ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  47/52

11.04.07

За позовом     Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг"

до                    ТОВ " Зеніт К С 3000 "

про                  стягненн 1 805,72 грн.

Суддя

Представники:
Від позивача:
Від відповідача:

Ткаченко Т.О. –представник.;
не з’явився.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 1391,20 грн. заборгованості за Договором №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року, 105,58 грн. –пені, 226,67 грн. відсотків за користування чужими коштами, інфляційних втрат –82,27 грн., а також витрат по сплаті держмита в розмірі –102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.03.2007 року було порушено провадження у справі № 47/52 на 21.03.2007 року.

В судовому засіданні 21.03.2007 року представник позивача також прохав суд стягнути з відповідача також 20,23 грн. –витрат на оплату послуг з надання відомостей з ЄДРПОУ.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалі суду від 05.03.2007 року не виконав, відзив на позовну заяву не надав, і в судове засідання 21.03.2007 року представник відповідача не з’явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2007 року розгляд справи було відкладено до 11.04.2007 року.

В судовому засіданні 11.04.2007 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав суд позов задовольнити, з урахуванням понесених витрат на оплату послуг з надання відомостей з ЄДРПОУ.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалі суду від 05.03.2007 року не виконав, відзив на позовну заяву не надав, і в судове засідання 11.04.2007 року представник відповідача не з’явився.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000", заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг", в якості постачальника з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000", в якості покупця, з –другої, було укладено Договір поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року (далі Договір), згідно п. 1.1 якого, постачальник (позивач) зобов’язався в порядку та на умовах визначених у цьому Договорі, згідно заявок –замовлень покупця (відповідача) у передати у власність останнього товар (визначений у п. 1.2 даного Договору), а покупець (відповідач) зобов’язався в порядку та на умовах визначених Договором оплатити товар.

Згідно з п. 2.1 Договору сторони погодили, що асортимент, кількість, строк поставки визначається заявкою-замовленням покупця, яка узгоджується з постачальником і відповідає –накладним.

У п. 2.1 Договору сторони узгодили, що загальна вартість товару за цим Договором визначається сумою всіх заявок покупця, специфікаціями (прайс-листами) до Договору та відповідає загальній сумі всіх – накладних, за якими протягом строку чинності Договору, було поставлено товар.

Згідно з п. 5.1 Договору сторони погодили, що розрахунок за товар, що поставляється, здійснюється не пізніше 10-ти банківських днів з моменту поставки товару покупцю шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або внесення готівкових грошових коштів в прибуткову касу постачальника (позивача).

Згідно п. 5.3 Договору у разі затримки оплати товару, постачальник вправі зупинити поставку товару покупцю до повної оплати останнім всього раніш отриманого товару.

У п. 5.4 Договору сторони узгодили, що за користування чужими грошовими коштами, яке може відбуватись у зв’язку з простроченням оплати за товар покупець зобов’язаний сплатити 40% річних (0,1% в день) від простроченої суми за весь час прострочення.

Згідно п. 6.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах DDU м. Київ, (склад покупця) відповідно до Інкотермс 2000.

Згідно п. 6.7 Договору у випадках коли покупцем (відповідачем) було отримано товар і протягом наступного дня після його отримання покупець не повідомляє постачальника (позивача) про свою відмову з поважних причин від цього товару, товар вважається прийнятим повноважною особою покупця (відповідача) в асортименті та за ціною, згідно Договору.

Згідно п. 8.1 та 8.2 Договору збитки завдані порушенням умов даного Договору винна сторона відшкодовує у повному обсязі незалежно від сплати пені, яка сплачується, зокрема покупцем (п. 8.2 Договору) при порушені строків оплати за поставлений товар, за кожен день прострочення у розмірі –0,5% від суми заборгованості, але не менше подвійної облікової  ставки НБУ за весь час прострочення.

Згідно п. 10.1 Договору сторони узгодили, що даний Договір діє з моменту його підписання обома сторонами до 07.08.2007 року, в частині здійснення поставок, а в частині здійснення розрахунків до моменту їх повного виконання.

Згідно п. 10.2 та 13.7 Договору якщо жодна із сторін до закінчення зазначеного терміну не заперечує проти продовження дії даного Договору, то він вважається продовженим на 1-ин рік, а усі додатки, складені на виконання даного Договору є невід’ємною частиною даного Договору.

Також до Договору поставки товару між сторонами було підписано Доповнення №1 до даного Договору, датовану датою підписання самого Договору –07.08.2006 року, в якій сторони узгодили підпис відповідальної за приймання товару особи відповідача та зразок відтиску печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000". У останньому пункті Доповнення №1 до даного Договору сторони погодили, що дане Доповнення №1 до Договору діє до 31.12.2006 року.

