борг складає 75048,56 дол. США, 3094,66 дол. США – пеня, 4645,94  дол. США - штраф, а всього 82789,16 дол. США, що за станом на 16.01.2007р. складає 418085,26грн.

Між ДП «Державна морська лоцманська служба» (яке відповідно до наказу  МТіЗ України від 18.9.2006р. №945 було реорганізовано і приєднане до ДП «Дельта-лоцман», що є його правонаступником) та відповідачем укладений договір від 22.12.2005р. №05/06 КФ. У предметі договору вказано, що позивач зобов'язується за заявками відповідача надавати послуги з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги, при цьому споживачем послуг є судовласник, оператор, фрахтувальник або інший платник зборів, за дорученням якого діє відповідач. За заявками відповідача  виконувати лінійні і портові лоцманські проведення суден, надавати послуги служби регулювання рухом суден, забезпечувати безаварійний прохід суден Керч-Єнікальському каналі, на підхідних каналах до портів м. Керч, швартування і переш вартування суден, поставлення суден на якір або бочку і знімання з них (подальше СРРС) (п.п. 1.1, 2.1.1. договору).

Оплата проводиться відповідачем відповідно до рахунків, що виставляються позивачем і які підтверджені лоцманськими квитанціями та квитанціями СРРС (п.4.2 договору).

Відповідно до п.п. 2.2.4, 4.2, 5.2, 5.4 вищенаведеного договору оплата рахунків позивача проводиться  відповідачем в межах перерахованих судновласником коштів, і відповідач несе відповідальність перед позивачем за повноту і своєчасність оплати наданих послуг тільки у межах наданих йому коштів від судновласника.   .

Відповідно до ст.ст. 526, 599 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином, у встановлений  термін, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач у виконання узятих за договором зобов'язань на підставі заявок відповідача за період з вересня 2006 по 30.11.2006р. надав відповідачу послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден.

Позивач вважає, що послуги надані на загальну суму 75048,56 дол. США, але судом встановлено, що ця сума складається з 73624,91 дол. США – заборгованість за надані послуги та 1423,65 дол. США – ПДВ на надані послуги.

За станом на 22.5.2007р. відповідачем сплачені послуги без ПДВ в повному обсязі – 73624,91 дол. США, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем. У зв'язку з тим, що сума боргу без ПДВ відповідачем повністю перерахована, провадження у справі в частині стягнення 73624,91 дол. США підлягає припиненню.

У частині стягнення ПДВ в сумі 1423,65 дол. США позов не підлягає задоволенню за наступними  підставами:

Згідно підпункту  ”е” п.6.5.ст.6 ЗУ „Про податок на додану  вартість” (далі ЗУ „Про ПДВ”)  місцем постачання послуг персоналу по обслуговуванню морських судів, є місце надання таких послуг - борт судна, тобто територія тієї держави під прапором якої судно ходить, юрисдикція прибережної держави не розповсюджується на іноземне судно, іноземне судно, що перетинає митну територію України, заходячи в територіальні води України, зберігає за собою статус території тієї держави, під прапором якої судно знаходиться, а оскільки на іноземне судно не розповсюджується юрисдикція України, то відповідно до ст. 5 Митного кодексу України, таке судно не є митною територією України. Місцем надання послуг лоцманської служби є безпосередньо борт судна, на якому знаходиться лоцман, а не акваторія по якій ходить судно, послуга з лоцманської проводки надається персоналу іноземного судна, місцем надання послуг лоцманської служби судновласникам-нерезидентам є  територія іноземної держави і такі послуги згідно п.3.1.ст.3 ЗУ „Про ПДВ” не є об'єктом оподаткування  ПДВ.

Відповідно до ст. 26 Конвенції ООН по морському праву, ратифікованої ЗУ від 03.6.1999р. № 728-ХIY іноземне судно, що проходить через територіальне море, може обкладатися тільки зборами в оплату за конкретні послуги, надані такому судну.

