ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2007 р.
Справа номер 18/210

Господарський суд Івано-Франківської області  у складі:

Судді  Б.П.Гриняка

При секретарі судового засідання  В.С. Бандурі

За позовом:   Закритого акціонерного товариства “Лукор”, вул. Промислова, 4, м. Калуш, Івано-Франківської обл, 77306.

До відповідача:   Комунального підприємства “Водотеплосервіс”, вул. Окружна, 8, м.  Калуш, Івано-Франківської обл, 77300.

Представники сторін:

Від позивача:  Марчак М.П. (довіреність № 26-ЮР-294 від 03.10.2005р.)- юрисконсульт;

Від відповідача: Загребельний Ю.А.(довіреність № 82 від 24.01.07р.) - старший юрисконсульт;

Суть спору: стягнення заборгованості в сумі 1 783 044,76 грн. (1 688 332,39 грн. - основний борг; 36 046,31 грн. - втрати внаслідок інфляції; 8 732,23 грн. - річних 3%;  49 933,83 грн.- пеня).

До початку розгляду справи представникам сторін  роз”яснено їх права та обов’язки, передбачені ст. 20, 22 ГПК України.

Заявою від 20.07.2007 р. №26/1-13/109 позивач збільшив позовні вимоги до

1 783 044,76 грн..

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та  заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач  суму  заборгованість   вказану в заяві про збільшення позовних вимог не визнає, просить суд зменшити  суму боргу, яка підлягає до стягнення  та відстрочити  виконання рішення терміном на один рік.

Розглянувши матеріали справи, з’ясувавши її фактичні  обставини, об’єктивно оцінивши докази, що  мають юридичне значення для розгляду позовної заяви і вирішення справи по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно  до  п.1.1 Договору №5 від 01.01.2005 року  Про  прийняття та очищення стічних вод, укладеного між ЗАТ «Лукор»(позивач) та КП «Водотеплосервіс»( відповідач),   позивач надає послуги з очищення господарськопобутових стоків, а відповідач - до 1 числа кожного місяця проводити  100%  попередню оплату вартості очікуваного  об»єму стоків, шляхом перерахування грошових  коштів на розрахунковий рахунок позивача. Кінцевий розрахунок  здійснюється до 15 числа місяця наступного за звітним на підставі двостороннього акту ( п. 3.4 Договору).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що згідно п. 3.3 Договору відповідач зобов»язаний проводити розрахунки за надані  послуги по ціні 185,00 грн. за 1000 м. куб. без врахування ПДВ. Зміна ціни допускається  в зв»язку з інфляцією, зміною ціни на  сировину , енергоресурси та ін.. У випадку зміни ціни  нова ціна є обов»язковою для сторін.

13 лютого 2007 року  позивачем на адресу відповідача направлено  лист №26/1-23, яким останнього  повідомлено, що з 01.03.2007 р. у розрахунках по договору на прийняття та очищення стічних вод №5 від 01.01.2007 р. встановлюється ціна на очистку стічних вод в розмірі 460 грн. за 1000 м. куб.  без врахування ПДВ.

Однак, в порушення договірних зобов»язань ( п. 3.4 договору),  відповідач несвоєчасно та  не в повному обсязі здійснює оплату за надані послуги, внаслідок чого станом на  31.05.2007 р. за січень-квітень 2007 р.  виникла  заборгованість   в сумі 942379,62 грн..

За несвоєчасне виконання грошового зобов»язання, на підставі ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано  3% річних в сумі  3 600,86 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договору та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зоборв»язань»від 22.11.1996 р. відповідач також  зобов»язаний сплатити пеню в розмірі  0,25 %, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на період затримки оплати, від суми боргу за кожний день прострочення оплати від 22.11.1996 р.,   яка  згідно розрахунків становить 20590,96 грн. .

Згідно розрахунків позивача  втрати  від інфляції становлять 1165,56 грн..

Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем на момент подання позову до суду становила 967 737,00 грн. ( основний борг 942379, 62 грн. + втрати внаслідок інфляції 1165, 56 грн. + 3% річних 3600, 86 грн. + пеня 20590 , 96 грн.).

19 червня 2007 р. позивач, у зв»язку із зрозтанням заборгованості відповідача, подав  суду  заявою  № 26/1-13/96  про збільшення позовних вимог,  які  станом на 19.06.2007 р. за січень-травень 2007р. становили  1 370 227,44 грн.,  з них :  1 328 475,87 грн. - основний  борг; 6 819,84грн. - втрати внаслідок інфляції; 5199,46 грн.- річних 3% та 29 732,27 грн. -пені.

За час розгляду справи  у суді,  заборгованість відповідача  зросла, в зв»язку з чим позивач заявою від  20.07.2007 р.  збільшив позовні вимоги  до 1 783 044,76 грн., з яких

1 688 332,39 грн. - основний борг; 36 046,31 грн. - втрати внаслідок інфляції; 8 732,23 грн. - річних 3%;  49 933,83 грн.- пеня) .

Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позов позовні  вимоги заперечує, мотивуючи тим, що  встановлені позивачем з 01.03.2007 р. ціни за очистку вод у розмірі 460грн. за 1000 куб. м. без ПДВ є безпідставними,  оскільки, згідно ст. 188 Господарського кодексу  України, позивач немав права в односторонньоому порядку змінювати умови договору.

Зокрема, відповідач вказує на неправильне обчислення та нарахування позивачем розміру пені, яка  згідно п. 3 ст. 549 Цивільного кодексу  України повинна  обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання  за кожний день прострочення  саме по кожному платежу строк сплати якого настав, а не  наростаючим підсумком, як нарахував позивач. За таких обставин, відповідач відмовляється визнавати  основний борг  в сумі 1 328 475,87 грн., 6 819,84 грн.- інфляційного збитку, 5 199,46 грн. - річних та 29 732,27 грн. - пені.

Відповідач також вказує на укладений між сторонами  Договір про співпрацю№ 39/5 від 04.05.2005р., згідно якого позивач зобов»язався перераховувати відповідачу заборгованість його працівників за надані їм комунальні послуги, а відповідач  цими коштами   розраховуватися із  позивачем по договору №5 від 01.01.2007 р.. Таким чином, за період з січня 2007 р. по  липень 2007 р.  ТОВ «Карпатнафтохім»та ЗАТ «Лукор»перерахувало відповідачу  за договором №39/5 від 04.05.2005 р.  163 943,12 грн., які повністю перераховані  відповідачем на поточний рахунок позивача за договором №5 від 01.01.2007 р.. Станом на  01.08.2007 р. працівники ЗАТ «Лукор»мають заборгованість за надані послуги з водотеплопостачання та водовідведення  в сумі 383,00тис. грн., тому відповідач розраховував на  подальше виконаня позивачем умов Договору №5 від 01.01.2007 р., зважаючи на  те, що Договір про співпрацю №39/5 від 04.05.2005 року., укладений з позивачем у зв»язку із складним фінансовим становищем відповідача саме для своєчасного здійснення платежів за Договором №5 , відповідач  і надалі вправі розраховувати , що для  здійснення платежів за Договором №5  використовуватимуться  кошти, що надходять до відповідача згідно договору про співпрацю №39/5 від 04.05.2005 р.

За  таких  обставин та у зв»язку   з складним фінансовим становищем ,  відповідач просить суд  зменшити  розмір пені на 97%  та  відстрочити виконання рішення строком на один рік.