На виконання вище перелічених умов Договору поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року та Доповнення №1 до нього, позивач ТОВ "Гетьман Холдинг" здійснив поставку товару відповідачу (здебільшого передавались алкогольні напої) за видатковими накладними: №СД-0011754 від 09.08.06р.; №СД-0011757 від 09.08.06р.; №СД-0012922 від 13.09.06р.; №СД-0013161 від 21.09.06р., усі з яких були підписані повноважними представниками сторін та засвідчені печатками діючих суб’єктів господарювання, на загальну суму –1391,20 грн.

На день розгляду справи у суді (11.04.2007 року), відповідно до розрахунку позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг", згідно Договору поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року та Доповнення №1 до нього та видаткових накладних: №СД-0011754 від 09.08.06р.; №СД-0011757 від 09.08.06р.; №СД-0012922 від 13.09.06р.; №СД-0013161 від 21.09.06р. відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000") не сплатив позивачу за поставлений товар –1391,20 грн.

Статтею 265 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV встановлено, що за   договором   поставки   одна  сторона  -  постачальник зобов'язується передати (поставити)  у  зумовлені  строки  (строк) другій стороні –покупцеві товар (товари), а  покупець зобов'язується прийняти вказаний  товар  (товари)  і  сплатити  за нього певну грошову суму, а умови договорів  поставки  повинні  викладатися  сторонами відповідно  до  вимог  Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс".

Цією ж статтею визначено, що реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами  про  договори купівлі-продажу, а до  відносин  поставки,  не  врегульованих  ГК України, застосовуються відповідні положення Цивільного  кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 266 визначено, що предметом   поставки   є   визначені   родовими   ознаками продукція,  вироби  з  найменуванням,  зазначеним  у   стандартах, технічних    умовах,    документації    до   зразків   (еталонів), прейскурантах  чи  товарознавчих  довідниках.

Предметом  поставки можуть  бути  також продукція,  вироби,  визначені індивідуальними ознаками, а загальна кількість товарів,  що  підлягають  поставці,  їх часткове співвідношення (асортимент,  сортамент,  номенклатура) за сортами,  групами,  підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються   специфікацією   за  згодою  сторін,  якщо  інше  не передбачено законом.

Стаття 267 передбачено, що договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше  одного року (довгостроковий договір) або на  інший  строк, визначений  угодою  сторін.  Якщо в договорі  строк  його  дії  не визначений, він вважається укладеним на один рік.

Статтею 175 частиною 1 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV встановлено, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом  України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно до вищевикладеного, статтею 664 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-VI встановлено, що якщо з  договору  купівлі-продажу  не  випливає  обов'язок продавця    доставити    товар   або   передати   товар   у   його місцезнаходженні,  обов'язок  продавця  передати  товар  покупцеві вважається  виконаним  у  момент  здачі  товару  перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Стаття 691 Цивільного кодексу України передбачає, що Покупець зобов'язаний    оплатити   товар   за   ціною, встановленою  у  договорі  купівлі-продажу,  або,  якщо  вона   не встановлена  у  договорі  і не може бути визначена виходячи з його умов,  - за ціною,  що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу,  а  також вчинити за свій рахунок дії,  які відповідно до договору,  актів цивільного законодавства або вимог,  що  звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Стаття 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець  зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або  прийняття  товаророзпорядчих  документів   на   нього,   якщо договором  або  актами  цивільного  законодавства  не встановлений інший строк оплати товару та покупець  зобов'язаний  сплатити  продавцеві  повну   ціну переданого товару. У разі прострочення  оплати  товару  продавець  має  право вимагати  оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-VI, статтею 664 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-VI за   договором  поставки  продавець  (постачальник),  який здійснює  підприємницьку  діяльність,  зобов'язується  передати  у встановлений   строк   (строки)  товар  у  власність  покупця  для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях,  не пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму та до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання), а боржник  вважається  таким,  що  прострочив,  якщо  він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його  у  строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 623 частиною 1 встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу  України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу  України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг" –умови Договору поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року та Доповнення №1 до нього виконало у повному обсязі, а відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000" –свої обов’язки за зазначеним Договором по оплаті поставленого йому позивачем товару –не виконало –ним не було здійснено повної оплати за поставлений позивачем товар згідно видаткових накладних №СД-0011754 від 09.08.06р.; №СД-0011757 від 09.08.06р.; №СД-0012922 від 13.09.06р.; №СД-0013161 від 21.09.06р. у розмірі –1391,20 грн., через що на даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість у вищенаведеному розмірі, яка ним не погашена, і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку, у зв’язку з чим суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за поставлену продукцію за Договором поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року та Доповнення №1 до нього в розмірі –1391,20 грн. законною та обґрунтованою, а відтак такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на оплату за замовлення та видачу ГМУ Статистики у м. Києві Довідки з ЄДРПОУ –Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000" на суму – 20,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням №319 від 14.03.2007 року з призначенням платежу сплата за надання відомостей з ЄДРПОУ, в силу імперативних вимог статті 44, 84 ГПК України.

