СУД
РІШЕННЯ

"17" серпня 2007 р.

Справа №  18/66

Господарський суд Кіровоградської області у
складі судді Тиошевської В.В. при секретарі судового засідання Горлової М.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні
о 11:00 год. справу №18/66

за позовом: Акціонерного товариства
відкритого типу "Гілея", м.Первомайськ,  Миколаївська область

до відповідача: Фермерського  господарства "ОСОБА_1",
АДРЕСА_1

про стягнення 2 781,458 тон
цукрового буряку та 5 565 697,46 грн. штрафних санкцій

Представники:

від позивача - Турчанов О.В.,
довіреність № 39  від 20.04.07,
представник;

від відповідача - участі не брали.

Акціонерним товариством відкритого
типу "Гілея" подано позовну заяву до селянського фермерського  господарства "ОСОБА_1"  про стягнення
2 781,458 тон цукрового буряку в заліковій вазі при базисному рівні цукристості
16 відсотків та стягнення 5 565 697,46 грн. штрафних санкцій за невиконання
зобов'язань за договором НОМЕР_1 про спільну діяльність по вирощуванню та
постачанню цукрових буряків.

Згідно довідки Головного управління
статистики у Кіровоградській області
НОМЕР_2 (а.с. 32) правильним найменуванням позивача -   селянське фермерське  господарство "ОСОБА_1", , є  фермерське господарство  "ОСОБА_1", .

Позивач у  судовому засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з"явився, хоча належним чином сповіщений про місце,  дату і час проведення судового засідання, що
підтверджується повідомленням органу поштового зв"язку про  вручення
поштового відправлення НОМЕР_3. Відзив на позов та інші витребувані
докази відповідачем до суду не подані.

Враховуючи граничні строки розгляду
справи та виходячи з положень статті 75 Господарського процесуального кодексу
України,  справа розглядається
господарським судом за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2006 року  між акціонерним товариством відкритого типу
"Гілея" (Завод) та   селянським
фермерським господарством  ОСОБА_1
(Виробник) укладено договір НОМЕР_1 про спільну діяльність по вирощуванню та
постачанню цукрових буряків. Даний договір укладено в письмовій формі,
підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств (а.с. 9-11).

Згідно з розділом 1 договору
сторони зобов"язувались на основі співробітництва, спільної трудової
участі та організації шляхом використання власного майна, устаткування,
фінансових, людських ресурсів, професійних та інших знань, навичок і вмінь,
матеріалів, сировини, ділової репутації та ділових зв"язків, діяти для
досягнення спільної мети. Метою спільної діяльності за цим договором є
забезпечення стабільного високопродуктивного виробництва цукрових буряків та
досягнення максимально можливих прибутків.

Для досягнення вказаної мети
Виробник зобов"язувався забезпечити своєчасне та якісне виконання повного
комплексу робіт по вирощуванню та збиранню цукрових буряків з додержанням
необхідних технологій та агротехнічних строків, для отримання врожайності не
менше 250 центнер з одного гектару в заліковій вазі (пункт 2.1 договору).
Виконання вказаного комплексу робіт підлягало здійсненню Виробником   на землях, які знаходяться в його
користуванні, загальною площею 150 Га (пункт 2.2 договору).

Згідно з пунктом 2.4 договору
Виробник зобов"язувався  в строк до
01 листопада 2006 р. передати у власність Заводу корнеплоди цукрових буряків
(Товар) у кількості 3 750 тон в заліковій вазі при базисному рівні цукристості
16%.

Доставка Товару передбачалась як на
умовах TXW - Франко-бурякове поле Виробника, із завантаженням транспортних
засобів Заводу (пункт 2.7 договору), так і
за додатковим узгодженням - засобами Виробника на буряково-приймальні
пункти Заводу (пункт 2.9 договору).

Умовами договору  встановлено право Заводу провести попередню
оплату товару чи здійснити поставку товарно-матеріальних цінностей, необхідних
Виробнику для вирощування цукрових буряків (пункти 2.10, 2.11 договору).

Ціна Товару визначена в пункті 3.1.
договору і складає 195 грн. в т.ч. ПДВ за одну тонну в заліковій вазі на умовах
франко-бурякове поле Виробника, але не менше мінімальної ціни, встановленої
Кабінетом Міністрів на цукрові буряки. Остаточний розрахунок за Товар, Завод
повинен провести шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок
Виробника не пізніше п"ятнадцяти днів з моменту поставки Товару у
кількості, передбаченій пунктом 2.4 договору (пункт 3.3 договору).

Поряд з цим, 05.10.2006 р.  між сторонами укладено додаткову угоду до
договору НОМЕР_1 від  02.02.2006 р., згідно
з якою до договору внесено зміни та
встановлено іншу ціну Товару -
230 грн. в т.ч. ПДВ за одну тонну
в заліковій вазі.

За твердженням позивача, відповідач
взяті на себе  договірні
зобов"язання  виконав не належним
чином та допустив їх порушення, а саме - не передав у власність позивача в
установлений договором строк 2 781,458 тон цукрового буряку в заліковій вазі
при базисному рівні цукристості 16%.

