ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.06.2007
Справа №2-22/5722-2007А

За позовом - ССФ «Еврика» (с. Миколаївка, вул.Садова,13)

До відповідача  - Державної інспекції з карантину  рослин по АРК  (м.Сімферополь,

пров. Тихий 6)

Про визнання дії неправомірними .

Суддя   Яковлєв С.В.

За участю  секретаря  Дулімової В.І.

Представники:

Від позивача –   не з’явився.

Від відповідача – Носик О.В. – пред-к, дов. від 20.05.2007 р.

Сутність спору: ССФ «Еврика» ( далі позивач)  звернулась   до суду  з позовом, в якому просила визнати незаконними дії Державної інспекції з карантину  рослин по АРК  (далі відповідач)   щодо нав’язування перевірок з вимогами по наданню господарських договорів, бухгалтерської документації, інформації про рух насіння, спроб  контролювати  та обстежувати  посіви ,  по наданню  насіння на обстеження ,  щодо перешкоди  вільному законному руху насіння, розповсюдження неправдивій інформації  про  його діяльность, просила зобов’язати  відповідача  утриматись  від розповсюдження  неправдивої інформації про  діяльність ССФ «Еврика» . Вимоги мотивовані тим, що на думку позивач відповідач  чинить перевірки з порушенням порядку , передбаченого  Законом України «Про карантин рослин» , вимагає від нього проведення заходів, які не передбачені вказаним законом.

Керуючись ст. 49,51 КАСУ, представник позивача уточнив позовні вимоги , просив визнати  неправомірними наступні дії відповідача :

1)          у порядку державного контролю  проведення частих перевірок  через 1-2 місяця;

2)          вимоги  під час проведення державних перевірок по наданню господарських договорів, договорів постачання, адрес та місць знаходження  покупців  насіння,  перевірки бухгалтерської документації, карантинних сертифікатів;

3)          вимоги  додаткових платних перевірок репродукційного насіння у лабораторіях карантинної інспекції через кожні 14 діб;

4)          вимоги обов’язкового оформлення та наявності  карантинних сертифікатів;

5)          розповсюдження неправдивих відомостей та інформації, яка не відповідає дійсності.

Представник позивача під час судового засідання, яке відбулось 18.06.2007 р. наполягав на задоволенні позовних вимог ( з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог).

Представник відповідач під час судового засідання, яке відбулось 29.05.2007 р., надав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що дії працівників Державної інспекції з карантину  рослин по АРК  зроблені відповідно до вимог Закону  України «Про карантин рослин» .

Під час судового засідання, яке відбулось 18.06.2007 р. , представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні оголошувалась перерва, після перерви позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив,  клопотання про неможливість розгляду справи без участі його представника до суду не надіслав, представник відповідача наполягав на розгляді справи.

Суд, приймаючи до уваги участь  представника позивача у попередніх  судових засіданнях , керуючись ст. 128 КАСУ, вважає можливим продовжити розгляд справи на підстав наявних в ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін,  суд

встановив:

Позивач зареєстрований 03.12.2001 р.  рішенням Сімферопольської районної державної адміністрації  № 04055558Ю0020188.

Основним  видом діяльності позивача є вирощування та реалізація репродукційного насіння овочевих культур.

Надані сторонами матеріали свідчать про те, що відповідач неодноразово проводив перевірки позивача, звертався до нього з вимогами надати йому необхідну інформацію та документи по реалізації насіння, договорів , укладених з контрагентами, бухгалтерської документації .

Ст.19 Конституції України визначає, що  органи державної влади та органи місцевого самоврядування  зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні та фінансово-економічні основи  карантину рослин визначені у Законі  України «Про карантин рослин» .

У ст.1 зазначеного Закону вказано, що  державний нагляд – це  діяльність  державних органів у сфері карантину  рослин, що здійснюється періодично, з метою забезпечення  дотримання особами фітосанітарних заходів у процесі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації , у тому числі експорту , імпорту об’єктів  регулювання, встановлених законодавством.  При цьому об’єктами   регулювання визначені  будь-яка рослина, продукт рослинного походження, місце зберігання, упаковка, засоби перевезення , контейнери, грунт   та будь-які інші організми, об’єкти  або матеріали здатні переносити чи поширювати регульовані шкідливі організми.

У вказаній статті Закону встановлено, що під рослинами розуміють рослини та їх частини, у тому числі насіння  частини живих рослин, фрукти, овочі, бульби, бульбоцибулини, цибулини, кореневища.

Державне управління  у сфері карантину рослин здійснюється в тому числи і  органами Державної служби карантину рослин України ( ст.3 Закону  України «Про карантин рослин»).