Стаття 547 Цивільного кодексу України 2004 року від 16.01.03 № 435-VI встановлює, що правочин   щодо   забезпечення   виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, а правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Стаття 549 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-VI встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Стаття 230 ГК України від 16.01.03 № 436-IV встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 551 ЦК України визначає, що якщо   предметом  неустойки  є  грошова  сума,  її  розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства та розмір неустойки,  встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно статі 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР платники  грошових коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статі 3 Закону України  “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 232 ч.6 ГК України встановлено порядок застосування штрафних санкцій, відповідно до якого нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов'язання,  якщо  інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,  коли зобов'язання  мало бути виконано.

Стаття 625 Цивільного кодексу України 16.01.03 №435-VI встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, враховуючи викладене, дійшов висновку, що відповідач свої зобов’язання по повній оплаті отриманого від позивача товару за Договором поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року та Доповнення №1 до нього належним чином досі не виконав: станом на день подачі позову відповідач не сплатив –1391,20 грн., а позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача згідно вищезгаданих норм ЦК України, ГК України і Договору №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року інфляційних втрат на суму –82,27 грн. та пені у розмірі –105,58 грн. (згідно позовної заяви від 19.02.2007 року), але через те, що розрахунок інфляційних втрат та пені здійснений судом перевищує заявлену позивачем до стягнення суму інфляційних втрат та пені, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача в розмірі заявленому останнім у розрахунку суми індексу інфляції та пені доданого до позовної заяви від 19.02.2007 року, а саме: інфляційні втрати в сумі –82,27 грн. та пеня в розмірі –105,58 грн. підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000" за невиконання останнім умов Договору поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року та Доповнення №1 до нього, в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару в 10-ти денний строк від дня поставки товару (отримання товару за накладними відповідачем) відповідно до вимог п. 5.1 Договору №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року.

Згідно статті 232 ГК України від 16.01.03 № 436-IV відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Стаття 536 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-VI встановлює, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 692 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-VI встановлює, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Суд, враховуючи викладене, дійшов висновку, що відповідач свої зобов’язання по повній оплаті отриманого від позивача товару за Договором поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року та Доповнення №1 до нього належним чином досі не виконав: станом на день подачі позову відповідач не сплатив –1391,20 грн., а позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача згідно вищезгаданих норм ЦК України, ГК України і Договору №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року відсотків за користування чужими коштами (за розрахунком позивача) у розмірі –226,67 грн., але через те, що розрахунок відсотків за користування чужими коштами здійснений судом перевищує заявлену позивачем до стягнення суму відсотків за користування чужими коштами, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача в розмірі заявленому останнім у розрахунку суми відсотків за користування чужими коштами доданого до позовної заяви від 19.02.2007 року, а саме у розмірі –226,67 грн., які підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000" за невиконання останнім умов Договору поставки товару №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року та Доповнення №1 до нього, в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару в 10-ти денний строк від дня поставки товару (отримання товару за накладними відповідачем) відповідно до вимог п. 5.1 Договору №ДОФ-000170 від 07.08.2006 року.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу  України, підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000" –задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт КС 3000" (Код 34430370, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Якіра, 14;) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман Холдинг" (Код 32524372, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 128, п/р №5117 в у Першій Київській філії АТ «ВАБанк», МФО 321637) суму заборгованості в розмірі 1391  (одну тисячу триста дев’яносто одну) грн. 20 коп.,  інфляційних втрат в сумі –82 (вісімдесят дві) грн. 27 коп., пені в розмірі –105 (сто п’ять) грн. 58 коп., відсотків за користування чужими коштами у сумі –226 (двісті двадцять шість) 67 коп., а також 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і 20 (двадцять) грн. 23 коп. –витрат за надання відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).

3.   Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                       Станік С.Р.