Як вбачається з матеріалів судової
справи та підтверджується позивачем,
відповідачем за накладними НОМЕР_4 та НОМЕР_5  передано лише
968,542 тон цукрового буряку на
загальну  суму 188 429,32 грн.  (а.с.13-14). Залишок товару у розмірі  2 781,458 тон цукрового буряку відповідачем
позивачу не передано .

Натомість, позивачем  згідно з пунктом  2.11 договору здійснювалась поставка  відповідачу товарно-матеріальних цінностей,
необхідних для вирощування  цукрового
буряку, що підтверджується відповідними накладними та довіреностями на
отримання товару  (а.с. 45-62).

Відповідно до статті 67
Господарського кодексу України  відносини
підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах
господарської діяльності  здійснюються на
основі договорів.  Підприємства вільні у
виборі предмета договору, визначенні зобов"язань, іших умов  господарських взаємовідносин, що не
суперечать законодавству України.

Згідно з частиною 7 статті 179
Господарського кодексу України господарські договори укладаються  за правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовивими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до статті 1130
Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони
(учасники) зобов"язуються спільно діяти без створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не суперечить законові.  Спільна діяльність може зійснюватися на
основі об"єднання вкладів учасників (просте товариство) або без
об"єднання вкладів учасників.

Згідно статті 1131 Цивільного
кодексу України договір про спільну діяльність укладається в письмовій формі.
Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій
учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь в
результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно зі статтями 525, 526
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння відмова від
зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше
не встановлено  договором або законом. З
цими нормами кореспондуються  і  приписи
статті  193  Господарського   кодексу України,  що
визначають  загальні  умови
виконання господарських зобов'язань.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 16 Цивільного кодексу
України передбачає право кожної особи на звернення до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною 2
вказаної статті способом захисту цивільних прав та інтересів,  може бути, зокрема,  примусове виконання обов'язку в натурі.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню
з відповідача  2 781,458 тон цукрового
буряку в заліковій вазі при базисному рівні цукристості 16 відсотків, які
відповідач зобов"язаний  був
передати позивачу за договором  про
спільну діяльність НОМЕР_1 від 02.02.2006 р., є правомірними.

Відсутність в матеріалах справи
доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов"зань за договором,
які  витребувались судом від відповідача,
свідчить про  обґрунтованість позовної
вимоги.

Відповідно до  частини 2 статті 193 Господарського кодексу
України порушення зобов"язання є підставою для застосування господарських
санкцій.

Згідно з частиною 2 статті 217
Господарського  кодексу України
різновидом господарських санкцій, які застосовуються у сфері господарювання, є,
зокрема, штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

За наведеним в статті 230
Господарского кодексу України визначенням, штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку
учасник господарських відносин зобов"язаний сплатити у разі порушення ним
правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного
виконання господарського зобов"язання.

Вказані норми узгоджуються з
відповідними правилами Цивільного кодексу України щодо сплати неустойки.

Так,  відповідно до статті 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551
Цивільного кодексу України розмір неустойки
встановлюється  договором або
актом цивільного  законодавства,  при
цьому  розмір   неустойки, встановлений  законом, може бути збільшений у договорі.

Сторонами в пункті 4.3.
договору  НОМЕР_1 від 02.02.2006 р.
передбачено відповідальність  Виробника
за порушення умов строку передачі
Заводу  Товару у вигляді сплати
пені у розмірі п"яти відсотків від вартості недопоставленого Товару за
кожний день прострочки, що не суперечить
статті  230 Господарського кодексу
України та статтям 549, 551 Цивільного кодексу України.

В матеріалах справи відсутні
докази, які  б  підтверджували  належне
виконання відповідачем своїх договірних зобов"язань, а тому
вимоги  позивача  по
стягненню 5 565 697,46 грн. штрафних санкцій, які обраховані  виходячи з вартості недопоставленого товару
за період прострочки з 02.11.2006 р. по 24.04.2007 р., є обґрунтованими.

Враховуючи викладене вище, виходячи
з наявних в матеріалах справи  доказів,
позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу України державне мито  та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49,
82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити  повністю.

Стягнути з фермерського  господарства "ОСОБА_1"
(АДРЕСА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь
акціонерного товариства відкритого типу "Гілея" (Миколаївська
область, м. Первомайськ, бульвар Миру,4,
р/р 233 в ТОВ Укрпромбанк, м. Київ, МФО 321228, код 00372173)
- 2781,458 тон цукрового буряку в заліковій вазі при базисному рівні
цукристості 16%.

Наказ видати  після набрання судовим рішенням законної
сили.

Стягнути з фермерського  господарства "ОСОБА_1"
(АДРЕСА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь
акціонерного товариства відкритого типу "Гілея"   (Миколаївська область, м. Первомайськ,
бульвар Миру,4,  р/р  233   в
ТОВ   Укрпромбанк,  м. Київ,
МФО 321228, код 00372173)  - 5 565
697,46 грн. штрафних санкцій, а також 25 500,00 грн. державного  мита і 118грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ видати  після набрання судовим рішенням законної
сили.

Згідно частини 3 статті 85
Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного  строку з дня його
прийняття.

Дане рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому  законом порядку.

Суддя
В.В.Тимошевська