ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" травня 2007 р.
Справа № 11/102.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Олбі-Рошен” м. Чернівці

До Садгірського районного споживчого товариства  м. Чернівці

Про стягнення заборгованості в сумі 2287,02 грн.

Суддя С.М. Гушилик

Представники:

Від позивача: Палій С.І. – адвокат

Від відповідача: Суховерський Б.Т. голова правління

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю “Олбі-Рошен” м. Чернівці звернулось з позовом до Садгірського районного споживчого товариства м. Чернівці про стягнення заборгованості в сумі 2287,02 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору поставки від 02.06.2003 року, укладеного між сторонами, позивач зобов’язався поставляти відповідачу товар, а останній взяв на себе зобов’язання приймати та оплачувати даний товар протягом 10 днів з моменту його отримання. Відповідач в порушення умов договору за отриманий товар не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 2287,02 грн.

Ухвалами суду розгляд справи неодноразово відкладався у зв’язку з неявкою представника відповідача у судове засідання.

У судовому засіданні 14.05.2007 року позивач звернувся з заявою про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 352,80 грн., наданих згідно угоди про надання правової допомоги № 3 від 11.05.2007 року.

Відповідач проти позовних вимог не заперечує. Проте, щодо відшкодування позивачу витрат, понесених у зв’язку з наданням правової допомоги заперечує, так як вважає, що в даному випадку у позивача не було потреби у послугах адвоката.

16.05.2007 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача 2612,83 грн. заборгованості, у тому числі: 2287,02 грн. основного боргу, 88,91 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 33,43 грн. 3% річних та 203,50 грн. пені. Подана заява прийнята судом, а тому вирішується спір про стягнення 2612,83 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до договору поставки № 9 від 02.06.2003 року, укладеного між ТзОВ “Олбі-Рошен” та Садгірським РСТ, позивач взяв на себе зобов’язання систематично поставляти та передавати у власність товар, а відповідач зобов’язався прийняти товар та здійснити оплату.

Відповідно до п.4.2. договору покупець зобов’язаний здійснювати розрахунок за поставлений товар протягом 10 календарних днів з моменту його отримання.

Позивач взяті на себе зобов’язання виконав в повній мірі, проте відповідач в порушення умов договору, за поставлений йому товар не розраховувався, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 2287,02 94 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а як зазначалося вище, відповідач неналежним чином виконав свій обов’язок щодо оплати поставленого товару, а тому з нього слід стягнути 2287,02 грн. боргу.

Крім того, з відповідача стягується 203,53 грн. пені за період з 19.11.2006 року по 14.05.2007 року, що передбачено пунктом 5.2 Договору та статтями 547, 549 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором, а тому з відповідача стягується  88,94 грн. збитків, заподіяних інфляцією та 33,45 грн. 3 % річних за період з листопада 2006 року по травень 2007 року.

Таким чином вимоги позивача засновані на договірних відносинах між сторонами і є обґрунтованими.

У частині стягнення витрат на правову допомогу у сумі 352,80 грн., наданих згідно угоди про надання правової допомоги № 3 від 11.05.2007 року слід частково відмовити виходячи з наступного. Вирішуючи питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за надання адвокатом правової допомоги, суд виходить з того, що розмір відшкодування  названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Тому, з урахуванням матеріалів справи, ціни позову та об’єму наданої правової допомоги, суд вважає за необхідне обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи до 100,00 грн.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49,82,84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Прийняти заяву позивача про збільшення позовних вимог.

2.          Позов задовольнити частково.

3.          Стягнути з Садгірського районного споживчого товариства  м. Чернівці вул. Перемоги, 18 (код 01788467) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Олбі-Рос” м. Чернівці, вул. Проектна, 3, (код 21436486 р/р 53 в Укрексімбанку м. Чернівці) 2287,02 грн. основного боргу, 88,91 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 33,43 грн. - 3% річних, 203,50 грн. пені., 100,00 грн. витрат на правову допомогу, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для оскарження до Львівського апеляційного господарського суду, після чого видати наказ

Суддя                                             .