Згідно зі ст.ст. 6 та 8 Закону  України «Про карантин рослин» Державна служба карантину рослин України  включає також  державну інспекцію  з карантину рослин Автономної Республіки Крим ,  до повноважень якої  належать  , зокрема, інспектування  та проведення  фітосанітарної експертизи рослин, продуктів рослинного походження та інших об’єктів регулювання,  що переміщують територію України, через державний кордон України  та карантинні зони, організація та проведення систематичних  обстежень земель сільськогосподарського призначення, місць обігу рослин, продуктів рослинного походження  та інших об’єктів регулювання.

Права та обов’язки  посадових осіб, які здійснюють  державний контроль  та нагляд визначені у ст.10 Закону.  Державні інспектори з карантину рослин у межах своїх повноважень мають права , зокрема,  здійснювати  державний контроль та нагляд , інспектування та моніторинг відповідної території, об’єктів регулювання , отримувати інформацію , необхідну для здійснення повноважень відповідно до закону,  безперешкодного доступу до потужностей (об’єктів) виробництва та обігу  об’єктів регулювання рослин.

У матеріалах справи є копія Постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. по справі №2-19/14946-2006 А.

У зазначеній Постанові Севастопольськім апеляційним господарським судом встановлено , що відповідачем по справі - Державною інспекцією з карантину  рослин в АРК- не надано доказів  на підставі якого нормативного акту він  витребував у позивач -  ССФ «Еврика»  - кожен 14 діб зразки на перевірку  та проведення платної перевірки насіння. Суд визначив, що згідно Постанови КМУ «Про затвердження порядку проведення інспек5тування, огляду , аналізу, обстеження та знезараження підкарантинних матеріалів і об’єктів та їх переліку»  № 672 від 24.05.2004 р.,  щороку контрольні обстеження проводяться  у суб’єкт господарювання , які вирощують елітне сортове насіння і садивний матеріал, на державних сортодільницях, у плодорозсадниках, карантинних  розсадниках, ботанічних садах.  Суд також встановив  відсутність у відповідача права  вимагати  оформлення  карантинних сертифікатів.

Відповідно до ст. 72 КАСУ  обставини , встановлені  судовим рішенням  в адміністративній  справі , що набрало  законної сили,  не доказуються  при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи.

За таких обставин, беручи до уваги факти , встановлені у Постанові Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 р. по справі №2-19/14946-2006 А, керуючись ст.. 72 КАСУ, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги по визнанню протиправними дій відповідача щодо витребування у позивача  додаткових платних перевірок репродукційного насіння у лабораторіях карантинної інспекції через кожні 14 діб ,  обов’язкового оформлення та наявності  карантинних сертифікатів.

Відповідно до ст.. 71 КАСУ України позивачем не надані докази того, що Законом  України «Про карантин рослин» встановлений термін , протягом якого відповідач має право здійснювати контроль, не надано доказів того, що контроль має здійснюватись в чітко обмежені терміни.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач під час витребування у позивача господарських договорів, договорів постачання, адрес та місць знаходження  покупців  насіння,  бухгалтерської документації порушував встановлений у ст. 24 Закону  України «Про карантин рослин» принцип захисту комерційної таємниці.  Він також не надав доказів того, що вищезазначені вимоги виходять за межи прав відповідача, встановлених у ст. 10 Закону.

На думку суду складений представниками позивача 28.02.2006 р. акт та листування з органами прокурати згідно зі ст. 70  КАСУ не можуть бути належними доказами

розповсюдження  відповідачем неправдивих відомостей про діяльність позивача  та інформації про останнього , яка не відповідає дійсності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню вимоги по  визнанню протиправними дій відповідача  про проведенню у порядку державного контролю частих перевірок ,  витребуванню  під час проведення державних перевірок господарських договорів, договорів постачання, адрес та місць знаходження  покупців  насіння,  перевірки бухгалтерської документації, розповсюдженню неправдивих відомостей та інформації, яка не відповідає дійсності.

Під час судового засідання, яке відбулось 22.06.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 27.06.2007р.

Керуючись ст.ст. 94, 98,   160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1.   Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дій Державної інспекції з карантину  рослин в АРК  (м.Сімферополь, пров. Тихий 6)  щодо витребування у ССФ «Еврика»  (с. Миколаївка,  вул.Садова,13, ЗКПО 16508723) додаткових платних перевірок репродукційного насіння у лабораторіях карантинної  інспекції через кожні 14 діб ,  обов’язкового оформлення та наявності  карантинних сертифікатів.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ССФ «Еврика»  (с. Миколаївка,  вул.Садова,13, ЗКПО 16508723, пр 1001 в КБ «Приватбанк» м.Сімферополь, МФО 384436)  1,70  грн.- судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог – у позові відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.