Згідно ст. 127 вищенаведеної Конвенції, транзитне проходження не підлягає оподаткуванню ніяким митом та податками, зборами за винятком зборів, які стягаються за конкретні послуги, надані такому судну.

За таких обставин, відсутні правові підстави для включення до вартості наданих послуг суми податку на додану вартість, оскільки це суперечить нормам міжнародного права.

Також, необхідно зазначити те, що відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 27.6.1996р. №214 «Про затвердження Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України» сплата зборів і плати здійснюється відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». При цьому, державна належність судна і відповідно наданий йому статус під час справляння зборів і плати визначається за прапором, під яким це судно ходить, незалежно від того, хто є його власником і хто його використовує.

Слід   зазначити, що Верховний Суд України у постанові  від 18.07.2006р по справі № 24/280  дійшов висновку, що оскільки послуги  з лоцманського проведення та регулювання руху суден сприяли переміщенню вантажу транзитом до кінцевого місця споживання за межами України, вони є такими, що безпосередньо пов’язані з транзитом вантажів, тому підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20 %.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду при розгляді однієї справи, не доводяться  знов при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж сторони.

Позивачем також, заявлена вимога про стягнення пені у розмірі 3094,66 дол. США та штрафу в сумі 4645,94  дол. США.

У цій частині  позов не підлягає задоволенню, оскільки:

Стаття 549 ЦК України визначє наступне: 1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

3. Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання..

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється  у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Однак, сторони не уклали угоду про забезпеченню виконання зобов'язання  у вигляді штрафу |у письмовій формі.  Договір №05/06-КФ не містить таких штрафних санкцій, які намагається застосувати позивач, тому застосування до відповідача санкцій не передбачених договором не правомірно.

Сторони в договорі  передбачили, що у разі порушення  відповідачем  взятих на себе за договором господарських зобов’язань він повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний календарний день прострочення платежу (п.5.2. договору).

Пунктом. 3 ст.219 ГК України передбачає те, що якщо правопорушенню сприяли не правомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов’язання, суд має право звільнити відповідача від відповідальності.

Суд вважає, що провини відповідача у несвоєчасної оплаті позивачу послуг нема, тому що позивач сам ухилявся від укладення додаткової угоди в якої б були зазначені його нові реквізити та відповідач був позбавлений можливості своєчасно вносити оплату. В рахунках, які позивач виставляв для оплати були відсутні усі необхідні реквізити для перерахування іноземної валют та банк неодноразово відмовляв у перерахуванні коштів позивачу. І тільки 14.02.07р. на підставі Додаткової угоди №1 від 14.02.2007р. банк здійснив перерахування належних позивачу коштів в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач доказів відмови в прийняті платежів не представив.

Витрати по оплаті держмита відносяться на сторони таким чином:

У зв’язку з тим, що відповідачем борг в сумі 73624,91дол.США перерахований після  звернення з позовом до суду, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, держмито та витрати по оплаті інформаційно-технічних послуг відноситься на відповідача з цієї суми.

За згодою представника відповідача в судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення

Повнийтекст рішення підготовлений та підписаний 14.6.2007р.

Керуючись ст.ст.49, п.1-1ст.80,ст. ст.82,84,85  ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. У стягненні боргу за податком на додану вартість у розмірі 1423,65 дол. США, пені у розмірі 3094,66 дол. США, штрафу у розмірі  4645,94дол. США, відмовити.

2. У частині стягнення боргу в сумі 73624,91 дол. США провадження у справі припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Державного підприємства „Керченський морський торгівельний порт” (98312, м. Керч, вул. Кірова, 28, р/р9 у КФ АБ «Експрес-Банк», МФО 384674, , ІПН 63, св № 00340321) на користь ДП „Дельта-лоцман”, (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27, , р/р 260072831 в МОД АППБ „Аваль”, МФО 326182) 736,24 дол. США держмито, 59грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.