Позивач у запереченні на відзив, вказує на невірне трактування відповідачем норми  ст. 188 ГК України , в якій  зазначено, що зміна  та розірвання господарських договорів в одностронньому порядку не допускається, якщо  інше не передбачено законом або договором. В даному ввипадку  в п. 3. 3 Договору №5  зазначено, що  зміна ціни  допускається в зв»язку з інфляцією, зміною ціни на сировину, енергоресурси та ін. У випадку зміни  ціни, нова ціна є обов»язковою для сторін договору.  Про зміну ціни виконавець надсилає замовнику письмове повідомлення».  Позивач  вважає,  що листом від  13.02.2007 р. №26/1-23   він належним чином повідомив  відповідача про зміну ціни  в зв»язку з тим , що послуги з очищенням стоків  оплачуються по ціні, яка є набагато нижчою, ніж ціни, встановлені для інших підприємств та є збитковою для позивача.  Так,  ціна  для відповідача становила 185 грн. за 1000 м куб. без врахування ПДВ, в той  час,  як для  інших споживачів цих послуг -460 грн. за 1000 м. куб. , без урахування ПДВ.

Посилання відповідача  на  Договір  про співпрацю №39/5 від 04.05.2005р.  позивач вважає необгрунтованим : п. 2.3.2  даного договору передбачено, що відповідач  протягом наступного робочого дня, після поступлення коштів, зобов»язаний здійснити їх перерахування  на р/р позивача за очищення господарсько-побутових стоків, згідно договору №5 від 01.01.2005 року.

Позивачу незрозуміле твердження відповідача про   перерахування за період з січня  2007 р. по липень 2007 р. 163 943,12 грн. по договору №39/5 від 04.05. 2005 р. в рахунок погашення заборгованості по договору №5 від 01.01.2007 р.

Згаданий договір,  на думку позивача сприяє  відповідачу до  виконання умов договору №5 від 01.01.2005 р. і  укладений  тільки для того, щоб зменшити борги відповідача.

Позивач також заперечує щодо зменшення позовних вимог та відстрочення виконання рішення терміном на 1 рік.

Заслухавши доводи представників сторін , дослідивши матеріали справи , суд вважає за правильне задоволити  позовні вимоги в сумі 1 783 044,76 грн..

Вимоги відповідача щодо зменшення розміру пені на 97 % та про відстрочку виконання судового рішення на 1 рік, суд, ввважає  необгрунтованими та безпідставними, а отже відхиляє їх.

При цьому суд  керується наступним:

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання  належним чином відповідно до  умов договору.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивівльного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання,на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України “ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань”,  платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.    Згідно п. 4.1  Договору  №5 від 01.01.2007 р.  за несвоєчасне виконання  грошового зобов”язання відповідач  сплачує  позивачу пеню в розмірі 0,25 % , але не більше  подвійної ставки НБУ, що діяла на період затримки  оплати, від суми боргу за кожний день прострочення оплати.

Державне мито і витрати за надані інформаційно-технічні послуги для забезпечення судового процесу стягнути з відповідача  на користь позивача.

На підставі  наведеного, керуючись ст. 8, 124 Конституції України,  ст.1Закону України “ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань”,   ст. 526 , 625 Цивільного кодексу України,  ст. 193 Господарського кодексу України, ст.49, 82-85,  Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В  :

Позов  задоволити .

Стягнути з  Комунального підприємства “Водотеплосервіс”, вул. Окружна, 8, м.  Калуш, Івано-Франківської обл, 77300, ( ідентифікаційний код  32364207)  на користь Закритого акціонерного товариства “Лукор”, вул. Промислова, 4, м. Калуш, Івано-Франківської обл, 77306, ( ідентифікаційний  код 31256759)  заборгованість в сумі

1 783 044 грн.76  коп.  ( з них 1 688 332 грн. 39 коп. - основний борг; 36 046 грн.31 коп - втрати внаслідок інфляції; 8 732 грн.23 коп. - річних 3%;  49 933грн. 83 коп.- пеня),

державне мито в сумі  - 17 830 грн. 45 коп.   та     118 грн.00 коп. - витрат за надані інформаційно-технічні послуги.

Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                             Б.П.ГРИНЯК

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Дейчаківська Ольга Степанівна